ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25.01.11 р. Справа № 37/219

Господарський суд Донецької області у складі судді Попкова Д.О., при секретарі судового засідання Рассуждай С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка

про: встановлення способу, строку і порядку виконання судового рішення шляхом надання продовження строку відстрочки з уплати заборгованості із земельного податку на загальну суму 6 021 666, 56 грн. у термін до 20.05.2012р. та зобовязання Позивача внести зміни до особистого рахунку Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка шляхом відображення наданої відстрочки.

в межах справи за позовною заявою Горлівської обєднаної державної податкової інспекції, м. Горлівка

до Відповідача: Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка

про: стягнення з Державного підприємства „Горлівський хімічний завод заборгованості по земельному податку на загальну суму 6 021 666 грн. 56 коп. на користь місцевого бюджету Калінінського району м. Горлівки

за участю уповноважених представників:

від Позивача ОСОБА_1 (за довіреністю №18570/10/10-012 від 31.12.2010р.);

від Відповідача (заявника) не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.06.2007р. у справі № 37/219 задоволені у повному обсягу вимоги Горлівської обєднаної державної податкової інспекції до Державного підприємства „Горлівський хімічний завод про стягнення з Державного підприємства „Горлівський хімічний завод заборгованості по земельному податку на загальну суму 6 021 666 грн. 56 коп. на користь місцевого бюджету Калінінського району м. Горлівки. Цим же рішенням відстрочено виконання рішення строком до 12 січня 2009 року.

19.01.2009р. Боржник, Державне підприємство „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка, звернувся до Господарського суду Донецької області із заявою про встановлення способу, строку і порядку виконання судового рішення шляхом надання продовження строку відстрочки з уплати заборгованості із земельного податку на загальну суму 6021 666, 56 грн. у термін до 12.01.2010р. та зобовязання Горлівської ОДПІ внести відповідні зміни до особистого рахунку Відповідача.

Ухвалою суду від 29.01.2009р. продовжено відстрочення виконання рішення у справі № 37/219 від 21.06.2007р. до 12.01.2010р.

14.01.2010р. Боржник знову звернувся до Господарського суду Донецької області із заявою про встановлення способу, строку і порядку виконання судового рішення шляхом надання продовження строку відстрочки з уплати заборгованості із земельного податку на загальну суму 6021 666, 56 грн. у термін до 20.01.2011р. та зобовязання Позивача внести зміни до особистого рахунку Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка шляхом відображення наданої відстрочки, з аналогічних до попередньої заяви підстав наявність статусу підприємства оборонної промисловості та здійснення санаційних заходів в межах справи №33/221Б.

Ухвалою суду від 25.01.2010р. продовжено відстрочення виконання рішення у справі № 37/219 від 21.06.2007р. до 20.01.2011р.

13.01.2011р. від Боржника надійшла до суду з заява за підписом керуючого санацією ОСОБА_2 про встановлення способу, строку і порядку виконання судового рішення шляхом надання продовження строку відстрочки з уплати заборгованості із земельного податку на загальну суму 6021 666, 56 грн. у термін до 20.05.2012р. та зобовязання Позивача внести зміни до особистого рахунку Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка шляхом відображення наданої відстрочки. В обґрунтування означеної заяви Боржником також було зазначено, що він є підприємством оборонної промисловості і перебуває у процедурі санації.

Ухвалою від 13.01.2011р. суд призначив розгляд цієї заяви на 25.01.2011р., зобовязавши Боржника надати письмове обґрунтування невизначеності способу, строку і порядку виконання рішення; докази відправлення заяви стягувачу; докази ускладнення виконання рішення; відомості з підтверджуючими доказами поточного стану виконання санаційних заходів у порівняння з попереднім періодом з моменту винесення рішення у справі №37/219; письмове обґрунтування з підтверджуючими доказами відносно того, що задоволення заяви дозволить виконати рішення у визначену дату 20.05.2012р., відомості з підтверджуючими доказами стану виконання рішення (здійснені платежі); повноваження особи, яка підписала заяву.

Заявник у судове засіданні 25.01.2011р. без пояснення причин не зявився, витребуваних документів не надав.

Представник Стягувача зявився, надав письмові пояснення №110/10/10-013 від 10.01.2011р., які повністю дублюють зміст заяви Боржника та містять зауваження про відсутність заперечень у задоволені означеної заяви, та на запитання суду повідковим, що Боржник жодних платежів на виконання рішення у справі № 37/219 не здійснив.

Заслухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд зазначає наступне.

За своєю правовою сутністю заява Відповідача містить формулювання щодо одночасного встановлення декількох параметрів, необхідних для здійснення виконання судового рішення, а саме - встановлення способу, строків і порядку його виконання, яке Заявник вважає за можливе здійснити шляхом відстрочення сплати визначених рішенням сум грошових коштів.

Між тим, відповідно до передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України повноважень суду, які мають дотримуватися у світлі приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, на стадії виконання судового рішення для суду не передбачено права встановлювати спосіб та порядок виконання рішення, адже відповідні параметри визначені або безпосередньо в самому рішенні, або в приписах законодавства, яке регламентує виконавче провадження. Суд управнений лише змінювати спосіб та порядок виконання рішення, що у повній мірі узгоджується із позицією Вищого господарського суду України, сформульованою в п. 1 Інформаційного листа від 20.10.2006 р. N 01-8/2351.

В свою чергу, зміною порядку і способу виконання рішення передбачає прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Тобто, зміна порядку і способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми і послідовності виконання, що не може бути ототожнено із встановленням відстрочки здійснення платежу згідно відповідного рішення, як безпідставно вважає Заявник. Більш того, зазначені параметри виконання рішення від 21.06.2007р. визначені або безпосередньо в самому рішенні, або в приписах законодавства, яке регламентує виконавче провадження за наявністю чого обєктивної потреби у додатковому у додатковому встановлені вказаних параметрів в розглядуваному порядку не існує.

Наразі, заява Боржника не може бути задоволена і в контексті її розгляду виключно як заяви про відстрочення виконання рішення, враховуючи таке:

Відповідно до вимог ч.2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, п. 1 ч.3 ст. 129 Конституції України суд управнений здійснювати повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

В свою чергу, відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, відстрочення є правом, а не обовязком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тягар доведення наявності яких за змістом ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника, у розглядуваному випадку на Відповідача.

Виходячи із змісту п. 1.1. Розяснення ВАСУ „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України від 12.09.1996р. № 02-5/333 сутність відстрочення полягає у відкладенні чи перенесенні виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Між тим, принципова можливість застосування відстрочки відносно виконання рішення у справі № 37/219 не може бути ототожнена із винятковими обставинами, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення, а наведені Відповідачем аргументи такими обставинами кваліфіковані бути не можуть, оскільки:

- Заявником, незважаючи на вимоги суду, жодною мірою не доведено і не обґрунтовано неможливості або утруднення виконання рішення у справі через здійснення санаційних заходів в межах справи про банкрутство №33/221Б, сутності таких заходів і їх залежності від відстрочення виконання рішення. Дійсно, оскільки розглядуване рішення опосередковує поточні у розумінні Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вимоги до Відповідача, остільки безпосередньо сам факт визначення в стадії санації черговості задоволення конкурсних кредиторів не може розцінюватися як ускладнююча виконання рішення обставина. В свою чергу, незважаючи на вимоги суду жодних відомостей про такі санаційні заходи, їх поточний стан та динаміку здійснення в контексті взаємозвязку із строком виконані рішення №37/219 Заявник не надав;

- Заявником всупереч вимог суду не надано обґрунтування запропонованого строку відстрочення виконання рішення, неможливості або істотної складеності виконання рішення саме до закінчення такого строку, передумов його виконання у повному обсягу після закінчення такого строку з точки зору поточного стану відновлення платоспроможності Боржника. При цьому судом враховується, що безпосередньо в самому рішенні, і двічі у подальшому Відповідачеві вже надавалося відстрочення виконання рішення, проте це жодною мірою не призвело до погашення, принаймні часткового, вимог Позивача, або відновлення платоспроможності Відповідача. Таким чином, надання відстрочення виконання рішення за таких умов використання цього відстрочення жодною мірою не сприяє задоволенню вимог Позивача, а отже, з урахуванням інфляційних процесів, загальної тривалості невиконання грошового зобовязання, призводить до невиправданого порушення балансу інтересів сторін, зокрема Держави, яка отримувача стягуваних сум, що неприпустимо.

Принагідно суд зауважує, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 17 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у стадії санації всі повноваження керівника Боржника здійснюються керуючим санацією. Між тим, доказів здійснення підписантом заяви ОСОБА_2 функцій керуючого санацією відповідної ухвали суду - надано не було.

Судом також враховується, що незважаючи на погодження Позивача кожного разу за заявами Відповідача про відстрочення виконання рішення, сторонами не здійснюються заходи з укладання мирової угоди на стадії виконавчого провадження для остаточного врегулювання всіх умов задоволення вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 4-2 4-7, 33, 34, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка про встановлення способу, строку і порядку виконання судового рішення шляхом надання продовження строку відстрочки з уплати заборгованості із земельного податку на загальну суму 6 021 666, 56 грн. у термін до 20.01.2011р. та зобовязання Позивача внести зміни до особистого рахунку Державного підприємства „Горлівський хімічний завод, м. Горлівка шляхом відображення наданої відстрочки.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попков Д.О.