ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.06.11 р. Справа № 34/64пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіної Н.С.

при секретарі Староконь Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донтрансторг, м. Донецьк

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова

про визнання правочину чинним.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача не зявився;

від третьої особи не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Харків, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю Донтрансторг, м. Донецьк, про визнання договору купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р. чинним.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р., податкові накладні, видаткові накладні № 1/04-2010 від 01.04.2010р., № 1/03 від 01.03.2010р., акт Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова № 196/172/НОМЕР_1 від 11.02.2011р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Харкова.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 27.04.2011р. справу № 34/64пд передано на розгляд судді Морщагіній Н.С.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 23.05.2011р. справу № 34/64пд передано на розгляд судді справу № 34/64пд передано на розгляд судді Сич Ю.В.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 06.06.2011р. справу № 34/64пд передано на розгляд судді Морщагіній Н.С.

Позивач через канцелярію суду 26.04.2011р. надав клопотання, згідно якого просив суд долучити до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію супровідного листа до ДПІ У Жовтневому районі м. Харків з відміткою про отримання копій матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, незважаючи про належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

В матеріалах справи наявний поштовий конверт з відміткою підприємства звязку Організація не значиться.

Згідно Довідки Головного управління статистики № 14/4-17/2264 від 26.04.2011р. Товариство з обмеженою відповідальністю Донтрансторг зареєстроване за адресою: 83114, м. Донецьк, просп. Панфілова, буд. 6, за якою здійснювалося направлення поштової кореспонденції позивачем та судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, незважаючи про належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, господарський суд відповідно до ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

За доводами позивача, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р., копію якого представлено на дослідження суду.

Як вбачається з матеріалів справи, представлений договір містить юридичні адреси та банківські реквізити сторін, істотні умови, передбачені для даного виду договору ст. 180 ГК України, а саме предмет, ціну та строк дії договору, а також підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками субєктів господарювання.

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про визнання чинним означеного договору купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р. чинним, позивач посилається на висновки Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова, викладені в акті Про результати планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 № 196/172/НОМЕР_1 від 11.02.2011р. щодо нікчемності правочину, у звязку з тим, що означений договір не спрямований на настання реальних правових наслідків.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст.ст. 203, 205, 207, 208, 215,628 ЦК України.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Оцінивши в сукупності викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог обставини та представлені в їх підтвердження докази господарський суд вважає, що позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як зазначає позивач, згідно представленого акту № 196/172/НОМЕР_1 від 11.02.2011р. працівниками податкової інспекції зроблено висновок про нікчемність договору купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р., у звязку з чим, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання зазначеного договору чинним, обґрунтовуючи свою правову позицію посиланням на ст.ст. 203, 205, 207, 208, 215,628 ЦК України.

Приписи ст. 15 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічні положення містить стаття 20 ГК України.

Визначений позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді визнання договору чинним визначеному переліку не відповідає.

Абзац 2 частини 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Підстави для визнання договору дійсним судом прямо передбачені ст. 220 ЦК України, однак, аналіз зазначеної правової норми свідчить про не розповсюдження її положень на спірний договір купівлі-продажу № 1/03-2010 від 01.03.2010р., у звязку з відсутністю прямої вказівки закону на його нотаріальне посвідчення. Крім того, згідно зазначеної статті визначаються правові наслідки недійсності лише тих договорів, обов'язковість нотаріального посвідчення яких прямо передбачена законом. Це означає, що правові наслідки недотримання сторонами домовленості про нотаріальне посвідчення договору, для якого за законом воно не є обов'язковим, мають визначатися за іншими правилами.

Між тим, визнання правочину чинним, з підстав, наведених позивачем в позовній заяві ч. 2 ст. 16 ЦК України не передбачено, не визначений вказаний спосіб захисту й іншим нормативно-правовим актом.

Наразі, вимога про визнання договору чинним за наведених позивачем обставин є встановленням факту, що має юридичне значення, який може встановлюватись господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне, його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що висновками податкового органу спірний договір визнаний нікчемним з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України, наразі позивач обґрунтовує свої позицію посиланням на ст. 203, 215 ЦК України.

Беручи до уваги викладені вище обставини, в позовних вимогах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати підлягають віднесенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення.

Суддя Морщагіна Н.С.