РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 8/288 18.08.11

за позовомНаціонального технічного університету України "Київський Політехнічний інститут"
доМіністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
простягнення 90 119,55 грн.

Суддя Катрич В.С.

Представники сторін:

від позивача Юдкова К.В. предст. за дов. б/н від 18.02.11 р.

Сокольвак Ю.Ю. предст. за дов. № 7 від 05.07.11 р.

від відповідача не з'явився

обставини справи:

Національний технічний університет України "Київський Політехнічний інститут" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи про стягнення 90 119,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Міністерством з питань надзвичайних ситуацій своїх зобов'язань за договором № 34/1-3к-08/467-4030 від 24.11.2008 р. щодо оплати наданих йому послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 07.07.2011 р. в судовому засіданні, зобов'язано сторони виконати певні дії.

В судове засідання 07.07.2011 р. представники сторін з'явилися.

Представники сторін подали суду документи на виконання вимог ухвали та надали суду пояснення з приводу позовної заяви.

В зв'язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву і витребуваних господарським судом документів суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 18.08.2011 р. судом на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача ознайомлено з його правами та обов'язками передбаченими ст.ст. 20, 22 ГПК України. Крім цього, у судовому засіданні роз'яснені положення ст. 81-1 ГПК України.

Господарським судом, відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2008 р. між позивачем (виконавець за договором) та відповідачем (замовник за договором) був укладений договір № 34/1-3к-08/467-4030 на науково-дослідну роботу за темою «Модернизація технічних засобів та вдосконалення технології вилучення РАВ з аварійних сховищ ПЗРВ КДМСК», за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання щодо виконання науково-дослідної роботи, а відповідач зо бов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх

Згідно п. 2.1 договору, загальна вартість послуг становить 70000, 00 грн. та є остаточною.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що розрахунки з виконавцем проводяться поетапно відповідно до календарного плану на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно ч.1 ст. 892 ЦК України, за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

За договором № 34/1-3к-08/467-4030 на науково-дослідну роботу від 24.11.2008 р. позивачем були виконані роботи на загальну вартість 61000, 00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2010 р., який підписаний сторонами без зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати робіт не виконав, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 61000, 00 грн.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача становить 61000,00 грн., які визнані відповідачем повністю та є обґрунтованими.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 24849, 16 грн. за період з 27.12.2008 р. по 31.12.2010 р. та

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що за порушення строків виконання своїх зобов'язань стягується пеня і розмірі 0,1 % вартості робіт за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Положення зазначеної норми закону встановлюють строк нарахування пені, який обчислюється з дня коли зобов'язання мало бути виконане, та відповідно такий строк становить 6 місяців в разі якщо договором не передбачено інше.

Договором в свою чергу, строк нарахування пені не визначено.

Таким чином, виходячи з наведених положень закону та договору, позивач має право вимагати від відповідача сплати пені за період не більше півроку та з дня коли зобов'язання мало бути виконане, а позивачем нарахування пені проведено з 27.12.2008 р. та за період більше півроку, така сума пені не може бути стягнута з відповідача в межах заявленого позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині пені.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В даному випадку договором передбачено подвійне застосування штрафних санкцій за одне і те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, у зв'язку з чим позов в частині стягнення 7 % штрафу від вартості послуг задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно задоволеними вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (01030, м. Київ, вул. О.Гончара, буд. 55, ідентифікаційний код 00013528) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на користь Національного технічного університету України "Київський Політехнічний інститут" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 37, ідентифікаційний код 02070921) 61000 (шістдесят одну тисячу) грн. 00 коп. боргу, 610 (шістсот десять) грн. 00 коп. державного мита, 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя В.С. Катрич

Дата підписання рішення 18.10.2011 р.