ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
29.11.11 Справа № 2/61/5022-1143/2011
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючої-судді ОСОБА_1
суддів Скрипчук О.С.
при секретарі Гуньці О.П.
розглянув апеляційну скаргу Золотослобідської сільської ради № 84-01/2-14 від 28.10.2011 року
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2011 року
у справі № 2/61/5022-1143/2011
за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
Тернопільгаз, м. Тернопіль
до Золотослобідської сільської ради, с. Золота Слобода, Козівського району, Тернопільської області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Фінансове управління Козівської районної державної адміністрації, м. Козова;
2) Козівська центральна районна комунальна лікарня, м. Козова;
3) Козівська районна рада, м. Козова;
про стягнення 4562,17 грн. заборгованості та штрафних санкцій.
Представники сторін:
від позивача - не зявився (належно повідомлений);
від відповідача - не зявився (належно повідомлений);
від третіх осіб - не зявились (належно повідомлені).
Відводів складу суду сторонами в порядку ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) не заявлялось.
Заяв про технічну фіксацію судового процесу не надходило.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2011 року у справі № 2/61/5022-1143/2011 (суддя Колубаєва В.О..) позов задоволено частково: стягнуто з Золотослобідської сільської ради на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз 23,10 грн. пені за неналежне виконання грошових зобовґязань, 26,50 грн. штрафу за прострочення виконання зобовязань, 219,75 грн. втрат від інфляційних процесів за період з січня по червень 2011року, 57 грн. - 3% річних за користування коштами з 10.01.2011 року по 17.08.2011 року, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати по справі: 102 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, Золотослобідська сільська рада оскаржила його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначає про те, що оскаржене рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. В обгрунтування вказаних вимог, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено тієї обставини, що відповідачем вжито всіх заходів щодо виконання умов договорів щодо оплати послуг з газопостачання, що стверджується зокрема, платіжними дорученнями № 790 від 23.12.2010 року та № 112 від 22.03.2011 року, а тому відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України зобовязання між сторонами є припиненими. Однак, позивач, продовжує скаржник, в порушення вимог ст. 549 Цивільного кодексу України нарахував йому пеню, штрафні санкції та інфляційні втрати. Також апелянт посилається на норми ст.ст. 614, 617 Цивільного кодексу України в обґрунтування відсутності своєї вини у невиконанні зобовязання по оплати за постачання та транспортування природного газу.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подали суду свої письмові пояснення та відзиви щодо поданої апеляційної скарги.

Козівська районна рада Тернопільської області повідомила суд, що Золотослобідській сільській раді відповідно до рішення від 11.07.2011 року № 72 «Про внесення змін до районного бюджету на 2011 рік»виділена субвенція в сумі 4752 грн. на погашення заборгованості за спожитий природний газ фельдшерсько-акушерським пунктом с.Золота Слобода Козівського району.

Фінансове управління Козівської райдержадміністрації вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, стверджуючи, що відповідач вжив всіх засобів впливу щодо належного виконання фінансових зобовязань перед позивачем, однак у звязку із введенням нового Бюджетного кодексу України проплата боргу за спожитий газ була проведена відділом охорони здоровґя Козівської районної державної адміністрації в серпні поточного року в повному обсязі.

Козівська центральна районна комунальна лікарня повідомляє у своєму відзиві на апеляційну скаргу, що станом на 01.01.2011 року боргу за спожитий природний газ відповідачем перед позивачем по бухгалтерському обліку лікарні не існує. Сума боргу за природній газ по фельдшерсько-акушерському пункту с.Золота Слобода після рішення сесії Козівської райради від 11.07.2011 року поступила на рахунок лікарні 27.07.2011 року, після чого лікарня платіжним дорученням № 3638 від 26.08.2011 року перерахувала заборгованість в сумі 3788,78 грн. позивачу.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз (надалі ПАТ) у відзиві на апеляційну скаргу № 01/2031 від 25.11.2011 року апеляційну скаргу відповідача заперечило, посилаючись на те, що зобовязання щодо оплати за отриманий природний газ виникло саме у відповідача на підставі договорів № 08/М-021 від 01.01.2009 року та № 08/М-021 від 01.01.2011 року. Не відповідає дійсності посилання апелянта на погашення боргу 22.03.2011 року, оскільки згідно платіжного доручення № 112 від 22.03.2011 року кошти перераховувались не позивачу, а в районний бюджет. Також позивач заперечив доводи відповідача про відсутність його вини у невиконані зобовязань. Просить суд залишити без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2011 року у справі № 2/61/5022-1143/2011.

Від сторін та третіх осіб представники в дане судове засідання не зґявився.

Однак, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, враховуючи повідомлення сторін та третіх осіб належним чином про час та місце розгляду справи, необовґязковість явки їх представників в судове засідання згідно ухвали суду від 16.11.2011 року, та також враховуючи, що позивачем та третіми особами надано суду письмові пояснення та заперечення на апеляційну скаргу, вважає, що судом забезпечено право всіх учасників судового процесу на участь в судовому засіданні, а тому, виходячи з достатності матеріалів справи для здійснення апеляційного провадження, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції та ст.ст. 69, 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, та дослідивши наявні докази у справі, зробив висновок, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Апеляційним судом встановлено, що між сторонами було укладено договори на постачання і транспортування природного газу № 08/М-021 від 01.01.2009 року та № 08/М-021-1 від 01.01.2011 року, на виконання зобовязань по яких позивачем протягом 2009-2011 років було поставлено та транспортовано відповідачеві 7,830 тис. м. куб. природного газу на загальну суму 24364 грн., що підтверджено актами прийому-передачі газу від 30.11.2010 року, 31.12.2010 року, 28.02.2011року, 31.03.2011 року та 10.04.2011 року, підписаними представниками обох сторін та скріпленими їх печатками.

Відповідно до п. 6.1 вищезазначених Договорів, сторони передбачили оплату за послуги по постачанню та транспортуванню природного газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідач не проплатив позивачу за поставлений газ 3788,85 грн.

Однак, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було погашено позивачу вказану суму боргу в розмірі 3788 грн. 78 коп. за поставлений природний газ та послуг з його транспортування, що підтверджується підтверджуючи копією банківської виписки від 26.08.2011 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про відсутність предмету спору щодо стягнення 3788 грн. 78 коп. основної заборгованості, та про необхідність припинення провадженням у справі в цій частині позовних вимог відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Окрім того, апеляційний господарський суд також вважає, що є підставним нарахування позивачем відповідачу 219,75 грн. втрат від знецінення коштів основного боргу за період з січня по червень 2011 року, оскільки, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначені нарахування є складовою частиною суми основного боргу, нараховані в звязку з простроченням відповідачем грошових зобовязань по вказаних Договорах, факт прострочення відповідачем грошових зобовґязань щодо оплати поставленого йому природного газу вищевстановлено судом, розмір інфляційних втрат обраховано правильно, а отже, рішення в цій слід залишити без змін.

Також апеляційний суд вважає, що підлягають задоволенню й позовні вимоги про стягнення 57 грн., що складають 3% річних з простроченої суми основного боргу за період з 10.01.2011 року по 17.08.2011 року, оскільки їх нарахування відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а їх розрахунок є правильним. Таким чином, рішення місцевого господарського суду від 18.10.2011 року в цій частині підлягає залишенню без змін.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зменшення відповідно до ч. 2 ст. 218, ст. 233 Господарського кодексу України нарахованих відповідачу відповідно до п.п. 7.1-7.2 Договору, ч. 2 ст. 231, ч. 6 ст. 232 цього ж Кодексу, 231 грн. 35 коп. пені та 265 грн. 22 коп. штрафу за порушення строків виконання грошового зобовязання що оплати отриманого природного газу та послуг по його транспортуванню, оскільки з поданих відповідачем доказів вбачається, що таке прострочення оплати трапилась по незалежним від відповідача причинам: внаслідок перерахування районним бюджетом позивачеві лише в серпні 2011 року коштів, які були перераховані відповідачем до вказаного бюджету для оплати позивачеві ще в березні 2011 року. За таких обставин, місцевий господарський суд, на думку колегії суддів апеляційного суду, в межах своїх повноважень зменшив розмір штрафу та пені, які підлягають стягненню з відповідача до 23 грн. 10 коп. пені та 26 грн. 50 коп. штрафу.

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час дослідження апеляційним судом матеріалів справи та правильності застосування судом норм процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2011 року у справі № 2/61/5022-1143/2011 є законним та обгрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Золотослобідської сільської ради без задоволення.

Також суд апеляційної інстанції враховуючи положення ст. 49 ГПК України, зробив висновок про те, що витрати за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2011 року у цій справі без змін.

Судові витрати покласти на Золотослобідську сільську раду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий - суддя Дубник О.П.

Судді Скрипчук О.С.

ОСОБА_3

Повне рішення складено 07.12.2011 року