РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 24/61 13.05.11

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до Закритого акціонерної товариства "Жилкомунсервіс"

про стягнення 196 120,16 грн.

Суддя Шевченко В.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (Дов. №Д07/2010/06/25-2 від 25.06.2010р.)

Від відповідача: ОСОБА_2 (Дов. № 339 від 08.12.10р.)

У судовому засіданні 13 травня 2011 року, згідно з вимогами статті 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (далі - позивач) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з закритого акціонерного товариства "Жилкомунсервіс" (далі відповідач) 196 120,16 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, з яких 192 362,74 грн. основний борг, 2 608,13 грн. інфляційних втрат та 1 149,29 грн. відсотків річних за договором №510604 від 01.01.05р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.03.2011р. порушено провадження у справі № 24/61 та призначено справу до розгляду на 18.04.2011р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.04.2011р. розгляд справи відкладено на 13.05.2011р. у звязку з незявленням представника відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів по суті спору.

У судове засідання 13.05.2011р. зявилися представники сторін та надали пояснення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві за вх. №8065 від 23.03.2011р.

Представник позивача також звернувся до суду з клопотанням про зміну назви позивача по справі з акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на публічне акціонерне товариство "Київенерго", в звязку із перейменуванням підприємства.

Вказане клопотання господарським судом задоволено.

Розглянувши подані сторонами документи, та зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, господарський суд м. Києва,-

В С Т А Н О В И В:

01.01.2005 року позивачем - акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (за договором - енергопостачальна організація) та закритим акціонерним товариством "Жилкомунсервіс" (за договором - споживач), був укладений договір №510604 (надалі - договір №510604) на постачання теплової енергії.

Відповідно до вказаного договору енергопостачальна організація прийняла обовязок на умовах передбачених договором здійснювати постачання відповідачу теплової енергії у гарячій води, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати вартість спожитої енергії.

Обсяги постачання теплової енергії, тарифи на теплову енергію, порядок розрахунків, умови припинення подачі енергії встановлені сторонами в додатках до договору №510604.

Відповідно до п. 3 договору №510604 та звертання-доручення до нього, визначення кількості спожитої протягом розрахункового періоду (місяця) теплової енергії здійснюється розрахунковим способом та по приладах обліку згідно договірних навантажень.

Згідно п. 9 додатку №2 до договору №510604, споживач щомісячно з 12 до 15 числа отримує від МВРТ-6, оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці, табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який підписує та повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання. Відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість, заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

На виконання договору позивач, в період з 01.03.2010р. по 01.03.2011р. поставив, а відповідач прийняв теплову енергію на загальну суму 192 362,74 грн., що підтверджується даними показників приладів обліку, за тарифами, встановленими і затвердженими розпорядженнями Київської міської державної адміністрації.

Позивач стверджує, що відповідач, в порушення взятих зобовязань, вартість поставленої теплової енергії у визначені договором строки не оплатив і на момент звернення з позовом до суду за відповідачем по договору №510604 утворилась заборгованість в сумі 192 362,74 грн.

Відповідач одержання від позивача теплової енергії у обсягах, обумовлених сторонами, в тому числі в додатку № 1 до договору №510604 не спростовував.

Дослідивши подані матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва вважає що позов має бути задоволений повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України Про теплопостачання тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Факт постачання позивачем відповідачу за період з 01.03.2010р. по 01.03.2011р. теплової енергії в обсягах, передбачених додатком №1 до договору №510604 від 01.01.05р., підтверджується обліковими картками, відомостями обліку за вказаний період, підписаними представниками відповідача та іншими матеріалами справи.

Пунктом 10 Додатку №2 до договору визначено, що споживач щомісячно до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Позивач наполягає на невиконанні відповідачем договірних зобовязань і наявності у нього несплаченої заборгованості в сумі 192 362,74 грн.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна підтвердити поданими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обовязок підтвердити факт повної оплати вартості одержаної енергії покладається саме на відповідача.

Доказів здійснення оплати вартості спожитої енергії повністю та в установлені договором строки відповідач не надав.

Враховуючи те, що наявні у справі докази підтверджують обґрунтованість розрахунків позивача, а також те, що відповідач обставин доведених позивачем не спростував, господарський суд вважає підтвердженим факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем по договору №510604 від 01.01.2005р. за період з 01.03.2010р. по 01.03.2011р. в сумі 192 362,74 грн.

За невиконання договірних зобовязань позивач просить суд стягнути з відповідача 2 608,13 грн. інфляційних втрат та 1 149,29 грн. річних, обрахованих за період з 01.03.2010р. по 01.03.2011р.

Відповідно до ст. ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Обов'язок боржника відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки з нарахуванням процентів річних, встановлений ст. 625 ЦК України. Застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок сум інфляційних втрат та річних, наведений позивачем, вимогам діючого законодавства відповідає, в звязку з чим господарський суд м. Києва дійшов висновку що вимога позивача про стягнення з акціонерного закритого акціонерного товариства "Жилкомунсервіс" інфляційних втрат в сумі 2 608,13 грн., та 1 149,29 грн. річних, також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито у сумі 1 961,20 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 25, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Замінити назву позивача по справі з акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на публічне акціонерне товариство "Київенерго".

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з закритого акціонерного товариства "Жилкомунсервіс" (04060, м. Київ, вул. Вавилова, 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5. ) 192 362 (сто девяносто дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 74 коп. основного боргу, 2 608 (дві тисячі шістсот вісім) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 1 149 (одна тисяча сто сорок девять) грн. 29 коп. відсотків річних, 1 961 (одна тисяча девятсот шістдесят одна) грн. 20 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя В.Ю. Шевченко

Дата підписання рішення 18.05.20110р.