ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" серпня 2011 р. Справа № 16/110-11

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О. розглянув

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча

компанія», м. Черкаси

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг», м. Біла Церква

про стягнення 71 209,02 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 031767 від 15.08.2011р. (представник);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія»(далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою № 03/390 від 21.04.2011р. (Вх. № суду 2955 від 26.07.2011р.) до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»(далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 71 209,02 грн. та судові витрати.

Відповідно до ухвали від 28.07.2011р. порушено провадження у справі № 16/110-11 та призначено її розгляд на 16.08.2011р. об 11 год. 20 хв.

Представник позивач в судовому засіданні 16.08.2011р. позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 16.08.2011р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, вимоги п. 4 ухвали від 28.07.2011 р. про порушення провадження у справі не виконав, а саме письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у матеріалах справи документами, оскільки останній був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання ухвалою суду від 28.07.2011р. про порушення провадження (у справі є повідомлення про вручення, згідно якого 02.08.2011р. відповідачем була отримана ухвала суду, про що свідчить підпис на повідомленні). Неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія»(«Постачальник»далі позивач) та Державним підприємством Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»(«Покупець»далі відповідач) укладено Договір № 640 від 01.09.2010р. (надалі Договір), згідно якого позивач зобовязується поставити та передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити мясну продукцію виробництва ТОВ «Черкаська продовольча компанія»(надалі товар) згідно з замовленням і пакетом бухгалтерської та ветеринарної документації (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, ціна на товар фіксується в прас-листі, товарно - транспортних накладних, а в разі необхідності в специфікаціях, затверджених сторонами, які складають невідємну частину даного Договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія»свої договірні зобовязання виконало належним чином та поставило відповідачу товар всього на суму 71 209,02 грн., що підтверджується товарно транспортною накладною № 363041 від 03.11.2010р. на суму 71 209,02 грн. Про приймання товару по вказаній накладній свідчить підпис представника відповідача засвідчений відбитком печатки.

Згідно із п. 2.2 Договору, розрахунок за продукцію здійснюється шляхом 100% передоплати грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника або готівкою по факту відвантаження продукції.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати отриманого товару, в порушення п. 2.2 даного договору не виконав, борг у розмірі 71 209,02 грн. не сплатив.

Таким чином, у відповідача перед позивачем за Договором № 640 від 01.09.2010 р. виникла заборгованість в розмірі 71 209,02 грн., доказів сплати зазначеного боргу до суду не надано.

Між позивачем та відповідачем було складено акт звірки взаєморозрахунків про заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2010 р. в сумі 71 209,02 грн., який підписаний з обох сторін, про що свідчать підписи та відбитки печаток сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надавав позивачу гарантійний лист від 18.11.2010р. № 3403, згідно якого відповідач просить відстрочити платіж за продукцію до 01.12.2010р. у звязку з затримкою надходження коштів від Міністерства оборони України за надані підприємством відповідача послуги.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини відповідно до яких позивач надав відповідачу товар, а останній зобовязаний розрахуватись за нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач на адресу відповідача направив претензію № 03/130 від 14.02.2011 р. з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 71 209,02 грн., яка виникла на підставі поставленого товару за договором № 640 від 01.09.2010 р., яка залишена без відповіді та задоволення (претензія та докази її направлення наявні в матеріалах справи).

Незважаючи на нагадування позивача заборгованість відповідача в сумі 71 209,02 грн. станом на момент подання позовної заяви до господарського суду Київської області є непогашеною.

Оскільки відповідач не розрахувався за отриманий товар, останній вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, в звязку з чим, позивач має право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В результаті невиконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати поставленого товару на підставі договору поставки № 640 від 01.09.2010р. за ним утворилась заборгованість, яка згідно позовних вимог становить 71 209,02 грн.

Доказів оплати на час вирішення спору відповідачем до суду не подано. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, обовязок доказування та заперечування покладається на сторони. Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву або доказів оплати наданого позивачем товару суду не надав. Отже, факт порушення відповідачем договірних зобовязань судом встановлений та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 71 209,02 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 71 209,02 грн. підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»(09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Матросова, 17, код ЄДРПОУ-08358735, р/р 1773 в Білоцерківській філії ПАТ «АКБ Банк», МФО 321916) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» (08008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1; код ЄДРПОУ - 24350064, р/р 03 у АБ «Старокиївський банк», МФО 321477) 71 209 (сімдесят одна тисяча двісті девять) грн. 02 коп. заборгованості, 712 (сімсот дванадцять) грн. 09 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя О.О.Христенко