РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 24/23 22.04.11

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія " ВУСО"
До Третя особаКомунального підприємства "Київпастранс" ОСОБА_1
Простягнення 5 678,78 грн.
Суддя Шевченко В.Ю.

Представники:
Від позивачаОСОБА_2
Від відповідачаНе зявився

У судовому засіданні 22 квітня 2011 року, згідно з вимогами статті 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо»(далі позивач, або страховик) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства "Київпастранс" (далі відповідач) 5 678,78 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.03.2011 р. порушено провадження у справі № 24/23, призначено до розгляду на 04.04.2011р. та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.04.2011р. розгляд справи було відкладено на 22.04.2011р. у звязку з неявкою сторін та необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

У судове засідання 22.04.2011р. зявився представник позивача та підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві за вх. №7166 від 15.03.2011р.

Відповідач у судове засідання 22.04.2011р. не зявився повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №14201274 від 11.04.2011р.

Третя особа у судове 22.04.2011р. засідання також не зявилась.

Враховуючи те, що відповідач із клопотанням про відкладання розгляду справи не звертався, незявлення його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, а подані матеріали є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, господарський суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані сторонами документи, та зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, господарський суд м. Києва,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2009р. закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»(правонаступником якого, відповідно до п. 1.2 Статуту приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»є позивач по справі) та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) уклали договір добровільного страхування транспортних засобів у формі полісу №-01 (далі - договір страхування), відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

17 грудня 2007 року у м. Києві на проспекті Науки мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та тролейбуса Шкода, державний реєстраційний номер 154, що належить відповідачу на праві власності, під управлінням водія ОСОБА_1.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (страхувальника відповідача) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та скоєні ДТП.

Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вказаної ДТП, склала 6 866,70 грн., що підтверджується Висновком спеціаліста з визначення матеріального збитку №630 від 01.03.2010р. (копія в матеріалах справи, оригінал досліджено в судовому засіданні).

На виконання договору страхування позивач на підставі заяви страхувальника та страхового акту №1687-02 від 26.04.2010р. сплатив ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 5 678,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4987 від 26.04.2010р.

Дослідивши подані матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва вважає, що позов має бути задоволений повністю з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" №85/96-ВР від 07.03.1996р. визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги в сумі 5 678,78 грн. - страхове відшкодування до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2010р. і додаткового доведення не потребує.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України, фізична, або юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 вказаного Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Позивач з листом №3002 від 14.06.2010р., до якого додані документи, передбачені ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у сумі 5 678,78 грн.

Відповідно до ст. ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна підтвердити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, поданими доказами.

Враховуючи підтверджену позивачем вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу та вартість автотоварознавчого дослідження, з урахуванням виключення суми франшизи, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу витрати в сумі 5 678,78 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " ВУСО" та стягнення з комунального підприємства "Київпастранс" на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 5 678,78 грн.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, Набережне Шосе, 2, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (83055, м. Донецьк, вул. Постишева, 60, ) 5 678 (пять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 78 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя В.Ю. Шевченко

Дата підписання рішення 27.04.2011р.