КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2011 № 36/141-11/113-58/165-6/230

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Яковлева М.Л.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Марченко Ю.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 29.11.2011 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 (суддя Ковтун С.А.)

За позовом Прокуратура Таращанського району Київської області в інтересах Таращанської міської ради Київської області

До Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго»

Третя особа Таращанське відділення Рокитнянської міжрайонної ДПІ

Про Стягнення коштів за використання земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Таращанського району Київської області в інтересах Таращанської міської ради Київської області звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» про стягнення 55 859,55 грн. втрат міського бюджету від несплати відповідачем орендної плати за використання земельних ділянок в м. Тараща, розташованих по вул. Богдана Хмельницького, 219 (площа земельної ділянки 0,9 га) та по вул. Видна, 68 (площа земельної ділянки 2,33 га). З врахуванням сплати відповідачем земельного податку, розмір позовних вимог було зменшено позивачем до 37 197,04 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте на підставі не повного дослідження обставин справи, які мають значення для вирішення спору, зокрема оскаржуване рішення винесено без зясування питання про відповідність обраного прокурором способу захисту вимогам цивільного та земельного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідач є власником нежитлових будівель у місті Тараща, що розташовані по вул. Богдана Хмельницького, 219 - цілісний майновий комплекс нежитлових будівель, який займає земельну ділянку площею 0,90 га, та по вул. Видній, 68 - комплекс нежитлових будівель, який займає земельну ділянку площею 2,333 га.

Право власності закритого акціонерного товариства А.Е.С. Київобленерго на комплекс нежитлових будівель за адресою по вул. Видній, 68 виникло на підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 12.12.2000 р..

Цілісний майновий комплекс нежитлових будівель розташовані по вул. Богдана Хмельницького, 219 ввійшов до статутного фонду закритого акціонерного товариства А.Е.С. Київобленерго під час його корпоратизації.

Таким чином, відповідач, як власник нерухомого майна, що є нерозривно повязаним з землею, користується земельними ділянками, на якій дана нерухомість розташована та прилеглою до неї територією.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 2 Закону України Про плату за землю, встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про плату за землю обєктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Субєктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, і здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Земельні ділянки, на яких розташована нерухомість позивача по вул. Видній, 68 та по вул. Богдана Хмельницького, 219, перебувають в межах населеного пункту - місто Тараща, та є комунальною власністю.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не є підприємством, установою та організацією, що належать до державної або комунальної власності, у звязку з чим правовою формою реалізації його права користування земельними ділянками є право їх оренди (ст. 92, ст. 93 Земельного кодексу України).

Підставою набуття права користування на землю із земель комунальної власності, в силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, є рішення органів місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до акту № А4083/77 від 19.11.2008р. перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Київській області Держземінспекції України, Закрите акціонерне товариство А.Е.С. Київобленерго використовується земельна ділянка орієнтовною площею 2,33 га в м. Тараща по вул. Видна, 68. На дату перевірки правовстановлюючі документи на використання зазначеної земельної ділянки, передбачені ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України відсутні.

Згідно ст. 2 Закону України Про плату за землю використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Таким чином, як випливає з приписів даної правової норми, землекористувачі, які не є орендарями, сплачують земельний податок.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про плату за землю платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Приписами ст. 27 Закону України Про плату за землю визначено, що контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Орендна плата справляється за земельні ділянки, надані в оренду, а витрати або неотриманні доходи повязані з порушенням умов договору оренди землі виникають з договірних відносин, однак судом встановлено, що договору оренди не укладено. Технічна документація, необхідна для укладання договору оренди земельної ділянки, передана підрядною організацією відповідача на погодження Таращанській міській раді Київської області.

Виходячи з предмету спору стягнення збитків обраний спосіб захисту та особи в інтересах якої заявлено позов суперечить суті спірних правовідносин, що склалися між сторонами щодо шкоди місцевому бюджету у вигляді несплаченої плати за землю.

Слід також зазначити про не доведеність наявність збитків у цивільно-правових відносинах між радою і відповідачем.

Право власників землі та землекористувачів на відшкодування збитків, заподіяних порушенням їх прав передбачені статтями 156, 157 Земельного кодексу України, згідно з якими порядок визначення та відшкодування збитків встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Пунктом 1 зазначеного Порядку передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Слід зазначити, що збитки, це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язано з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин, і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди можуть мати місце при наявності складу цивільного правопорушення, який включає в себе протиправну поведінку заподіювача шкоди відповідача; наявність негативних наслідків (шкоди), причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та наслідками (шкодою); вина відповідача заподіювача шкоди.

Однак, фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2000 було набуто у власність комплекс нежитлових будівель за адресою по вул. Видній, 68 та цілісний майновий комплекс нежитлових будівель розташований по вул. Богдана Хмельницького, 219, який ввійшов до статутного фонду закритого акціонерного товариства А.Е.С. Київобленерго під час його корпоратизації, а відтак він на підставі норм Земельного кодексу України 1990, що діяв у цей період, набув право користування земельною ділянкою, оскільки інше не встановлено договором купівлі-продажу. Тобто, відповідач знаходиться на земельній ділянці не безпідставно.

Отже враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про безпідставність заявлених прокуратурою позовних вимог, оскільки на момент проведення перевірки договори оренди укладені не були, технічна документація перебувала на погодженні Таращанської міської ради Київської області, відповідно обовязку у відповідача по сплаті орендної плати не виникло.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 не відповідає дійсним обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року у справі № 36/141-11/113-38/165-6/230 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Матеріали справи № 36/141-11/113-38/165-6/230 повернути до господарського суду міста Києва.

5. Постанова апеляційного господарського суду може бути оскаржено в порядку передбаченому розділом ХІІ-1 Господарсько-процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Яковлев М.Л.

ОСОБА_1