КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2011 № 32/153

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

ОСОБА_1

секретар судового засідання : Криворотько В.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.11.2011 року.

розглянувши апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року,

по справі № 32/153 (суддя Курдельчук І.Д.),

за заявою Заступника Генерального прокурора України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року,

за позовом обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник»

до 1. Київської міської ради,

2. Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

про укладення договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд міста Києва 08.09.2011 року виніс рішення яким задовольнив заяву Заступника Генерального прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у справі 32/153, скасував зазначене рішення та виніс нове, яким у задоволенні позову відмовив.

Позивач не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року по справі № 32/153 за результатами перегляду за нововиявленими обставинами скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Заступнику Генерального прокурора в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у справі 32/153.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи, при вирішення спору не надано належну оцінку обставинам які, на думку скаржника, безпідставно встановлені як нововиявлені, а також оскаржуване рішення прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

На підставі апеляційної скарги обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року, згідно ст.ст. 86, 98, ГПК України, Київським апеляційним господарським судом, ухвалою від 03.10.2011 року порушено апеляційне провадження по справі та призначено справу до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник скаржника в судових засіданнях 17.10.2011 року та 16.11.2011 року надав суду свої пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор проти доводів позивача заперечив, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року у справі № 32/153 без змін.

Представники Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) заперечили проти доводів апелянта та просили залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 16.11.2011 року колегією суддів Київського апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, встановила наступне.

01.10.2007 року рішенням Київської міської ради № 351/3185 обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Транспортник» передано земельну ділянку для рекреаційних цілей та благоустрою території, за адресою 21 км, Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва (т.1 а.с. 28-29).

Обслуговуючим кооперативом житлового кооперативу «Транспортник» було вчинено всі необхідні дії та підготовлена технічна документація для укладення договорів оренди (т.1 а.с. 31-42).

Зазначена технічна документація була перевірена та прийнята до бази даних Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Проте між позивачем та Київською міською радою не було досягнуто домовленості щодо укладання договорів оренди земельних ділянок, що знаходиться за адресою 21 км, Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва.

Обслуговуючий кооператив житлового кооперативу «Транспортник» звернувся до місцевого господарського суду з позовом про визнання укладеним між Обслуговуючим кооперативом житлового кооперативу «Транспортник» та Київською міською радою договору оренди земельної ділянки площею 4,2689 га, договору оренди земельної ділянки площею 36,7580 га, та договору оренди земельної ділянки площею 6,5738 га, для рекреаційних цілей та благоустрою території, які знаходиться на 21 км, Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва, в редакції яка підписана позивачем і відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», типовому договору оренди землі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220, та визнання переданими даних земельних ділянок з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених договорами (т.1, а.с. 3-27).

03.04.2008 року позивач подав заяву про уточнення та зменшення позовних вимог в якій просить визнати укладеним договір оренди земельної ділянки площею 8,5085 га для рекреаційних цілей та благоустрою території, яка знаходиться на 21 км. Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва, між Обслуговуючим кооперативом житлового кооперативу «Транспортник» та Київською міською радою в редакції, яка підписана позивачем і відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» і типовому договору оренди землі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220, та передати дану земельну ділянку з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених договором (т.1, а.с.112-118).

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у даній справі № 32/153 позов задоволено повністю - визнано укладеним договір оренди земельної ділянки для рекреаційних цілей та благоустрою території на 21 км. Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва, між Обслуговуючим кооперативом житлового кооперативу «Транспортник» та Київською міською радою в редакції позивача, зобовязано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невідємними частинами (т.1 а.с. 149-158).

Вказане рішення місцевого господарського суду обґрунтоване наявністю рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 351/3185 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» для рекреаційних цілей та благоустрою території на 21 км, Столичного шосе у Голосіївському районні міста Києва» як підстави для укладення договорів.

08.07.2011 року Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у справі № 32/153 з вимогою скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року та постановити нове рішення, яким у позові обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» відмовити(т.2, а.с.7-10).

Господарський суд міста Києва, рішенням від 08.09.2011 року, задовольнив заяву Заступника Генерального прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2008 року у справі 32/153, скасував зазначене рішення та прийняв нове, яким у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно із ст. 12 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно із ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 9 Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель до повноважень Київської міської ради віднесено, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що єдиною правовою підставою, для користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є відповідний договір оренди, укладений на підставі рішення органу місцевого самоврядування, до виключної компетенції якого належить вирішення зазначених питань.

Проте, рішенням господарського суду міста Києва від 01.04.2011 у справі № 22/110 визнано недійсним Рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 351/3185, яким позивачу передано в оренду земельну ділянку для рекреаційних цілей та благоустрою території на 21-ому км Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва, у звязку з порушенням при його прийнятті ст.ст. 41, 127 Земельного кодексу України (т.2, а.с.11-17).

08.06.2011 року постановою Київського апеляційного господарського суду рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2011 року у справі № 22/110 залишено без змін(т.2, а.с.18-22).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що визнання рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 351/3185 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» недійсним є істотною обставиною для справи № 32/153, оскільки акт органу місцевого самоврядування, визнаний судом недійсним, є таким з моменту його прийняття, а підставою для задоволення вимог обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» у справі № 32/153 про визнання укладеними договорів оренди земельної ділянки була наявність зазначеного рішення Київської міської ради.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що на момент виникнення спору між позивачем та Київською міською радою судові рішення у справі № 22/110 не існувало, як і факти встановлені ними і на думку скаржника зазначені обставини не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення за нововиявленими обставинами. Зокрема, підставою для перегляду судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Київський апеляційний господарський суд враховує Розяснення Президії Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 21.05.2002 року № 04-5/563 де ч. 3 п. 1 до нововиявлених обставин віднесено матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Також відповідно до п. 1 розяснення Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» від 26.01.2000 року № 02-5/35 акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на врегулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Пунктом 2 зазначеного розяснення передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

З огляду на наведене та на переконання колегії суддів Київського апеляційного господарського суду, відповідачем не обґрунтовано належним чином доказами, наявними в матеріалах справи, тих обставин, які б могли бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано відповідну правову оцінку, рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року по справі № 32/153 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Транспортник» на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року у справі № 32/153 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2011 року по справі № 32/153 залишити без змін.

3. Постанова Київського апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

4. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

5. Матеріали справи № 32/153 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Федорчук Р.В.

Судді Лобань О.І.

ОСОБА_1