ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
18.10.11 Справа № 5015/3306/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
Головуючого-судді Скрипчук О.С.
Суддів Дубник О.П.
ОСОБА_1
при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»№ 430 від 16.09.2011 року;
на рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2011 р.;
у справі № 5015/3306/11;
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», м. Львів
до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кредобанк»в особі Львівського відділення Центральної філії ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів
за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відкрите акціонерне товариство (далі ВАТ) «Будівельна компанія «Комфортбуд», м. Львів
про визнання недійсним кредитного договору № 107/08-к від 09.10.2008 року
за участю представників:
від позивача: не зявився;
від відповідача: ОСОБА_3 довіреність б/н від 21.01.2011 року
від третьої особи: не зявився;
ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ «Кредобанк»в особі Львівського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк»за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»про визнання недійсним кредитного договору № 107/08-к від 09.10.2008 року.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.08.2011 року у справі № 5015/3306/11 (суддя Деркач Ю.Б.) в позові ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»подало апеляційну скаргу № 430 від 16.09.2011 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2011 року, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір № 107/08-к від 09.10.2008 р. є недійсним, оскільки суперечить вимогам закону, зокрема ст.ст. 92, 203 ЦК України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу б/н від 06.10.2011 року, в якому просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2011 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 17.10.2011 року у звязку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання. Дане клопотання колегією суддів відхилене, оскільки не є документально обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріал справи, 09.10.2008 р. між ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»(позичальник) та ВАТ «Кредобанк»(правонаступник ПАТ «Кредобанк») було укладено кредитний договір № 107/08-к (далі кредитний договір). Згідно умов договору Банк зобовязався надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі 59 928,00 доларів США на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а позичальник - повернути кредит в термін до 08 жовтня 2013 року і сплатити за користування кредитними коштами відсоткову ставку 15% річних (п. 2.1. кредитного договору).

Кредитний договір підписаний від ВАТ «Кредобанк»директором ОСОБА_4, а від ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»- директором ОСОБА_5

Позивач при зверненні до суду першої інстанції стверджує, що укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір № 107/08-к від 09.10.2008 р. є недійсним, оскільки суперечить вимогам закону. Зокрема, позивач посилався на те, що відповідно до п. 7.15 Статуту ВАТ «Будівельна Компанія «Комфортбуд»(учасник ТзОВ «Будівельна Компанія «Комфортбуд-1»), до компетенції наглядової ради товариства віднесено питання погодження умов та надання голові правління письмової згоди на участь та порядок голосування у вищому органі або на зборах учасників (акціонерів) господарських товариств або обєднань підприємств, учасником (акціонером, членом) яких є товариство. Позивач вважає, що укладенню кредитного договору мало передувати погодження умов кредитного договору наглядовою радою ВАТ «Будівельна Компанія «Комфортбуд», надання наглядовою радою ВАТ «Будівельна Компанія «Комфортбуд»голові правління товариства письмової згоди на участь та порядок голосування у загальних зборах засновників ТзОВ «Будівельна Компанія «Комфортбуд-1». Але, незважаючи на необхідність прийняття відповідних рішень наглядовою радою, такі рішення фактично не приймалися, відповідно зважаючи на відсутність цивільної дієздатності юридичної особи ТзОВ «Будівельна Компанія «Комфортбуд-1»на вчинення кредитного договору, кредитний договір підлягає визнанню його недійсним у відповідності до ст. 215 ЦК України.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного:

Згідно вимог ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику про визнання угод недійсними»угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен зясувати наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угод недійсними і настання відповідних юридичних наслідків.

Стаття 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вимогами ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Частиною 1 ст. 207 ГК України визначено, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У розділі 7 п. 7.15 Статуту ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд», зазначено, що до компетенції Наглядової ради товариства належить: прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 25 (5 000 000,00 грн.) до 80 відсотків статутного капіталу Товариства; попереднє затвердження договорів (контрактів) стосовно господарської діяльності Товариства на суму, що перевищує 80% статутного фонду Товариства; прийняття рішень про укладення правочинів, щодо яких є заінтересованість, у випадках передбачених п. 8.3 Статуту ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд». До компетенції Правління ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»належить (п. 7.20 Статуту ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»): прийняття рішень стосовно укладення правочинів стосовно господарської діяльності на суму до 80 відсотків Статутного фонду Товариства ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»; прийняття рішення про укладення одного правочину на суму до 10 відсотків (500 000,00 грн.) Статутного фонду Товариства з повідомленням про це Наглядову раду, загальна вартість таких правочинів не повинна перевищувати 25 відсотків Статутного фонду товариства.

Розмір статутного капіталу Товариства ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»на дату укладення оспорюваного правочину складав (згідно п. 4.1 Статуту) 20 000 000,00 грн.

Оспорюваний кредитний договір було укладено на суму 59 928,00 доларів США, що еквівалентно 298 441,44 гривень, по курсу НБУ 1 долар США/4,98 грн., що діяв на момент видачі кредиту (21.10.2008 р.). Суд дійшов висновку, що розмір кредиту, що був отриманий позивачем не перевищив 25 відсотків Статутного капіталу засновника Позивача (ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд»).

Матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2008 року відбулось засідання загальних зборів учасників ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», на якому було прийнято рішення про отримання ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»кредиту в розмірі 59 928,00 доларів США терміном на 5 років; та рішення, щодо передачі ПАТ «Кредобанк»відповідного майна в забезпечення. Також, надано відповідні повноваження директору ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1»- ОСОБА_5 на право підписання від імені позивача кредитного договору та договорів застави з відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при укладенні оспорюваного кредитного договору № 107/08-к від 09.10.2008 року позивачем було дотримано всіх вищенаведених вимог Статуту ВАТ «Будівельна компанія «Комфортбуд», Статуту позивача ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», були дотримані усі вимоги п. 3 ст. 92, ч. 1 ст. 238 та п. 2 ст. 203 ЦК України, а тому підстави згідно п. 1 ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 207 ГК України для визнання його недійсним відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду області від 09.08.2011 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2011 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Процик Т.С.

Постанова підписана «24»жовтня 2011 року