ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
23.11.11 Справа № 5015/2922/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Скрипчук О.С.
суддів Дубник О.П. Процика Т.С.
При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.
розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н від 12.09.2011 року;
на рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року;
у справі № 5015/2922/11;
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів;
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний»ринок, м.Львів;
до відповідача 2: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів;
до відповідача 3: Відділу приватизації житла Франківського району міста Львова, м. Львів;
третя особа 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Волекс», с. Наварія Пустомитівського району Львівської області;
третя особа 2: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», м. Львів;
про визнання незаконним та скасування наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19 жовтня 2010 р. № 1832-НЖ-Ф «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1 на вул.Горської, 2»в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м. Львові; визнання недійсним свідоцтва про право власності ТзОВ «Привокзальний»ринок, в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м. Львові; визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м. Львові;
за участю представників:
від позивача: не зявився;
від відповідача 1: ОСОБА_2 довіреність № 353 від 22.11.2011 року;
від відповідача 2: не зявився;
від відповідача 3: не зявився;
від третьої особи 1: не зявився;
від третьої особи 2: не зявився;
ФОП ОСОБА_1П звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Привокзальний»ринок, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Відділу приватизації житла Франківського району міста Львова, за участю третіх осіб ТзОВ «Волекс», Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»про визнання незаконним та скасування наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19 жовтня 2010р. № 1832-НЖ-Ф «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1на вул. Горської, 2»в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул.Горської, 2 у м. Львові, визнання недійсним свідоцтва про право власності ТзОВ «Привокзальний»ринок, в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської,2 у м. Львові; визнання права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської,2 у м. Львові.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року (суддя Сухович Ю.С.) провадження у справі у справі № 5015/2922/11 в частині позовних вимог про визнання недійсним Свідоцтва про право власності ТзОВ «Привокзальний ринок», в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по Горської,2 у м. Львові. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу б/н від 12.09.2011 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що спірне майно будувалося за кошти позивача та з його матеріалів, що підтверджується угодою від 13.08.2001р., квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.09.2001р. № 108, актом приймання виконаних робіт на один павільйон, переліком про вартість використаних матеріалів, переліком про фактичні витрати, угодами про надання торгових місць в користування від 01.10.2004р. № 122-В, 01.01.2007р. № 122-В, від 01.01.2008р. № 122-В та від 01.12.2008р. № 122-В, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 01.11.2011 року, в якому просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року без змін та апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, відповідачі 1,3, треті особи у судове засідання (яке відбулось 23.11.2011 року) уповноважених представників не направили не зважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.03.1998р. № 192 «Про облаштування і покращення роботи ринку «Привокзальний»вирішено провести реконструкцію, благоустрій і сучасне облаштування ринку «Привокзальний»(п.1), зобовязано ЗАТ «Привокзальний»ринок розробити та погодити у встановленому порядку проектні пропозиції щодо реконструкції та облаштування критої частини ринку і проектну документацію для реконструкції відкритої частини ринку (п.2.1.), Департамент землеустрою та планування забудови міста у встановленому порядку зобовязано погодити проектну документацію щодо реконструкції і благоустрою ринку та забезпечити контроль за ходом робіт та дотриманням встановлених вимог (п.3.) (а.с. 38, т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.07.2000р. № 339 «Про оренду цілісного майнового комплексу ринку «Привокзальний»правління ресурсів зобовязано укласти з ТзОВ «Привокзальний ринок»договір оренди цілісного майнового комплексу ринку «Привокзальний»за адресою: м. Львів, вул. Горської, 2 (п.1.), визначено істотні умови договору серед яких, зокрема, термін дії договору оренди цілісного майнового комплексу десять років; розробка орендарем та погодження відповідними департаментами проектно-кошторисної та технічної документації на реконструкцію, облаштування і благоустрій ринку; проведення робіт з реконструкції, облаштування, розбудови і благоустрою ринку згідно з затвердженим проектом; передача ринку у встановленому порядку в оренду терміном на десять років земельної ділянки для розміщення обєктів торгівлі та їх обслуговування (п.2.), Департамент землеустрою та планування забудови міста зобовязано у встановленому порядку розглянути та погодити необхідну документацію на землекористування, реконструкцію, облаштування і благоустрій ринку «Привокзальний»та внести відповідні зміни у земельно-кадастрову та облікову документацію (п.4.) (а.с.39, т. 1).

Наказом Департаменту землеустрою та планування забудови міста від 26.12.2000р. №407 «Про 1-у чергу реконструкції ринку «Привокзальний»в м. Львові (будівництво стаціонарних павільйонів на території ринку) дозволено, зокрема, ТзОВ «Привокзальний»ринок проектування 1-ої черги реконструкції ринку (п.1.), одержання вихідних даних на проектування та реконструкцію (п.2.1.), виготовлення проектної документації (п.2.2.), отримання дозволу на ведення будівельних робіт (п.2.3.) (а.с. 40,т. 1).

На виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.07.2000р. № 339 «Про оренду цілісного майнового комплексу ринку «Привокзальний», між Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавцем) та ТзОВ «Привокзальний»ринок (орендарем) було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу від 30.03.2001р. №6 (а.с. 10-42, т. 1). Згідно якого орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ринок «Привокзальний»за адресою: вул. Горської, 2 у м. Львів.

Договір є підставою для виникнення у разі приватизації підприємства пріоритетних прав орендаря на довгострокове користування земельними ділянками, на яких розміщений обєкт оренди, з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства (п.1.3 договору).

Орендар є правонаступником усіх прав та обовязків реорганізованого ринку «Привокзальний»(п.1.5. договору)

Істотними умовами цього договору є, зокрема, термін дії договору оренди цілісного майнового комплексу десять років; розробка орендарем та подання на погодження департаментом землеустрою та планування забудови міста, економічної політики та ресурсів у встановленому порядку проектно-кошторисної та технічної документації на реконструкцію та облаштування і благоустрій ринку; проведення робіт з реконструкції, облаштування, розбудови і благоустрою ринку згідно з затвердженим проектом; передача ринку у встановленому порядку в оренду терміном на десять років земельної ділянки для розміщення обєктів торгівлі та їх обслуговування (п.3 договору).

Відповідно до акту прийомупередачі обєкта оренди від 30.03.2001р. орендарю було передано обєкти під літ. А-2 (адміністративна будівля), Ч-1 (павільйон кіосків), Ж-1 (вагова), Н-1 (майстерня), К-1 (майстерня), Б-1 (торгові столи), павільйони Д-1, Б-1 (критий навіс), Л-1 (склад), хвіртку, ворота та інші основні засоби.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради було видано ТзОВ «Привокзальний»ринок як забудовнику (замовнику) дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.06.2001р. № 171/2001 з реконструкції «Привокзального»ринку та облаштування тимчасових рядів вздовж вул.Горської та вул.Федьковича в м. Львові відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої головним управлінням архітектури і містобудування 26.04.2001р. за № 1610/2513, дозвіл на виконання будівельних робіт від 31.10.2001р. № 450/01 з реконструкції ринку «Привокзальний»(1-а черга) на вул.Горської, вул.Федьковича (будівництво стаціонарних павільйонів на території ринку) відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої головним управлінням архітектури і містобудування м.Львова 11.10.2001р. за № 1610/2297, дозвіл на виконання будівельних робіт від 30.12.2002р. №654/02 з будівництва ринку продовольчих товарів на розі вул.Городоцької - вул.Горської (1-ша черга) відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої управлінням архітектури і містобудування 10.12.2002р. за №1610/3028.

Ухвалою Львівської міської ради від 14.02.2002р. № 1469 «Про користування земельною ділянкою ТзОВ «Привокзальний»ринок на вул. Горської, 2 у м.Львові»прийнято надати в оренду терміном до 01.01.2011р. ТзОВ «Привокзальний»ринок земельну ділянку на вул.Горської,2 у м. Львові для обслуговування будівель (п.1.), зобовязано ТзОВ «Привокзальний»ринок»укласти з Львівською міською радою договір на право довгострокового користування на умовах оренди до 01.01.2011р.

На виконання ухвали Львівської міської ради від 14.02.2002р. № 1469 «Про користування земельною ділянкою ТзОВ «Привокзальний»ринок»на Горської, 2 у м.Львові»між Львівською міською радою (орендодавець) та ТзОВ «Привокзальний»ринок (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 13.04.2002р. Згідно умов якого орендар прийняв в користування земельну ділянку площею 12 541 кв.м. (п. 1, п. 2.1. договору) згідно з планом землекористування з метою обслуговування будівель за адресою м.Львів, Горської, 2, строком до 01.01.2011р. з переважним правом на поновлення договору на новий термін (п. 2.2. договору).

11.07.2003р. актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації, призначеної розпорядженням міського голови від 02.07.2003р. № 387, 11.07.2003р., прийнято рішення про готовність до введення в експлуатацію облаштованих тимчасових і стаціонарних торгівельних споруд після проведеної реконструкції відкритої частини ринку «Привокзальний»(1-а черга) на вул.Горської, 2, у м.Львові, з врахуванням зносу павільйону «Кулінарія», влаштованого на інженерних мережах. У відповідності до цього акту загальна площа відкритої частини ринку становить 9 130 кв.м., в т.ч. площа замощення 6 477кв.м. під спорудами 2 653 кв.м.; навіс над овочевим ринком 1 400 кв.м.; торгові ряди 467 м.пог./427 місць; кафе-бар 1шт./50,2 кв.м.; торгові кіоски 457шт./2 284 кв.м., в т.ч. з боку вул. Горської, 2 - вул.Федьковича 38шт./164 кв.м., туалети 2шт./20кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.01.2004р. № 18 «Про затвердження акта державної технічної комісії про готовність до введення в експлуатацію облаштованих тимчасових і стаціонарних торговельних споруд на вул.Горської, 2»затверджено акт державної технічної комісії від 11.07.2003р. про готовність до введення в експлуатацію облаштованих тимчасових і стаціонарних торгівельних споруд після проведеної реконструкції відкритої частини ринку «Привокзальний»(1-а черга) на вул. Горської, 2, здійсненої ТзОВ «Привокзальний»ринок на підставі рішення виконкому від 20.03.1998р. №192, наказів Департаменту землеустрою та планування забудови міста від 20.04.2000р № 124 та від 26.12.2000р.

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.10.2010р. № 1832-НЖ-Ф «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1 на вул. Горської, 2», прийнято оформити право приватної власності ТзОВ «Привокзальний»ринок», зокрема, на нежитлові приміщення на Горської, 2, №№ 1(411), 2 (412), 3(413), 4-5(414), 6 (415), 7 (416), 8 (417), 9 (418), 10 (419), 12 (354) загальною площею 36,6 кв.м. в будівлі під літерою Б1-1 (п.1.1. наказу).

19.10.2010р. Відділ приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі зазначеного вище наказу видав ТзОВ «Привокзальний»ринок Свідоцтво на нежитлові приміщення (серії САС № 777044) про те, що ТзОВ «Привокзальний»ринок дійсно володіє на праві приватної власності нежитловими приміщеннями №№ 1(411), 2 (412), 3(413), 4-5(414), 6 (415), 7 (416), 8 (417), 9 (418), 10 (419), 12 (354) загальною площею 36,6 кв.м. в будівлі під літерою Б1-1, які знаходяться в м.Львові на вул. Горської, 2

В подальшому право власності на вищевказані нежитлові приміщення було зареєстроване Обласним комунальним підприємством Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»за ТзОВ «Привокзальний»ринок, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №27735567 від 22.10.2010р., реєстраційний номер 31844679. Технічна характеристика спірного майна наведена в технічному паспорті на павільйон № 4-5 (414) літ. «Б-1»за адресою: м. Львів, вул. Горської, 2, складеного Обласним комунальним підприємством Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

29.09.2010р. ОСОБА_1 звернувся до Відділу приватизації житла Франківського району із заявою (вх.З-Ш-20041 від 01.10.2010р.) про видачу Свідоцтва на право власності на нежитлове приміщення загальною площею 6,2 кв.м., яке знаходиться у м.Львові по вул. Горської, 2, та позначене в технічному паспорті: павільйон № 4-5, літ. «Б-1». До заяви було долучено копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.03.1998р. № 192 «Про облаштування і покращення роботи ринку «Привокзальний», копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.07.2000р. № 339 «Про оренду цілісного майнового комплексу ринку «Привокзальний», копію наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста від 26.12.2000р. № 407 «Про 1-у чергу реконструкції ринку «Привокзальний»в м. Львові (будівництво стаціонарних павільйонів на території ринку)», копію договору про пайову участь у будівництві приміщень від 13.08.2001р., копію акту приймання виконаних робіт, копію технічного паспорта на приміщення, копію інвентаризаційної справи на приміщення, копію акту державної технічної комісії від 11.07.2003р. про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації, копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.01.2004р. № 18 «Про затвердження акта державної технічної комісії про готовність до введення в експлуатацію облаштованих тимчасових і стаціонарних торговельних споруд на вул. Горської, 2», яким затверджено акт державної технічної комісії від 11.07.2003р., копію витягу з договору оренди цілісного майнового комплексу від 30.03.2001р. № 6 про надання в оренду цілісного майнового комплексу Привокзального ринку ТзОВ «Привокзальний»ринок, копію ухвали сесії Львівської міської ради від 14.02.2002р. № 1469 «Про користування земельною ділянкою ТзОВ «Привокзальний»ринок на вул. Горської, 2 у м. Львові», копію договору оренди земельної ділянки від 30.04.2002р.

Оскільки Відділ приватизації житла Франківського району м.Львова у встановлений законодавством строк відповіді на заяву не надав, на думку позивача, йому фактично було відмовлено в оформленні права власності на павільйон.

Позивач, вважаючи себе власником спірного майна, звернувся до суду як субєкт підприємницької діяльності із позовом про визнання права власності на таке майно.

При прийнятті постанови колегія суддів виходила з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, даний спір виник щодо новоствореного нерухомого майна.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Перелік підстав набуття права власності на новостворене майно визначений ст. 331 ЦК України.

Зі змісту ч.1, ч.2 ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

На підставі ст. 375 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі та споруди.

Відповідно до положень ст. 95 Земельного кодексу України та ст. 25 Закону України «Про оренду землі»від 06.10.1998р. №161-XIV, орендар, як тимчасовий землекористувач, має право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі та споруди за письмовою згодою на це орендодавця з дотриманням установленого законодавством порядку.

Згідно із положеннями ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій»20.04.2000р. №1699-III, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього закону.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про планування і забудову територій»від 20.04.2000р. № 1699-III, проектна документація на будівництво об'єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.

Будівництво вважається правомірним, якщо власник ділянки чи землекористувач або інша особа, які одержали у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозволи на забудову об'єкта містобудування та виконання будівельних робіт відповідно до ст.ст. 24, 29 Закону України «Про планування і забудову територій» 20.04.2000р. № 1699-III.

Стаття 5 Закону України «Про основи містобудування»від 16.11.1992р. № 2780-XII, зобов'язує суб'єктів містобудування при здійсненні містобудівної діяльності забезпечувати розміщення і будівництво цих об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку проектів.

Правове регулювання питань проектування об'єкта будівництва передбачає Закон України «Про архітектурну діяльність»від 20.05.1999р. №687-XIV.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, об'єктами архітектурної діяльності (об'єктами архітектури) є будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів; а замовником вважається фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»від 20.05.1999р. №687-XIV, комплекс робіт, пов'язаних із створенням об'єкта архітектури включає, зокрема, виконання робочої документації для будівництва, а в разі виконання її або окремих її частин іншим виконавцем - здійснення авторського нагляду за таким виконанням; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування; прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Статтею 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій»від 20.04.2000р. №1699-III, забороняється експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів відбувається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»від 22.09.2004р. № 1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно з п. 27 цього Порядку, за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом.

Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт. Не допускається затвердження акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за відсутності підписів окремих членів державної приймальної комісії.

Пунктом 29 цього Порядку встановлено, що датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»від 08.10.2008р. № 923 скасовано попередній порядок та встановлено новий.

Відповідно до п. 2, п. 3. цього Порядку, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає письмову заяву інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, або інспекції за місцем розташування закінченого будівництвом об'єкта, якщо проводилися будівельні роботи, на виконання яких не вимагається дозвіл, або будівельні роботи проводилися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства, проектна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, замовником, страховою компанією (у разі, коли об'єкт застрахований)

Пунктом 17 цього Порядку встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією сертифіката відповідності.

Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація цих прав здійснюється в порядку, встановленому Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністрества юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5.

Згідно з п.1.2 цього Тимчасового положення (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 № 1692/5), державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.6 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, що є додатком 1 до Положення «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002р. № 7/5, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування слугує підставою для державної реєстрації прав власності на обєкт нерухомого майна.

Як було зазначено місцевим господарським судом та підтверджується наявними матеріалами справи, позивач свою позовну вимогу про визнання права власності на спірне майно підтверджує угодою від 13.08.2001р., квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.09.2001р. № 108, актом прийняття виконаних робіт на один павільйон, переліком вартості матеріалів по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон, розрахунком № 2 накладних витрат по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон, переліком фактичних витрат по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон, угодами про надання торгових місць в користування від 01.10.2004р. № 122-В, 01.01.2007р. № 122-В, від 01.01.2008р. № 122-В та від 01.12.2008р. № 122-В.

Як вбачається з угоди від 13.08.2001р. сторонами цього правочину є ТзОВ «Привокзальний»ринок (замовник), ТзОВ «Волекс»(генпідрядник), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (субпідрядник). Згідно умов угоди замовник доручив генпідряднику та субпідряднику за кошти останнього виконати будівництво торгового павільйону на території «Привокзального»ринку. В п.2, п.3 угоди сторони погодили, що роботи виконуються з матеріалів субпідрядника, розрахунок за виконані роботи по цій угоді проводиться по формі КБ-2 по фактичних затратах будівництва. Згідно п.4 угоди вартість торгових рядів є динамічною і може змінюватись в сторону збільшення або зменшення згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта.

Виходячи з положень ст.875 ЦК України, угода від 13.08.2001р. за своєю правовою природою та змістом є договором підряду.

Стаття 876 ЦК України визначає замовника власником обєкта будівництва або результату інших будівельних послуг, якщо інше не передбаченого договором.

Досліджуючи договір від 31.07.2002 року, колегія суддів не виявила умов договору, які б передбачали набуття у власність новоствореного за цим договором майна субпідрядником.

Окрім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України у листі від 14.12.2005р. № 19-1-247 зазначається, що відповідно до своєї правової конструкції «набуття права власності на новостворене майно», договір підряду є правовим інструментом, що обумовлює правовідношення між замовником, підрядником відносно виконання будівельних робіт. Договір підряду не є правовстановлюючим документом, оскільки не передбачає перехід права власності на нерухоме майно.

Згідно з п. 9 Інформаційного листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001р. № 01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом»вирішуючи спори, пов'язані з визнанням права власності чи усуненням перешкод у користуванні майном, арбітражні суди повинні мати на увазі, що підтвердженням наявності такого права можуть бути насамперед правовстановлювальні документи.

Перелік таких документів наведено у додатку № 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. № 6/5). Договір будівельного підряду в цьому переліку відсутній.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що надана позивачем угода укладена між ТзОВ «Привокзальний»ринок (замовник), ТзОВ «Волекс»(генпідрядник), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1П.(субпідрядник) не підтверджує права власності позивача на спірне майно.

Посилання позивача на будівництво спірного майна за власний рахунок, не доведено у встановленому порядку належними доказами згідно вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Як вбачається із поданого позивачем акту прийняття виконаних робіт, в якому міститься перелік робіт по будівництву одного павільйону на обєкті реконструкції Привокзального ринку, в ньому відсутні підписи та печатки субпідрядника, генпідрядника, замовника, відтак він не підтверджує факт виконання перелічених робіт з будівництва спірного майна цими сторонами.

З квитанції до прибуткового касового ордера від 10.09.2001р. № 108, виданого ТзОВ «Волекс»вбачається, що платником коштів за послуги в сумі 100 грн. є ОСОБА_1 Відтак, відомості зазначені в квитанції до прибуткового касового ордера від 10.09.2001р. № 108, не підтверджують факту оплати позивачем послуг повязаних з будівництвом спірного майна.

З документу про фактичні витрати по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон не вбачається, що перелічені витрати повязані з будівництвом саме спірного майна. В цьому документі відсутня дата його підписання, відомості про осіб зі сторони субпідрядника, генпідрядника та замовника.

Документ про вартість матеріалів по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон хоч містить перелік та вартість будматеріалів, однак не вказує на те, що ці матеріали, повязані з будівництвом саме спірного майна, не підтверджує оплату позивачем таких матеріалів. Цей документ також не містить відомостей про дату його складання, про осіб зі сторони субпідрядника, генпідрядника та замовника.

Розрахунок № 2 накладні витрати по реконструкції Привокзального ринку на один павільйон, не вказує на те, що наведені витрати повязані з будівництвом спірного майна. В розрахунку відсутня дата та підписи.

Отже, вищевказані докази не свідчать про придбання позивачем будівельних матеріалів на будівництво саме спірного майна, їх використання для спорудження цього майна та фінансування позивачем робіт по його будівництву.

Угоди про надання торгових місць від 01.10.2004р. № 122-В, 01.01.2007р. № 122-В, від 01.01.2008р. № 122-В та від 01.12.2008р. № 122-В, надані позивачем в обґрунтовування позовної вимоги про визнання права власності на спірне майно, хоч і містять посилання на те, що торгові місця передаються для торгівлі з кіосків, побудованих підприємцем за власні кошти, однак, не підтверджують доводи позивача про фінансування будівництва спірного майна. Ці угоди передбачають право позивача, як підприємця користуватися, зокрема, торговим місцем кіоск № 122 площею 4,0 кв.м. (4,5 кв.м. по угоді від 01.12.2008р. № 122-В), кіоск № 414 площею 6,2 м.кв. на ринку «Привокзальний», всього 10,2 кв.м. та 10,7 кв.м. по угоді від 01.12.2008р. № 122-В і обовязок сплачувати ринку ринковий збір у розмірі і в порядку, що визначені ухвалою Львівської міської ради та відшкодовувати витрати ринку на утримання торгівельної площі. Ці обставини дають підстави вважати про наявність між сторонами правовідносин повязаних з користуванням, де позивач є не власником, а користувачем торгового місця.

Інших доказів в обґрунтування твердження позивача про спорудження спірного майна за власні кошти суду не надано.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про передачу позивачу земельної ділянки у власність чи користування для будівництва спірного майна, звернення позивача за отриманням необхідної для будівництва спірного майна дозвільної документації, виготовлення такої документації на імя позивача, звернення позивача за отриманням документів про завершення будівництва спірного майна, отриманням документів про завершення будівництва спірного майна, про передачу відповідачем-1 у власність позивача спірного майна.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за ФОП ОСОБА_1П права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. Б-1 площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові є недоведеними, а тому не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним і скасування наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.10.2010р. № 1832-НЖ-Ф Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1на вул. Горської, 2 у м.Львові в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. Б-1 площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові, колегія суддів зазначає наступне:

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997р. №280/97-ВР, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч. 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997р. №280/97-ВР, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з приписами ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову

Така позиція суду узгоджується з п. 2 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів».

Перевіряючи доводи позивача в частині обґрунтованості позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу 19.10.2010р. № 1832-НЖ-Ф Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1на вул. Горської, 2 у м.Львові в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. Б-1 площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові, суд зазначає наступне.

На час прийняття відповідачем-2 оскаржуваного наказу оформлення права власності на обєкти нерухомого майна здійснювалося у відповідності до рішення Львівської міської ради від 27.02.2009р. № 114 «Про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна та затвердження вартості цих послуг»(із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Львівської міської ради від 03.07.2009р. № 470, рішенням Львівської міської ради від 31.12.2009р. № 1198, рішенням Львівської міської ради від 21.04.2010р. № 432, рішенням Львівської міської ради від 18.06.2010 № 733, рішенням Львівської міської ради від 17.09.2010р. № 1242), яким було затверджено Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна.

Пунктом 4 цього Положення, оформлення права власності на обєкти нерухомого майна приватної форми власності проводиться на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики. Підписання та реєстрацію наказу здійснюють особи, уповноважені на це начальником управління комунальної власності департаменту економічної політики. Свідоцтво про право власності на обєкти нерухомого майна підписує керівник районного відділу приватизації державного житлового фонду за місцем знаходження обєкта нерухомого майна чи інша уповноважена ним особа та скріплюється печаткою районного відділу приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до п.6.1., 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3. цього Положення на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти, розташовані на окремих земельних ділянках заявники разом із заявою про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна додають засвідчену у встановленому законодавством порядку копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради або іншого уповноваженого органу про надання дозволу на будівництво новозбудованого обєкта та оригінали правовстановлюючих документів на обєкт до початку будівництва; засвідчену у встановленому законодавством порядку копію акта про право власності на земельну ділянку, на якій проводиться будівництво, чи документ, який засвідчує право користування земельною ділянкою (постійне чи тимчасове користування), або рішення про відведення земельної ділянки для будівництва; оригінал акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію обєкта та засвідчену у встановленому законодавством порядку копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради чи іншого уповноваженого органу про затвердження акта про прийняття в експлуатацію обєкта або копію свідоцтва інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

На момент прийняття оскаржуваного наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради діяло на підставі Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 07.12.2007р. «Про затвердження Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради та його структури»у новій редакції (із змінами та доповненнями внесеними рішеннями виконкому від 27.04.2009р. № 303, від 03.07.2009р. № 485).

Відповідно до п.1.1. цього Положення, Управління комунальної власності Львівської міської ради є структурним підрозділом департаменту економічної політики Львівської міської ради, утвореним відповідно до ухвал міської ради від 06.07.2006р. № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання».

Пунктом 3.1. цього Положення (з врахуванням змін) визначено, що управління очолює начальник, у якого є заступник та заступник начальник юридичного відділу, які призначаються на посади та звільняються з посад відповідно до розпорядження міського голови за поданням директора департаменту у порядку, визначеному законодавством. Заступник начальника управління виконує обовязки начальника управління у разі його відсутності. Заступник начальника управління начальник юридичного відділу виконує функції, повноваження і завдання відповідно до розподілу обовязків, визначених начальником управління.

Згідно з п. 3.11. вказаного Положення, управління видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Накази управління, що мають міжвідомчий характер, набирають чинності після проходження юридичної експертизи та візування в юридичному управлінні міської ради.

Пунктом 4.14 цього Положення до компетенції управління віднесено організацію роботи з підготовки проектів рішень виконавчого комітету Львівської міської ради про оформлення та видачу свідоцтв на право власності на обєкти нерухомого майна.

З наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.10.2010р. № 1832-НЖ-Ф «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1на вул. Горської, 2 у м.Львові»в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м. Львові, вбачається, що його прийняттю передувало звернення ТзОВ «Привокзальний» ринок та подання останнім документів, даний наказ оформлений на фірмовому бланку Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, підписав цей документ заступник начальник управління-начальник юридичного відділу, його підпис засвідчено гербовою печаткою Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Позивач не подав суду доказів в обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваного наказу та порушення оскаржуваним наказом прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнято уповноваженим органом та в межах його компетенції, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним наказу Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.10.2010р. № 1832-НЖ-Ф «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в будівлях під літ. Б1-1, Ч-1, М1-1, Е-1, Ф-1, Ш-1, Я-1, А5-1, У-1, А1-1, К4-1, К3-1, Е2-1, Я3-1на вул. Горської, 2 у м.Львові»в частині нежитлового приміщення (павільйону) № 4-5 (414) літ. Б-1 площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові, не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. Б-1 площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004р. № 1952-IV, державна реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до п.1.2. р.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на обєкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності, яка здійснюється місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державними органами приватизації, Державним управлінням справами на житлові та нежитлові обєкти. При цьому БТІ можуть лише за дорученням вказаних органів проводити підготовку документів для видачі свідоцтв.

З аналізу вказаних норм вбачається, що свідоцтво про право власності є документом, яким оформлюється відповідне право, отже не є правовстановлюючим, а лише правопідтверджуючим документом, тому не може бути предметом спору, оскільки таким може бути лише правовстановлювальний документ, на підставі якого видано свідоцтво, а у відповідних випадках - також акт про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна. Такий висновок підтверджується п. 9 Інформаційного листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001р. №01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, повязані із здійсненням права власності за його захистом».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності ТзОВ «Привокзальний»ринок в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення (павільйон) № 4-5 (414) літ. «Б-1»площею 6,2 кв.м по вул. Горської, 2 у м.Львові провадження припинено у звязку із відсутністю предмета спору на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2011 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Процик Т.С.

Постанова підписана 29 листопада 2011 року