ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід судді

23.03.11 Справа № 18/5009/918/11

Суддя Носівець В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Носівець В.В. у справі № 18/5009/918/11:

за позовом: ОСОБА_1 (69096, м. Запоріжжя, вул. Червоної кінноти, 2)

до відповідача: відкритого акціонерного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 13)

про визнання недійним рішення від 21.01.2011 р. загальних зборів ВАТ Запорізький завод високовольтної апаратури

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 особисто, паспорт СА № 644499 від 09.12.97 р.; ОСОБА_2 дор. № 538 від 18.03.2011 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 дор. № 09 від 15.03.2011 р.; ОСОБА_4 дор. № 08 від 15.03.2011 р.;

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 23.03.2011 року до початку розгляду справи по суті від позивача у справі надійшла вдруге заява вих. б/н від 23.03.2011 року про відвід судді Носівець В.В.

В обґрунтування мотивів відводу судді вдруге у заяві зазначено наступне: 23.03.2011 року, під час судового розгляду справи головуючим по справі суддею Носівець В.В. були допущені наступні порушення закону, які свідчать про не обєктивність і упередженість судді, а саме: впродовж судового розгляду головуючий по справі висказував своє відношення до доказів наданих сторонами, що є порушенням процесуальних правил судового розгляду і сприймалося представником позивача, як тиск суду з метою обмежити реалізацію ним наданих законом прав учасника процесу. Крім того, головуючий по справі відмовив безпідставно та не мотивовано в задоволенні інших клопотань, заявлених представником позивача. Відповідно до діючого законодавства суд зобовязаний сприяти сторонам в реалізації процесуальних прав. Статтею 23 ГПК України передбачено право позивача заявляти клопотання. Згідно ст. 86 ГПК, суд розвязує клопотання мотивованою ухвалою. Всупереч зазначеного, суд відмовив в задоволенні клопотань, ніяк не мотивуючи таку відмову та не посилаючись на відповідні норми законодавства. Позивач вважає, що вищезазначені факти вказують на упередженість судді Носівець В.В. На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 20 ГПК України, позивачем заявлено відвід головуючому по справі судді Носівець В.В.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів, суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

За ініціативою суду у даній справі здійснюється фіксація судового процесу за допомогою технічно-апаратного комплексу «Оберіг»бази даних «Документообіг господарських судів».

Позивачем в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті було заявлено ряд клопотань, після висловлення відповідача з приводу заявлених клопотань, судом вони були відхилені як необґрунтовані.

Діючий Господарський процесуальний кодекс України (надалі ГПК України), не зобовязує суд за результатами розгляду кожного клопотання сторін в обовязковому порядку приймати окрему ухвалу, а також вказувати причини відмови в задоволені клопотання або причини його задоволення. Причини відмови в задоволені клопотання або причини його задоволення можуть бути вказані у відповідній ухвалі або рішенні суду за результатами розгляду спору.

Відповідно до приписів статті 84 ГПК України, описова частина судового рішення має містити окремий виклад, зокрема, клопотань сторін та їх представників, інших учасників процесу, у мотивувальній частині рішення вказуються, зокрема, доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання сторін. Отже, результати розгляду клопотань учасників судового процесу повинні відображатися в судовому рішенні, прийнятому по суті спору. Якщо ж господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), результати розгляду клопотання учасників судового процесу відображаються у відповідних ухвалах. Обовязкового винесення ухвали, як окремого процесуального документа стосовно кожного (будь-якого) клопотання учасника процесу, ГПК України не передбачає. Усні заяви і клопотання учасників судового процесу повинні зазначатися в протоколі судового засідання, а результати розгляду таких клопотань (з викладенням стислого змісту останніх) мають відображатися у відповідних рішеннях та ухвалах господарського суду. (п. 1 Інформаційного листа ВГСУ від 18.03.2008 р. № 01-8/164).

Про які інші клопотання іде мова у п. 2 заяви про відвід судді, із заяви не зрозуміло.

Стосовно твердження позивача про те, що головуючий суддя впродовж судового розгляду висказував своє відношення до доказів, наданих сторонами, то слід вказати, що до розгляду справи по суті, від початку судового засідання до моменту заявлення позивачем вдруге відводу судді, суд не перейшов.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 20 ГПК України, заява про відвід подається до початку вирішення спору.

Позивачем подана така заява до початку вирішення спору, що саме по собі свідчить про те, що фактично спір по суті не розглядався судом. Відтак, є обєктивно передчасними, недобросовісними та безпідставними твердження позивача про те, що головуючий суддя висказував своє відношення до доказів, наданих сторонами, впродовж судового розгляду. Крім цього, позивач не вказав, стосовно яких саме доказів висловлювався суддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю. Згідно ч. 4 ст. 20 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Зазначені позивачем в заяві обставини не є відносяться до тих, які чітко визначені в ч. 1 ст. 20 ГПК України та є підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, а також те, що докази, які викликають сумнів у неупередженості судді позивачем не надані, повторна заява про відвід судді Носівець В.В. у справі №18/5009/918/11 відхиляється.

Керуючись вимогами ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Носівець В.В. у справі №18/5009/918/11 залишити без задоволення.

Суддя В.В. Носівець

Заяв від присутніх сторін та їх представників про отримання повного тексту оголошеної ухвали не на