ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.10.11 р. Справа № 37/254пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Попкова Д.О., при секретарі Лазаренко Н.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю „Перемога, м. Донецьк, ідентифікаційний код 32019667

та Відповідача 2: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_2

про: визнання права на користування нежитловими приміщеннями на підставі договорів суборенди, усунення перешкод у користуванні цими приміщеннями

за участю уповноважених представників:

від Позивача не зявився;

від Відповідача 1 ОСОБА_3 (за довіреністю б/н від 18.07.2011р.);

від Відповідача 2 ОСОБА_3 (за довіреністю №1553 від 20.09.2010р.)

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81-1 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

Згідно із ст.77 ГПК України судове засідання відкладалося з 05.01.2011р. на 18.01.2011р., з 18.01.2011р. на 19.01.2011р., 19.01.2011р. провадження по справі зупинено, 14.09.2011р. провадження по справі поновлено з призначенням до розгляду на 27.09.2011р. та подальшим відкладанням на 11.10.2011р., а з 11.10.2011р. на 25.10.2011р.

У судовому засіданні 25.10.2011р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1, м. Донецьк (далі Позивач) звернулась з позовною заявою до Господарського суду Донецької області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „ПЕРЕМОГА, м. Донецьк (далі Відповідач 1) та Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Київ (далі Відповідач 2) про визнання права на користування на строк до 15.06.2011р. нежитловими приміщеннями №2, 4, 5 торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.225а, на умовах договорів суборенди від 15.06.2010р. та про усунення перешкод у користуванні цими нежитловими приміщеннями.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на укладання з Відповідачем 2 договорів суборенди б/н від 15.06.2010р. зі строком дії на 30 днів, автоматичне продовження дії цих договір на строк до 15.06.2011р. через відсутність заперечень відносно такого продовження та перешкоджання Відповідачем 2 за сприяння Відповідача 1 в користування обєктами суборенди.

На підтвердження вказаних обставин Позивач надав договори суборенди б/н від 15.06.2010р., правоустановчі документи, нормативно обґрунтувавши вимоги посиланням на ст.ст. 15, 16, 397, 777, 795 Цивільного кодексу України.

В перебігу розгляду справи Позивачем були надані додаткові документи для залучення до матеріалів справи (а.с.а.с. 25-46 т.1, а.с.а.с.1-23, 89 т.2), у тому числі заяви про вжиття забезпечувальних заходів, за результатами розгляду яких винесено ухвалу від 05.01.2009р., та клопотання про витребування доказів, результати розгляд якого відображені в ухвалі від 19.01.2011р.

Відповідач 1 надав відзив від 04.01.2011р. (а.с.49 т.1), яким проти позову заперечив, вказуючи на: встановлення приналежності спірного майна у судовому порядку, наявність договорів них правовідносин відносно спірного майна з Відповідачем 2, в межах яких останній має заборгованість з орендної плати, надання дозволу на передачу приміщень в оренду 04.01.2011р. та наявності в проваджені суду справи №40/311пд про зобовязання Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 звільнити спірні приміщення.

На підтвердження своєї позиції і виконання вимог суду Відповідачем 1 були представлені додаткові документи для залучення до матеріалів справи (а.с.а.с.51-80, 92-111 т.1, а.с.а.с.73-81, 92-96 т.2)

Відповідач 2 надав 18.01.2011р. суду заперечення проти позову (а.с.а.с.112, 113 т.1), в яких наголосив на: запереченні проти автоматичного продовження договорів суборенди і отриманні Позивачем відповідного повідомлення та ухилення останнього повернути майно за актом приймання-передачі; наявності заборгованості за користування спірними приміщеннями №№ 4 і 5 та вчинення Позивачем 01.11.2008р. продажу права оренди приміщення №2 ОСОБА_4

Відповідач 2 надав додаткові документи для залучення до матеріалів справи (а.с.а.с.114-145 т.1, а.с.а.с.102-112 т.2).

Представники учасників справи у судових засіданнях під час розгляду справи підтримали свою позицію, викладену письмово, а у судове засідання 25.10.2011р. представник Позивача без пояснення причин не зявився, тоді як представник Відповідачів 1, 2 наполягав на вирішенні спору в цьому засіданні, вказуючи на достатність зібраних по справі документів

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого Позивача і ненадання ним певних документів у світлі приписів ст.ст.4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не може вважатися підставою для подальшого відкладання справи, оскільки 26.10.2011р. добігає кінця процесуальний строк її розгляду.

Наразі, встановлення правової визначеності довкола заявлених вимог не може перебувати у залежності від бажання сторони здійснювати свої процесуальні права.

Вислухавши у судових засіданнях представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.2010р. між Відповідачем 2 (Орендар) та Позивачем (Суборендар) укладені ідентичні договори суборенди (а.с.а.с. 10-21 т.1), згідно п.п.1.1 - 1.3, 4.1 якого Відповідач передає Позивачу в строкове платне користування нежитлові приміщення №2, 4, 5, що знаходяться за адресою: вул. Куйбишева, 225, м. Донецьк, загальною площею по 12кв.м. кожне (далі майно), що знаходиться у ТОВ „Перемога (далі Відповідач 1), строком на 1 місяць - до 15.07.2010р.

За умовами розділу 3 означених договорів приймання-передача майна опосередковується підписанням створеною сторонами двосторонньою комісією актом здачі-прийняття протягом 2 діб з моменту підписання договорів. Таких актів та доказів їх складання до матеріалів справи сторонами не надано.

Як вбачається із наданих матеріалів справи до моменту укладання згаданих вище договорів суборенди від 15.06.2010р., між Позивачем (Суборендар) та Відповідачем 2 (Орендар) мали місце суборендні правовідносини щодо приміщення №4 (а.с.а.с.123-126 т.1), відносно якого сторонами був складений 01.04.2010р. акт приймання-передачі приміщення Позивачеві. Листом від 23.06.2010р. (а.с.128), отриманим Позивачем 25.06.2010р. (а.с.129 т.1), Відповідач 2 просив розірвати договір суборенди від 01.04.2010р. приміщення №4.

Факт приналежності обєктів суборенди у складі іншого майна Відповідачу 1 підтверджується рішенням Господарського суду Донецької області від 20.01.2010р. у справі №39/361 (а.с.а.с.69, 70 т.1) та витягом про реєстрацію права власності від 09.02.2010р.

Визначене у згаданих договорах суборенди від 15.06.2010р. майно у складі іншого майна загальною площею 75,3кв.м. є обєктом оренди за договором оренди від 01.04.2010р. (а.с.а.с.72, 73 т.1), укладеним між Відповідачем 1 (Орендодавець) і Відповідачем 2 (Орендар) строком дії на 9 місяців. Пункт 7.2. означеного договору визначає право Орендаря за згодою Орендодавця здавати обєкти оренди в суборенду.

Додатковою угодою від 01.07.2010р. Відповідачі зменшили площу обєктів оренди до 62,7кв.м. (а.с.74 т.1), 01.01.2011р. відносно цієї ж площі сторони уклали договір оренди №28 (а.с.а.с.75-77 т.1) зі строком дії до 31.01.2011р., за яким склали акт приймання-передачі (а.с.78 т.1).

Резолюцією від 04.01.2011р. на листі Відповідача 2 Відповідач 1 надав дозвіл на передачу в суборенду приміщень №№1, 2, 3, 4, 5, розташованих за адресою: м. Донецьк вздовж будинку №225 по вул. Куйбишева (а.с.80 т.1)

Листом від 23.06.2010р. (а.с.143 т.1), отриманим Позивачем 25.06.2010р. (а.с.144 зворотна сторонам т.1), Відповідач 2 вказував про розірвання договорів суборенди від 15.06.2010р. приміщень №32, 4, 5 ТОВ „Перемога в м. Донецьку, Куйбишевському районі по вул. Куйбишева (вздовж житлового будинку №225)

Постановою Донецького апеляційного господарського суду №40/311пд від 19.05.2011р. (а.с.а.с.77-81 т.2) було скасовано рішення Господарського суду Донецької області від 02.02.2011р. в цій справі (а.с.а.с.73-76 т.2) в частині позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про виселення із нежитлового приміщення №5, яке знаходиться за адресою: м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Куйбишева (уздовж будинку №225) та передання зазначеного приміщення у стані, в якому воно було отримано, на користь Позивача та стягнення суми заборгованості у розмірі 3500грн., та прийнято нове рішення про відмову у позові в цій частині. Із змісту означеної постанови вбачається висновок апеляційної інтонації про відсутність доказів фактичних суборендних правовідносин за договором суборенди від 15.06.2010р. відносно приміщення №5 та наявності інших підстав для перебування фізичної особи підприємця в приміщенні №5, а саме договору відступлення права вимоги від 01.11.2006р., укладеного між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, якого до матеріалів справи №37/254пд надано не було.

За таких обставин Позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом, наполягаючи на його задоволенні.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав, викладених вище.

Суд розглядає справу в контексті всіх заявлених вимог, оскільки їх обєднання цілком відповідає приписам ст. 58 Господарського процесуального кодексу України вимоги повязані підставами виникнення та наданими доказами (порушення права за ідентичними договорами суборенди між тим ж сторонами).

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає розглядувані вимоги Позивача до Відповідача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

За змістом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами, наступна сукупність умов:

- наявність у Позивача певного субєктивного права (інтересу) обєкту судового захисту;

- порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку Відповідачів;

- належність обраного способу судового захисту (з точки зору передбаченого до застосування діючим законодавством та адекватного наявному порушенню).

Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваних позовних вимог полягає у визнанні наявними у Позивача прав суборенди відносно приналежних Відповідачу 1 приміщень №№2, 4, 5 на підставі договорів суборенди, укладених 15.06.2011р. з Відповідачем 2 , та усуненні перешкод в користуванні означеними приміщеннями. Таким чином, захищуваним субєктивним правом Позивача в розглядуваному випадку є право суборенди відносно визначеного майна на підставі вказаних договорів суборенди, а у невизнання і перешкоджанні в здійсненні такого права полягає порушення з боку Відповідачів.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між учасниками правовідносин, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України. Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Дослідивши зміст представлених Позивачем договорів суборенди від 15.06.2011р. відносно приміщень №№2, 4, 5 в контексті інших встановлених за наданими доказами обставин справи, суд дійшов висновку про недоведеність Позивачем існування захищуваного субєктивного права на момент подання позову та прийняття цього рішення, оскільки:

· по-перше, за змістом ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України, передача майна в суборенду можлива за наявності попередньої згоди Орендодавця (Відповідача 1) і п. 7.2. діючого на момент укладання договорів суборенди від 15.06.2010р. договір оренди від 01.04.2010р. між Відповідачами передбачав саме це. Між тим, до матеріалів справи не надано не тільки згоди Орендодавця на укладання договорів суборенди від 15.06.2010р. (наявна згода була надана лише 01.04.2011р.), але й доказів попередньої передачі майна від Орендодавця до Орендаря згідно вимог ст. 795 Цивільного кодексу України (наявний акт про це був складений на виконання договору №28 між Відповідачами від 01.10.2011р. Таким чином, відсутність доказів як згоди Орендодавця на передачу майна в суборенду, так і доказів факту самого надання цього майна Відповідачу 2 зумовлюють висновок про недоведеність існування у нього на момент укладання договорів суборенди від 15.06.2011р. права на передачу спірного майна у користування Позивача. Між тим, захищуване субєктивне право Позивача є похідним від відповідного права оренди Відповідача 2 цього ж майна;

· по-друге, до матеріалів справи не надані акти про передачу спірного майна в користування Позивачу, за наявністю яких і положення ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу і умови розділу 3 договорів суборенди від 15.06.2011р. повязують власне набуття Суборендарем права користування майном, адже після підписання договорів, але до складання актів приймання-передачі Суборендар має лише право вимагати передачі майна в суборенду, а не самих прав з володіння і користування відповідним майном на умовах суборенди;

· по-третє, у відповідності до положень ч. 1 ст. 615, ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України Позивач та Відповідач 2 у п.п. 4.4. і 10.1. кожного з договорів суборенди від 15.06.2011р. встановили право кожної сторони в односторонньому порядку відмовитися від договору шляхом попередження про це за 30 діб, і як було встановлено судом, таке відмова відбулася згідно листа від 23.06.2010р., отриманим Позивачем 25.06.2010р. Таким чином, зобовязання сторін за договорами суборенди від 15.06.2010р. безвідносно до наявності або відсутності актів приймання-передачі майна припинилися з 26.07.2010р. згідно ч.2 ст. 653 Цивільного кодексу України, що унеможливлює поточне існування прав за такими договорами.

Отже, в розглядуваному випадку, суд дійшов висновку про відсутність захущуваного субєктивного права, що унеможливлює і існування порушення такого права, та має наслідком відмову у задоволені позову в цілому з віднесенням в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесених Позивачем судових витрат на його рахунок.

Поряд із цим, висновок суду про юридичну неспроможність позовних вимог усуває доцільність в подальшому існуванні заходів на забезпечення такого позову, запроваджених ухвалою від 05.01.2011р. у вигляді встановлення заборони Відповідачам та іншим особам чинити Позивачеві перешкоди у доступі до торгівельних приміщень №№2, 4, 5 за адресою м. Донецьк, вул.. Куйбишева, 225а, в тому числі і шляхом захаращування підїздів, підходів, входу до торгових приміщень та заміни замків на вхідних дверях до приміщень. Таким чином, означені забезпечувальні заходи судом скасовуються в порядку ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 58, 68, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Відмовити повністю у задоволені позовних вимог Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Перемога, м. Донецьк (ідентифікаційний код 32019667) та Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Київ (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про визнання права на користування на строк до 15.06.2011р. нежитловими приміщеннями №2, 4, 5 торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.225а, на умовах договорів суборенди від 15.06.2010р. та про усунення перешкод у користуванні цими нежитловими приміщеннями.

2. Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.01.2011р. у справі №37/254пд.

3 Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 25.10.2011р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2011р.

Суддя Попков Д.О.

< Список > < Довідник >

< Список > < Довідник >

< Текст >