КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2011 № 4/130-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Корсакової Г.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державне авіаційне підприємство "Україна"

на рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2011

у справі № 4/130-11 (ОСОБА_2

за позовом Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Державне авіаційне підприємство "Україна"

третя особа позивача ОСОБА_3 відділення Фонду державного майна України по Київській області

про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, усні пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області № 4/130-11 від 03.10.2011 р. позов ДП «МА «Бориспіль» до ДАП «Україна» про усунення перешкод в користуванні майном задоволений.

Відповідач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, причина суду не відома. Колегія суддів, зясувавши думку представників сторін, отримання від залученої до участі у справі міськради витребувані документи, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 21.10.2008р. № 965 ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 06.11.2008 видано свідоцтво на право власності серії ЯЯЯ № 939696 на будівлі продбази по пр.. Аеродромний,6 м. Бориспіль, а саме: службова будівля площею 122,3 кв.м., службова будівля площею 148,8 кв.м., будівля старої бібліотеки, площею 146,2 кв.м., склад зберігання обладнання площею 695,7 кв.м.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи вимоги тим, що в процесі інвентаризації обєктів нерухомості зясувалось, що приміщення бібліотеки використовує відповідач без достатніх на те правових підстав. Вимоги про звільнення приміщення залишені без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що факт перебування відповідачем у спірної будівлі не оспорюється, відповідач користується приміщенням безпідставно, вимога власника майна про звільнення приміщення залишена без задоволення.

Заперечуючи проти рішення, відповідач вказує на те, що висновки суду про безпідставність користування майном є помилковим з огляду на наявність рішення виконкому Бориспільської міськради про передачу приміщення у довгострокову оренду, договору оренди від 01.09.98року, державного акту на право постійного користування землею. Крім того, спірне майно є частиною дитячого садочку «Бджілка», а не частиною майнового комплексу Промбази, як зазначає позивач.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Згідно норм ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З аналізу вказаної норми вбачається, що вона регулює захист права власності не в будь-якому випадку, а саме в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та (або) розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов'язані з позбавленням володіння майном. В разі ж порушення прав власника щодо його правомочності з володіння належним йому майном цивільне законодавство передбачає інші способи його захисту шляхом вчинення віндикаційного позову. Тобто передбачений вищевказаною правовою нормою негаторний позов пред'являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати користування та розпорядження ним. Також характерною ознакою цього позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі.

Статтею 392 Цивільного кодексу України, передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 843 від 12.10.2004р. державному міжнародному аеропорту «Бориспіль» видано свідоцтво на право власності на будівлі промбази по провулку Аеродромний,6 м. Бориспіль. На підставі рішення Бориспільської міськради № 965 від 21.10.2010р. КП « Бориспільське БТІ» зареєстровано право власності на службову будівлю № 1Б -122,3 кв.м.; службову будівлю № 2Г -148,8 кв.м., будівлю старої бібліотеки «літ «В» - 146,2 кв.м., склад літ. «Е» - 695,7кв.м.

Відмовляючись звільнити приміщення, відповідач вказує на те, що згідно рішення Бориспільського міськвиконкому № 582 від 18.08.98 року рішення № 782 від 17.11.1998р., акту від 28.08.1998року, договору оренди від 01.09.1998р. укладеного з ЖРЕУ, прийняло в довгострокову оренду з прийняттям майна на баланс, в тому числі деревяний збірно-щитовий будинок 529,2 кв.м., деревяний збірно-щитовий будинок 59 кв.м., цегляний будинок 40кв.м., розташовані в районі 35 км м. Бориспіль (вул. Київський шлях,2). Дане майно раніше використовувалось на правах оренди оперротою «Беркут».Крім того, має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 0,78га на якій розташовано спірне майно. Таким чином, у суду не було підстав вказувати, що майно використовується ним без достатніх правових підстав.

Розглянувши матеріали справи, доводи сторін, всебічно і повно зясувавши обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникає право власності у набувача майна за договором з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України).

З витребуваних апеляційною інстанцією документів, стосовно спірного майна вбачається, що згідно рішення виконкому Бориспільської міськради від 20.04.2004р. № 372 земельній ділянці промбази ДМА «Бориспіль», в склад якої входить будівля старої бібліотеки, присвоєна поштова адреса пров. Аеродромний,6. Рішення про присвоєння поштової адреси земельній ділянці, на якій розміщений деревяний збірно-щитовий будинок по вул. Київський шлях, 2 - відсутнє.

Крім того, згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію № 61 від 06.10.04будівля старої бібліотеки, площею 146,2кв.м. включена до складу промбази.

Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Одним з основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Матеріалами справи підтверджується перебування майна на балансі позивача. Акт від 28.08.1998р. за яким проводилось обстеження нерухомого майна, в подальшому переданому в оренду відповідачу, вказує на те, що майно побудовано аеропортом Бориспіль в 1959році. В 1992 році будівля передана в оренду МВС для розташування служб оперативної роти «Беркут».

Слід зазначити, що на даний час більшість вітчизняних аеропортів перебуває в комунальній власності, але аеропорт Бориспіль перебуває у державній власності, рішення щодо передачі державного майна у комунальну власність не приймалось.

Відповідно до статей 63, 73 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства, зокрема державне підприємство, що діє на основі державної власності. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що перебування відповідача на умовах оренди, укладеного з ЖРЕУ є неправомірним.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДАП «Україна» залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 03.10.2011 року у справі № 4/130-11 залишити без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду Київської області.

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Корсакова Г.В.

ОСОБА_1

26.12.11 (відправлено)