ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.11 р. Справа № 2/306пд

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при секретарі Гавриленко І.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк

про зобовязання усунути перешкоди у користування орендованим за договором оренди №18-05/1-1 від 18.05.2009р. майном, а саме: шляхом забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_1 його працівникам та клієнтам до орендованого майна; зобовязання передати ключі від орендованих приміщень, надати ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам необхідні для доступу на території де знаходиться орендоване майно перепустки; стягнення збитків у сумі 49938,40грн.,

За участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 СПД

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк про зобовязання усунути перешкоди у користування орендованим за договором оренди №18-05/1-1 від 18.05.2009р. майном, а саме: шляхом забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_1 його працівникам та клієнтам до орендованого майна; зобовязання передати ключі від орендованих приміщень, надати ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам необхідні для доступу на території де знаходиться орендоване майно перепустки; стягнення збитків у сумі 49938,40грн., у тому числи суми витрат на здійснення ремонту орендованих приміщень в розмірі 585,00грн., суми витрат на виготовлення та встановлення баннеру в розмірі 2713,40грн., суми збитків в розмірі 46640,00грн.

29.10.2009р. позивачем до суду надано заяву про зміну позовних вимог, де останній просить не розглядати вимоги про безперешкодне користування раніше орендованих приміщень, у звязку з відсутності їх доцільності.

Також, 06.01.2010р. позивачем, в порядку ст. 22 ГПК України, надано заяву від 04.01.2010р. про уточнення позовних вимог, де останній відмовляється від матеріальної частини позовної заяви, а саме: суми не отриманого прибутку в розмірі 38000,00грн., суми ремонту орендованих приміщень в розмірі 585,00грн., суми на виготовлення баннеров в розмірі 2713,40грн. та просить задовольнити позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати в розмірі 8640,00грн. в повному обсязі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.01.2010р., залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.02.2010р., позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк були задоволені частково: з відповідача стягнуто попередньо сплачену орендну плату в сумі 6480,00грн., державне мито в розмірі 64,79грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 40,87грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2010р. рішення господарського суду Донецької області від 06.01.2010р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 23.02.2010р. скасовані та справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2011р. справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Під час нового розгляду справи представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не надавалось, на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, розяснено вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням поданої позивачем заяви від 04.01.2010р., судом розглядаються остаточні позовні вимоги позивача, а саме: вимоги про стягнення з відповідача збитків у вигляді сплаченої попередньої оплати за оренду в сумі 8640 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розірвання договору оренди № 18-05/1/1 від 18.05.2009р., відмову відповідача повернути сплачену за оренду майна попередню оплату в розмірі 8640грн., ст.ст. 193, 244, 283 ГК України, ст.ст. 386, 526, 759, 765, 761, 766 ЦК України, відсутність у відповідача правових підстав для утримання сплаченої за договором попередньої оплати, з приводу чого позивач звернувся до суду.

Відповідач у поясненнях від 14.03.2011р. проти позовних вимог заперечує та вважає, що договір оренди є розірваним з 02.08.2009р., а тому відсутні підстави для повернення попередньої оплати, сплаченої відповідачем згідно умов договору, оскільки незважаючи на розірвання договору, позивач орендоване майно не повернув.

Відповідачем надано клопотання, де останній просить при винесенні рішення по справі в порядку ст.ст. 44, 49 ГПК України вирішити питання про покладення на позивача понесених судових витрат - витрат на оплату правової допомоги адвоката в сумі 2800,00грн. Під час нового розгляду відповідачем надано акт надання адвокатських послуг від 15.02.2011р. та квитанцію про оплату додатково понесених витрат в сумі 1600,00грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

18 травня 2009р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди за № 18-05/1-1 (далі за текстом договір), згідно пункту 1.1. якого Орендодавець зобовязався передати Орендареві у строкове платне користування, а Орендар зобовязався прийняти у строкове платне користування майно, що визначене у договорі, та сплачувати Орендареві орендну плату.

В пункті 1.2. договору зазначена адреса будинків, в яких знаходяться приміщення, а також адреса вимощених та не вимощених площадок, що орендується згідно цього договору: м.Донецьк, вул.Купріна, 117.

В додатку № 1 до договору оренди визначений перелік майна, що орендується та розмір орендної плати, а саме:

- приміщення під СТО 1 бокс, площею 72м2, вартість оренди обєкту 1800грн.;

- приміщення під СТО 2 бокс, площею 72м2, вартість оренди обєкту 1800грн.;

- площадка для стоянки автомобілів, біля парканчика, площею 172,5м2, вартість оренди обєкту 420грн.;

- підйомний пристрій у другому боксі, 1 шт., вартість оренди обєкту 200грн.;

- столи верстаки з тумбами металеві, 3 шт., вартість оренди обєкту 50грн.;

- столи металеві 1,5*0,8, 2 шт., вартість оренди обєкту 30грн.;

- столи металеві зашиті зверху деревиною, 2 шт., вартість оренди обєкту 20грн.

Відповідно до п.2.1. договору, приміщення, що орендуються, надаються Орендарю для розміщення станції технічного обслуговування.

За актом прийому-передачі від 18.05.2009р. обєкти згідно переліку в додатку № 1 до договору, що знаходяться за адресою: м.Донецьк, вул.Купріна, 117, передані Орендодавцем Орендареві.

Згідно пункту 4.1. договору, строк оренди становить з 18 травня 2009р. по 18 травня 2010р. з моменту приймання площадок та приміщень, що орендуються, за ОСОБА_3 передачі-приймання, згідно Додатку № 2.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, та вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 5.1. договору, розмір орендної плати без урахування її індексації визначений в додатку № 1 до договору та становить 4320,00грн.

В пунктах 5.2. та 5.3. договору передбачено, що попередня оплата за два місяці (перший та останній місяці перебування Орендаря на обєктах Орендодавця) перераховується Орендодавцю в готівковому та безготівковому порядку не пізніше 18.05.2009р.; 100% орендної плати перераховується Орендодавцю не пізніше 25 числа кожного поточного місяця .

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

На виконання умов договору, Позивач сплатив Відповідачу за користування майном у день підписання договору та фактичної передачі в оренду майна, а саме 18.05.09р., орендну плату готівкою в сумі 8640,00грн., як попередню оплату за два місяці (перший та останній місяці перебування Орендаря на обєктах Орендодавця), що не спростовано представником відповідача у судових засіданнях та підтверджено у письмових поясненнях від 19.11.09р., що містяться в матеріалах справи. Також, факт сплати спірної суми 8640,00 грн. на користь відповідача підтверджується й актом звірки розрахунків від 23.12.2009р., складеним та підписаним обома сторонами під час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, за своєю правовою природою попередня оплата за договором є завдатком.

Згідно ст. 570 Цивільного кодексу України завдаток - це грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Під час нового розгляду справи судом встановлено, що в листі від 01.06.2009р. Орендодавець (Фізична особа-підприємець ОСОБА_2М.) попередив Орендаря (Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1В.) про припинення дії договору, згідно п.10.2. договору, за його ініціативою з 01 серпня 2009р.

Зазначений лист отриманий Орендарем поштою та під розписку про вручення 02.06.09р. (том справи 1, арк. 45).

Позивачем у відповідь був направлений лист від 02.06.2009р., в якому він повідомляв Відповідача про звільнення орендованих приміщень та демонтаж вивісок та просив, у звязку з розірванням договору оренди, повернути сплачену за два місяці попередню оплату за договором.

Також Орендарем був складений акт від 02.06.2009р. приймання-передачі орендованих обєктів Орендодавцеві, який, у звязку з відсутністю представника Орендодавця, підписаний Орендарем 02.06.2009р.

Зазначені документи, а саме: відповідь орендаря та акт приймання-передачі були відправлені позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням № 703, який надійшов 04.06.09р. в Перше Відділення поштового звязку м. Донецька на імя ОСОБА_2 на адресу м.Донецьк, вул.Врубова, буд.23. Але, це поштове відправлення було повернено позивачеві з відміткою „не проживає.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 081551 відповідач станом на 06.01.2010р. зареєстрований за адресою: 83057, м.Донецьк, вул.Врубова, буд.23. Такі зміни щодо місця реєстрації відповідача були внесені до реєстру 16.10.08р., доказів внесення інших змін до реєстру до суду не представлено. Тобто, на момент відправлення позивачем відповіді на розірвання договору та акту приймання-передачі, відповідач був зареєстрований саме за вказаною адресою.

Вказані фактичні дані підтверджуються листами Донецької Дирекції Поштампу Центру поштового звязку № 1 та копією книги форми 8 повернення рекомендованої кореспонденції, які були надані органом звязку на вимогу відправника (позивача по справі) та на виконання вимог ухвали суду від 21.12.09р., оскільки позивачем були втрачені поштові квитанції.

Отже, під час нового розгляду справи судом встановлено, що орендовані Позивачем обєкти були звільнені ним саме 02.06.2009р., про що відповідач був повідомлений належним чином за місцем його реєстрації.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02.06.2009р. ним було фактично звільнено орендоване майно та приміщення у присутності працівників відповідача, акт приймання-передачі майна був залишений працівникам відповідача, а саме: працівникам охорони, а також направлений поштою. Відповідач ухилився від будь-якого спілкування з приводу спірних питань та від прийняття орендованих приміщень. Позивач вказує на ті обставини, що він фактично не користувався майном та не міг ним користуватися у звязку зі звільненням орендованих приміщень та фактичним переїздом на інший орендований обєкт. За твердженням позивача, внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягають у безпідставному односторонньому розірванні орендних відносин, йому було завдано збитків у вигляді витрачених коштів на оренду майна, як попередньої оплати за два місяці в сумі 8640,00грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всебічно та у повній мірі обставини справи, з якими закон повязує наслідки завдання збитків, та умови їх відшкодування, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Порядок припинення договору оренди визначається ст.291 Господарського кодексу України та ст.ст. 781-785 Цивільного кодексу України.

Так, статтею 291 ГК України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. Одностороння відмова від договору оренди не допускається. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму (ст.ст. 783, 784 ЦК України), в порядку встановленому статтею 188 цього кодексу.

Статтею 188 ГК України також встановлено, що розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. Порядок розірвання господарських договорів, на який відсилає стаття 291 ГК України, обумовлений пунктами 2-5 статті 188 ГК України та полягає у направленні пропозиції до другої сторони, повідомлення останньої про результати її розгляду та передачі спору до суду в разі недосягнення згоди щодо розірвання договору чи відсутності відповіді.

З вищезазначених норм Цивільного та Господарського кодексів України вбачається, що для розірвання договору оренди визначальним є факт невиконання стороною своїх зобовязань передбачених договором оренди, а також, невнесення орендної плати протягом строку, визначеного частиною 1 статті 782 ЦК України (одностороння відмова від договору оренди допускається лише в разі несплати орендарем плати протягом трьох місяців підряд).

В розділі 10 договору передбачені підстави та порядок дострокового розірвання договору.

Згідно пункту 10.2. договору, на який посилається відповідач, договір може бути розірвано за бажанням однієї Сторони за умови попереднього письмового повідомлення іншої сторони. Обовязок сторони, що розриває договір, попередити іншу сторону за два місяці до строку припинення договору.

Згідно пункту 4.1. договору, строк припинення договору 18.05.2010р.

Відповідачем в листі від 01.06.2009р. було заявлено про припинення дії договору з 01.08.2009р. з посиланням на п.10.2. договору. Однак, зазначений пункт договору стосується порядку розірвання договору, у разі відсутності згоди сторін щодо його продовження. Саме у цьому випадку Орендодавець зобовязаний повідомити Орендаря про розірвання договору за два місяці до строку припинення договору.

Із матеріалів справи вбачається, що Відповідач заявив про розірвання договору в період строку його дії, а тому у нього були відсутні правові підстави для застосування пункту 10.2. договору для одностороннього його розірвання.

Отримавши лист Орендодавця про розірвання договору оренди, Орендар, звільнив орендовані ним приміщення та здійснив дії, направлені на повернення Орендодавцеві майна за актом приймання-передачі, згідно пункту 9.1. договору.

Виходячи із матеріалів справи, судом встановлено, що станом на 02.06.09р. позивачем орендоване майно було фактично звільнено, вивіски демонтовані та приміщення були підготовлені для здачі відповідачеві, що підтверджується вищезазначеним поштовим направленням позивачем відповіді та акту приймання-передачі від 02.06.09р., письмовими поясненнями позивача, актами демонтування з адресою: м.Донецьк, Купріна 117, зовнішніх вивісок позивача та їх монтажу за іншою адресою: м.Донецьк, вул.Щорса, 108, а також, договором оренди від 01.06.09р., який був укладений позивачем, як орендарем з іншим Орендодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю „Авторемдон.

Тобто, позивач фактично не користувався орендованим майном та не використовував орендовані приміщення з 02.06.09р.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено фактичне використання Позивачем орендованих приміщень після 01.06.09р.

Зважаючи на припинення договірних відносин за договором оренди з 02.06.09р., у Відповідача відсутні правові підстави для утримання гарантійної суми, сплаченої Позивачем за договором, у звязку з чим Позивач зазнав витрат у вигляді попередньо сплаченої орендної плати за два місяці, як це передбачено умовами договору, оскільки мав намір користуватися майном в період дії договору.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач фактично користувався орендованим приміщенням з 18.05.2009р. по 01.06.2009р. та за вказаний період повинен сплатити орендну плату, що складає 2160,00грн., виходячи з наступного розрахунку: 4320,00грн. (орендна плата за місяць) / 30 (кількість днів в місяці) х 15 (термін фактичного користування орендованим майном).

Щодо решти суми сплаченої позивачем орендної плати в розмірі 6480,00грн. (8640грн. 2160грн.), то вона підлягає стягненню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що орендні правовідносини за договором № 18-05/1-1 від 18.05.2009р. між сторонами фактично припинилися 02.06.2009р. та позивач з 02.06.2009р. не користувався орендованим приміщенням.

Зважаючи на те, що на момент розгляду справи до матеріалів не надано належних доказів повернення попередньо сплаченої Орендарем орендної плати за договором, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк про повернення попередньої оплати обґрунтовані, доведені належним чином, але підлягають задоволенню частково в розмірі 6480,00грн. з урахуванням здійсненого судом перерахунку за фактичне користування орендованим приміщенням.

В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні орендованим за договором оренди № 18-05/1-1 від 18.05.2009р. майном, а саме: шляхом забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам до орендованого майна; зобовязання передати ключі від орендованих приміщень, надати ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам необхідні для доступу на території, де знаходиться орендоване майно перепустки; стягнення збитків у сумі 49938,40грн.; стягнення суми неотриманого прибутку в розмірі 38000грн., суми ремонту орендованих приміщень в розмірі 585грн., суми на виготовлення баннеров в розмірі 2713,40грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на відмову позивача, викладену у заявах від 16.10.2009р. та від 04.01.2010р.

Стосовно вимог відповідача щодо віднесення на позивача витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката, в розмірі 4400,00грн., суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката, то суд вважає, що в контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами, а також в тому випадку, коли відповідні послуги надавались адвокатом стосовно конкретного боржника та повноваження адвоката підтвердженні відповідними документами.

Тобто, до судових витрат відноситься оплата послуг адвоката виключно у разі, якщо послуги адвоката надавались виключно при розгляді справи та саме за надання цих послуг здійснена оплата.

Згідно статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Відшкодування цих витрат здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, пов'язаних з угодою про надання послуг щодо ведення справи у суді, та належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Факт надання відповідачеві адвокатських послуг по справі № 2/306пд підтверджується актами надання послуг від 28.12.2009р. та від 15.02.2011р., згідно яких вартість наданих послуг становить 4400,00грн.

Сплата позивачем адвокатських послуг за вказаним договором підтверджується квитанціями від 19.11.2009р. на суму 2000,00грн., від 28.12.2009р. на суму 800,00грн., від 17.02.2011р. на суму 1600,00грн., сплачених за договором № 1/09 від 01.09.2009р.

Водночас, положеннями пункту 33 Правил адвокатської етики, затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року (протокол від 1-2 жовтня 1999 року № 6/VI) зазначено, що гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути розумно обґрунтованим за розміром. Аналогічні положення містяться і в пункті 3.4.1 Загального кодексу правил для адвокатів країн Європейського Співтовариства, прийнятого делегацією дванадцяти країн-учасниць на пленарному засіданні у Страсбурзі в жовтні 1988 року.

При цьому, до факторів, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, відносяться обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення, ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення, вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі, необхідність виїзду у відрядження, професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката тощо.

Дослідивши матеріали справи та визначаючи роль адвоката ОСОБА_3, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2635 від 31.07.2007р., у всебічному, повному та обєктивному розгляді справи № 2/306пд, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що вимога відповідача про стягнення з позивача витрат по сплаті послуг адвоката в сумі 4400,00грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 500,00грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), оскільки саме з вини останнього виник спір.

На підставі ст.ст. 525, 570, 615, 762 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 43, 44, 48, 49, п.4 ч.1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні орендованим за договором оренди № 18-05/1-1 від 18.05.2009р. майном, а саме: шляхом забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам до орендованого майна; зобовязання передати ключі від орендованих приміщень, надати ОСОБА_1, його працівникам та клієнтам необхідні для доступу на території, де знаходиться орендоване майно перепустки; стягнення збитків у сумі 49938,40грн.; стягнення суми неотриманого прибутку в розмірі 38000грн., суми ремонту орендованих приміщень в розмірі 585грн., суми на виготовлення баннеров в розмірі 2713,40грн., відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з відмовою позивача.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк про повернення попередньої оплати в розмірі 8640,00грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк (83057, м.Донецьк, вул.Врубова, буд.23; 83112, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк (83100, м.Донецьк. АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_2) суму попередньої оплати за договором в розмірі 6480,00грн.; витрати по сплаті державного мита в сумі 64,80грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 52,50грн.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк (83100, м.Донецьк. АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_2) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Донецьк (83057, м.Донецьк, вул.Врубова, буд.23; 83112, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката, в розмірі 500,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.04.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Манжур В.В.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.04.2011р.