КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2011 року № 64/32

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г. (доповідач по справі),

суддів: Гаврилюка О.М.,

ОСОБА_1,

за участю представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання від 29.08.2011 року

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбі» на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року

у справі № 64/32 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Електроспец Плюс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбі»

про стягнення 140 445,47 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року по справі № 64/32 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Тельбі» на користь ТОВ «Електроспец Плюс» борг в сумі 101 738,40 грн., пеню в сумі 9 647,70 грн., три відсотки річних в сумі 4 756,68 грн., інфляційні втрати в сумі 17 105,24 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Тельбі» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року та прийняти нове рішення суду, яким відмовити в позові повністю.

В своїх доводах заявник посилався на те, що рішення суду першої інстанції прийняте із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, та висновки суду є такими, що не відповідають обставинам справи.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2011 року по справі № 64/32 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Тельбі» строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Товариством з обмеженою відпоівдальністю «Електроспец Плюс» на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32 відмовити повністю, рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Представники позивача приймали участь в судовому засіданні заперечили проти доводів, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі та просили рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Тельбі» - без задоволення.

Згідно з ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

04.08.2009 року між ТОВ «Електроспец Плюс» (підрядник) та ТОВ «Тельбі» (замовник) укладено договір підряду № 040809/1 від 04.08.2009 року, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобовязався виконати роботи по прокладці кабелю 0,4 кВ від ТП до ЩР-ВП і від ЩР-ВП до ЩНО в КПП, електрообладнання котельної і КПП, реконструкція ТП на обєкті «Перепрофілювання існуючої виробничої бази під рибопереробний комплекс зі складом холодильником по вул. Залізничній, 49-А в смт. Калинівці Васильківського району Київської області», а відповідач зобовязаний прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість. Загальна вартість робіт 190 286,40 грн.

Відповідно до п. 2.5, п. 2.6 договору підряду передбачено, що замовник здійснює оплату робіт за фактичним обємом та витратам (акти ф.№КБ-2в, довідка ф.№КБ-3). Оплата підряднику за виконані роботи здійснюється не пізніше 5 робочих днів після підписання актів виконаних робіт замовником.

За умовами п. 2.7, п. 2.8 договору підряду, при проведенні розрахунків за фактично виконані роботи замовник утримує для формування гарантійного фонду 10 % від загальної вартості робіт. Кошти гарантійного фонду замовник повертає підряднику в повному обсязі протягом 15 робочих днів після акта введення в експлуатацію.

07.09.2009 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору підряду від 04.08.2009 року, якою, зокрема, доручено виконання додаткових електромонтажних робіт (а.с. 10).

З наявної в матеріалах справи виписки з банківського рахунку вбачається, що 07.08.2009 року на виконання пункту п. 2.4 договору підряду замовник перерахував підряднику аванс у розмірі 95 143,20 грн. (а.с. 49).

На виконання основного договору підряду та додаткової угоди до нього, позивачем виконано підрядні роботи, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за вересень 2009 року, актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2009 року, всього за актом на суму 109 269,60 грн., актом № 2 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2009 року, всього за актом на суму 62 948,40 грн., актом № 3 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2009 року, всього за актом 24 663,60 грн.

Між сторонами підписано акт прийняття-передачі виконаних робіт від 23.11.2009 року, яким підтверджено, що сторони за договором зауважень та претензій не мають.

Однак, в порушення умов договору № 040809/1 відповідач не розрахувався з позивачем за виконані підрядні роботи, і з урахуванням сплаченого авансу, станом на дату звернення позивача до суду з позовом, у ТОВ «Тельбі» перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 101 738,40 грн.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також, дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. На перше місце серед підстав виникнення цивільних прав та обовязків законодавець ставить договори, як складний юридичний факт побудований на основі волевиявлення сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобовязання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Нормами статті 854 ЦК України регламентовано, що до обовязків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Проте всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем щодо повної оплати вартості виконаних робіт, у звязку з чим сума основного боргу станом на час звернення позивача з позовом становить 101 738,40 грн.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.4 договору підряду сторонами узгоджено, що у випадку порушення строків оплати за виконані та прийняті роботи відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожень день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 647,70 грн. за період з 08.10.2009 року по 07.04.2010 року за порушення договірного зобовязання (а.с. 54-58).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовна вимога про стягнення пені в сумі 9 647,70 грн. підлягає задоволенню.

Окрім цього, на підставі ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 17 105,24 грн. суми інфляційного збільшення та 4 756,68 грн. грн. 3 % річних за період з 08.10.2009 року по 12.05.2011 року за порушення договірного зобовязання.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 17 105,24 грн. суми інфляційних втрат та 4 756,68 грн. грн. 3 % річних за період з 08.10.2009 року по 12.05.2011 року.

Одночасно, колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає до уваги твердження скаржника, що строк повернення відповідачем 10% гарантійного фонду не настав, оскільки позивач не надіслав на адресу відповідача остаточний акт приймання-передачі підрядних робіт, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.7, п. 2.8 договору підряду, при проведенні розрахунків за фактично виконані роботи замовник утримує для формування гарантійного фонду 10 % від загальної вартості робіт. Кошти гарантійного фонду замовник повертає підряднику в повному обсязі протягом 15 робочих днів після акта введення обєкта в експлуатацію.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акта від 23.11.2009 року, який складено та підписано сторонами без зауважень, перебіг строку у 15 днів, передбачений для повернення гарантійного фонду починається з моменту складання акта про прийняття відповідачем виконаних підрядних робіт у своє розпорядження, тобто з 23.11.2009 року (а.с. 20).

Також підлягає відхиленню судовою колегією за неспроможністю доводи скаржника, які викладені у доповненні до апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року, в якому відповідач, керуючись ст. 217, ст. 601 ЦК України, просив суд припинити провадження у справі з підстав зарахування зустрічної однорідної вимоги.

За змістом статті статті 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи в місцевому господарському суду відповідач не заявляв вимог про зарахування зустрічної однорідної вимоги, а отже вказана вимога не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, колегія суддів апеляційного суду визнає правомірним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог позивача про стягнення боргу в сумі 101 738,40 грн., пені в сумі 9 647,70 грн., трьох відсотків річних в сумі 4 756,68 грн., інфляційних втрат в сумі 17 105,24 грн.

Проте, в даному випадку, відповідач, всупереч вимог вказаних норм закону, не надав суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбі» не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32 має бути залишеним без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбі» на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року у справі № 64/32 - залишити без змін.

3. Справу № 64/32 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст.107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Майданевич А.Г.

Судді Гаврилюк О.М.

ОСОБА_1