ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.07.11 Справа № 14/71/07-АП-13/209/10-АП

За позовом: Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини, м. Запоріжжя

до: Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області

про визнання недійсним рішення № 161 від 22.08.2006 р.

Суддя Серкіз В.Г.

Секретар судового засідання Скрипиць А.О.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1 від 08.02.2011 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 01-04/2088 від 21.07.2011 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 21.07.2011 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови. На підставі статті 160 КАС України постанова складається у термін не більше ніж пять днів. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Розглядається адміністративний позов Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про визнання недійсним рішення № 161 від 22.08.2006 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

21.07.2011 р. відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судове засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В період з 01.06.2004р. по 01.02.2006 року згідно з Планом роботи на І півріччя 2006 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області проведено перевірку Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини, м. Запоріжжя з питань дотримання держдисципліни цін при встановленні та застосуванні тарифів на послуги, що надаються установою.

Проведеною перевіркою, проведеною в червні 2004 р. встановлено порушення вимог наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України від 19.02.1996 р. № 51 "Про затвердження Механізму формування тарифів на ветеринарні роботи і послуги" при формуванні тарифів на послуги ветеринарних лікарень.

В порушення Наказу установою до прямих витрат було включено планові витрати на матеріали (господарчі товари, бланки, бухгалтерські журнали, канцтовари, будівельні матеріали та інше), комунальні послуги, оренду, телефонні витрати, підписку періодичних видань та відрядження. Крім того, ці витрати до калькуляції було включено в подвійному розмірі. Зазначені витрати відповідно до механізму формування тарифів, потрібно включити в накладні витрати (за фактичними показниками) пропорційно заробітній платі.

Установою до розрахунку тарифів було необґрунтовано включено планові витрати на капітальний ремонт в розмірі 150 000 грн., відрахування на утримання управління ветмедицини 40 000 грн. 00 коп., тоді як витрати на повне відновлення основних фондів та капітальний ремонт потрібно було включити в накладні витрати у вигляді амортизаційних відрахувань, відповідно до встановлених норм.

За наслідками перевірки був складений акт від 23.02.2006 року № 000224.

Пунктом 3.1 Інструкції встановлено, що Державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

Пункт 3.2 Інструкції встановлює, що в актах перевірок, зокрема: зазначаються нормативні акти, які порушено суб'єктами господарювання, з конкретним обґрунтуванням порушення; детально відображається механізм скоєння порушення; визначається сума необґрунтовано одержаної виручки, з доданням розрахунків, на яких ґрунтується обчислення зазначеної суми, з посиланням на документи первинного бухгалтерського обліку, згідно з якими вони здійснюються.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок застосування економічних, фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 № 298/519, скарги на рішення про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій, прийняті органами державного контролю за цінами, можуть направлятися керівникам цих органів або Державній інспекції з контролю за цінами

На підставі акту прийнято рішення № 161 від 22.08.2006 р. про застосування до Запорізької міської державної лікарні ветеринарної медицини економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в розмірі 20 260 грн. 44 коп., з них 6 753 грн. 48 коп. сума порушення та 13 506 грн. 96 коп. (відповідно до вимог статті 14 Закону України Про ціни і ціноутворення).

Рішенням № 161 від 22.08.2006р. встановлено необґрунтоване отримання виручки внаслідок завищення розміру плати за ветеринарні послуги.

Державною інспекцією з контролю за цінами всупереч вимог ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення до підприємства застосовано економічні санкції з посиланням на факт необґрунтоване отримання виручки внаслідок завищення розміру плати за ветеринарні послуги.

Висновки Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області не відповідають дійсності, оскільки:

Суд вважає, що факт порушення відповідачем порядку встановлення і застосування цін, зафіксований в акті перевірки від 07.12.07 р. № 1317 є недоведеним, а рішення № 235 від 28.12.2007р. суперечить вимогами чинного законодавства та є необґрунтованим.

Так, в оспорюваному рішенні вказано, що позивачем порушено вимоги п. 15 ст. 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення та п. 1.3 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних санкцій) органами державного контролю за цінами.

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Згідно з п. 1.6 Інструкції необґрунтовано одержані суб'єктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами.

Таким чином, для прийняття рішення про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій до суб'єкта господарювання органами Державної інспекції з контролю за цінами необхідний факт порушення режиму регулювання цін (тарифів) встановленого законодавством.

Основні принципи встановлення і застосування цін і тарифів та організації контролю за їх дотриманням на території України визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення»№ 507-ХІІ від 03.12.1990 року (з наступними змінами та доповненнями) та інші акти законодавства, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до статті 7 Закону України Про ціни і ціноутворення вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Державне регулювання цін і тарифів відповідно до статті 8 Закону України Про ціни і ціноутворення здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів; введення Урядом України інших методів державного регулювання.

Відповідно до статті 4 Закону України Про ціни і ціноутворення Кабінет Міністрів України: забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Частиною 2 ст. 9 Закону України Про ціни і ціноутворення встановлено, що державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України.

Таким чином Закон визначив поняття державного регулювання цін ^тарифів) та встановив, що таке регулювання здійснюється органами Сржавного управління у межах компетенції, яка надана їм Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.96 N 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих ірганів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)", яке видано з метою вдосконалення системи державного регулювання цін, визначено иовний та вичерпний перелік товарів та послуг, ціни та тарифи на які регулюються органами державного управління. Вищевказаної Постановою не передбачені повноваження Державних лікарень ветеринарної медицини щодо регулювання цін (тарифів) на послуги, які надаються установами державної ветеринарної медицини.

Відповідно до Закону України "Про ветеринарну медицину", діючого Положення та свідоцтва про державну реєстрацію, Запорізька міська державна лікарня ветеринарної медицини є установою, а не державним органом, і тому ціни і тарифи на платні ветеринарні роботи і послуги, затверджені наказом начальника лікарні не можуть вважатися державно регульованими цінами.

Таким чином діючим законодавством не покладено на жоден орган державного управління повноважень щодо регулювання цін та тарифів на ветеринарні послуги, і тому вони (ціни та тарифі) не можуть вважатись державно регульованими у розумінні ст. 8 Закону України "Про ціни та ціноутворення" та державної дисципліни цін на ці послуги не запроваджено.

Виходячи із змісту п. 6 Постанови КМУ від 15.08.1992 р. № 478 «Про перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок відповідних бюджетних та інших коштів», вищезазначений Механізм формування тарифів за платні ветеринарні послуги і роботи був розроблений для державних підприємств ветеринарної медицини, які діють за принципами господарського розрахунку. Проте, Запорізька міська державна лікарня ветеринарної медицини згідно ст. 24 Закону України «Про ветеринарну медицину»та Положення про Лікарню позивач є установою, що повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Пунктом 4 Положення про Державну інспекцію по контролю за цінами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 передбачено, що Державна інспекція по контролю за цінами, у межах своєї компетенції, здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Пунктом 5 Положення встановлено, що Держцініспекція має право приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Таким чином, вищезазначеними нормани законодавства встановлено, що контроль за цінами в Україні здійснюється Державною інспекцією з контролю за цінами у межах своєї компетенції при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів, а не в галузях народного господарства де застосовуються вільні ціни.

Згідно зі змістом статті 1 Господарського кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійсненні господарської діяльності між субєктами господарювання, а також між цими субєктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

За визначенням статті 55 Господарського кодексу України субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

З акту перевірки від 23.02.2006р., а також матеріалів перевірки, не вбачається, що позивач отримав необґрунтовану виручку.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, на підставі Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03 грудня 2001 року № 298/519, є невиправданим.

Відповідно до статті 71КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Представник відповідача, згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо відповідач у справі заперечує проти адміністративного позову.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення відповідача субєкта владних повноважень у даній справі відповідають дійсності, оскільки відповідач Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області не спростував обставини справи, які заявлені позивачем у адміністративному позові.

Судове рішення ґрунтується переважно на доказах, що підтверджують обставини на які посилається представник позивача у справі і, вірогідно, не задовольняє інтереси відповідача, що не виконав обовязок доказування.

Відповідач не довів факту одержання необґрунтованої виручки позивачем в результаті порушення порядку встановлення та застосування цін.

На підставі викладеного, рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 161 від 22.08.2006 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін суперечить ст. 14 Закону України Про ціни та ціноутворення, пп. 1.4, 1.6 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На підставі ч. 4 ст. 167 КАС України суд має право проголосити лише вступну та резолютивну частини постанови суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 17, 49, 51, 94, 158-167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 161 від 22.08.2006 року Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, м. Запоріжжя Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Присудити на користь позивача судовий збір у сумі 03,40 грн. з Державного бюджету України.

Суддя В.Г. Серкіз

Постанову підписано 22.07.2011 р.