ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
12.07.11 Справа № 5010/946/2011-17/39
УХВАЛА

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді ОСОБА_1

суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Боршовському Т.

розглянув заяви Приватного підприємства (далі - ПП) Анеда б/н від 06.07.2011 року (вх. № 5645 від 11.07.2011 року та вх. № 5646 від 11.07.2011 року) про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 5010/946/2011-17/39

за позовом ПП Анеда, м. Сєвєродонецьк

до Приватного підприємства (далі - ПП) Лідер VТМ, м. Снятин

про стягнення 89787,63 грн., в тому числі 79000 грн. основного боргу, 6602,55 грн. пені, 2907,17 грн. інфляційних витрат, 1277,91 грн. річних.

За участю представників:

від позивача не з»явився (належно повідомлений);

від відповідача не з»явився (належно повідомлений).

Відводів складу суду сторонами в порядку ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від сторін не надходило. Крім цього, згідно із ч. 8 ст. 81-1 ГПК України у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановив, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2011 року у справі № 5010/946/2011-17/39 (суддя Неверовська Л.М.) позов задоволено. Стягнуто з ПП "Лідер VTM" на користь ПП "Анеда" 79000 грн. основного боргу, 6602 грн. 55 коп. пені, 2907 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 1277 грн. 91 коп. річних, 897 грн. 88 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду, обидві сторони оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2010 року та від 05.07.2011 року апеляційні скарги відповідача та позивача прийнято до провадження та призначено їх до спільного розгляду на 12.07.2011 року.

В судове засідання від сторін представники не з»явились, подавши клопотання відкласти розгляд апеляційних скарг на судове рішення, які суд апеляційної інстанції задоволив.

Від позивача надійшли заяви б/н від 06.07.2011 року про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на майно, яке належить ПП "Лідер VTM" на суму 90921,63 грн. (вх. № 5645 від 11.07.2011 року);

2) та накладення арешту на грошові кошти, що належать ПП "Лідер VTM" на суму 90921,63 грн., а у випадку відсутності грошових коштів на поточних рахунках відповідача на майно, яке йому належить, в межах вказаної суми (вх. № 5646 від 11.07.2011 року).

Обидві вищевказані заяви, обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від врегулювання спору, починаючи з 01.10.2010 року, не надаючи відповідей на заяви та претензії позивача про сплату коштів, що є предметом даного позову, не виконавши рішення суду в добровільному порядку, не сплативши суми боргу по час подання даних заяв, що стверджується відповідними довідками позивача та банків, копії яких знаходиться в матеріалах справи. Також позивач вказує на значний розмір боргу відповідача перед ним. Окрім цього, заявник посилається на те, що відповідач затягує розгляд справи, що стверджується фактами неподання ним відзиву на позов, неявкою в судове засідання його представника, з метою здійснити відчуження належного йому майна, внаслідок чого, на його думку, буде втрачена можливість виконати можливе рішення суду в даній справі.

Львівський апеляційний господарський суд оцінивши зміст вищенаведених заяв, дійшов висновку про те, що в їх задоволенні слід відмовити.

Так, відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту наведеної процесуальної норми, випливає, що необхідною умовою для застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Посилання апелянта на те, що відповідач маючи заборгованість по договору купівлі-продажу № 07 від 06.09.2010 року, не має наміру виконувати можливе рішення по даній справі, повинно бути обґрунтованим, тобто відповідно до ст.ст. 4-3, 32, 33 ГПК України підтвердженим належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях самого позивача, не підкріплених ним жодними доказами. Зокрема, подати докази в підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, на які посилається позивач в заявах про забезпечення позову, щодо продажу належного йому майно, чи вчиняє інші реальні дії, спрямовані створення своєї повної чи часткової неплатоспроможності, тобто які можуть фактично утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду в даній справі.

Сам по собі факт подання позову про стягнення боргу на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2010 року, ненадання відповідачем відповідей на заяви та претензії позивача про сплату коштів, що є предметом даного позову, несплата боргу після подання даного позову, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, що ст. 59 ГПК України є його правом, неявка в судове засідання його представника, явка якого згідно ухвали суду від 06.05.2011 року не була визнана обовязковою, не може бути підставою для забезпечення позову способом накладення арешту на грошові кошти відповідача або належне йому майно, без доведення позивачем передбаченими ст. 32 ГПК України доказами свого припущення про наявність фактичних, а не ймовірних обставин, які б підтверджували реальність загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем рішення суду в разі його задоволення та стягнення боргу по вищевказаному Договору.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає доведеності позивачем правових підстав, з якими процесуальний Закон пов»язує необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

За наведеного, враховуючи відсутність правових підстав для накладення арешту на майно відповідача, не підлягають задоволенню й клопотання ПП Анеда б/н від 06.07.2011 року (вх. № 5643 від 11.07.2011 року та вх. № 5644 від 11.07.2011 року) про витребування від Снятинської дільниці Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, Коломийського МРЕВ ДАІ, ПП Лідер VТМ довідок з інформацією про належне ПП Лідер VТМ майно.

Керуючись ст. ст. 22, 38, 66-67, 99 ГПК України, - У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяв ПП Анеда б/н від 06.07.2011 року про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, або на грошові кошти, які належать ПП "Лідер VTM", на суму 90921,63 грн.

2. Відмовити в задоволенні клопотань ПП Анеда б/н від 06.07.2011 року про витребування довідок з інформацією про належне ПП Лідер VТМ майно.

3. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя Дубник О.П.

суддя Скрипчук О.С.

суддя Процик Т.С.