ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.11 Справа № 21/128/09

Суддя Черкаський В.І.

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, б.12) в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя (69600, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А)

до відповідача 1Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (69035, АДРЕСА_1; код за )

до відповідача 2-Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, б. 29, кв. 61; код за )

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 5768219 грн. 17 коп.

за зустрічним позовом-Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, б. 29, кв. 61; код за )

до відповідача-Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, б.12) в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя (69600, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, б. 29, кв.61; код за )

про розірвання кредитного договору

за зустрічною позовною заявою - Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен (69035, АДРЕСА_1)

до відповідача 1- ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, б.12) в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя (69600, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А)

до відповідача 2-Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (69035, АДРЕСА_1; код за )

про розірвання договору іпотеки

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін від:

від ПАТ АКПІБ: ОСОБА_2, дов. б/н від 07.06.2010 р.

від ТОВ Запорізький завод побутової техніки: не зявився

від ДП Техногран ТОВ Акшен: ОСОБА_3, дов. б/н від 16.08.2010 р.

СУТЬ СПОРУ:

07.09.2009 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя до відповідача 1- Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки та до відповідача 2- Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості у сумі 5768219 грн. 17 коп. шляхом звернення стягнення на майно відповідача 2 та шляхом переводу від відповідача до позивача заставленого права вимоги сплати грошових коштів за строковими зобовязаннями за певними договорами.

Ухвалою від 07.09.2009 року позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 21/128/09 та призначено судове засідання на 21.10.2009 року.

13.10.2009 року до суду надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя про розірвання кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01, укладеного між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (позивачем за зустрічним позовом).

Ухвалою від 13.10.2009 р. прийнято до провадження зустрічний позов, судове засідання призначено на 21.10.2009 р. (на ту ж дату та час, що зазначені в ухвалі суду від 07.09.2009 р.).

Ухвалою від 21.10.2009 року відкладено судове засідання по справі № 21/128/09 на 04.11.2009 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.11.2009 року судом задоволено заяву позивача (за первісним позовом) (вх. №0906/25048 від 02.11.2009 року) про визнання правонаступником у справі № 21/128/09, здійснено процесуальну заміну у справі № 21/128/09 позивача (за первісним позовом) та відповідача (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя, на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя, судове засідання відкладене на 09.11.2009 року.

Ухвалою від 04.11.2009 року господарським судом повернуто без розгляду заявнику зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки про визнання недійсним договору іпотеки та додані до неї документи.

09.11.2009 року справу № 21/128/09 направлена до Запорізького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Техногран" ТОВ "Акшен" про перегляд ухвали по справі № 21/128/09 від 04.11.2009 року.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 19.01.2010 р. по справі № 21/128/09, ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.11.2009 р. у справі № 21/128/09 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду від 25.03.2010 р. касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 19.01.2010 р. по справі № 21/128/09 залишено без змін.

Ухвалою суду від 26.04.2010 року призначено судове засідання по справі № 21/128/09 на 11.05.2010 року

Ухвалою від 28.04.2010 року господарським судом повернуто без розгляду заявнику зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен до відповідача 1- ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя, до відповідача 2- Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки про визнання розірвання договору іпотеки та додані до неї документи.

В судовому засіданні 11.05.2010 року оголошено перерву до 14.05.2010 року.

14.05.2010 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки надійшла заява про зупинення провадження у справі № 21/128/09 до вирішення повязаної із нею справи № 24/201д/10 про визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 року, що розглядається господарським судом Запорізької області.

Ухвалою суду від 14.05.2010 р. суд зупинив провадження у справі № 21/128/09 до розгляду господарським судом Запорізької області справи № 24/201д/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя, м. Запоріжжя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дочірнє підприємство Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен, м. Запоріжжя про визнання недійсним кредитного договору № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 року.

Матеріали справи № 21/128/09 супровідним листом від 19.05.2010 р. були направлені до Запорізького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Техногран" ТОВ "Акшен" про перегляд ухвали по справі № 21/128/09 від 28.04.2010 року.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.08.2010 р. по справі № 21/128/09, ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.04.2010 р. у справі № 21/128/09 скасовано.

Матеріали справи № 21/128/09 супровідним листом від 10.11.2010 р. були направлені до Донецького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Техногран" ТОВ "Акшен" про перегляд ухвали по справі № 21/128/09 від 14.05.2010 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2010 р., апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Техногран" ТОВ "Акшен" про перегляд ухвали по справі № 21/128/09 від 14.05.2010 року залишено без розгляду.

Рішенням суду від 30.07.2010 р. по справі № 24/201д/10 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки про визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р. було відмовлено. Рішення суду від 30.07.2010 р. по справі № 24/201д/10 оскаржено не було.

Ухвалою суду від 17.12.2010 р. провадження по справі № 21/128/09 було поновлено з 19.01.2011 р., судове засідання призначено на 19.01.2011 р.

Матеріали справи № 21/128/09 супровідним листом від 30.12.2010 р. були направлені без зупинення провадження по справі до Донецького апеляційного господарського суду.

18.01.2011 р. до господарського суду надійшла від ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя заява про збільшення позовних вимог (вих. № 30-09/201 від 17.01.2011 р.).

До господарського суду Запорізької області матеріали справи № 21/128/09 повернулись (вх. № 447/01-24 від 11.03.2011 р.) після розгляду скарги Вищим господарським судом України (ухвала від 08.02.2011 р. по справі 21/128/09).

Ухвалою суду від 14.03.2011 р. судове засідання призначено на 31.03.2011 р.

28.03.2011 р. до господарського суду надійшла від ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя заява про збільшення позовних вимог (вих. № 30-09/411 від 24.03.2011 р.), якою просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованості у сумі 8639805 грн. 91 коп. шляхом звернення стягнення на майно відповідача 2 шляхом проведення прилюдних торгів та шляхом звернення стягнення на предмет договору застави майнових прав № 04-0102/03-01 від 07.02.2007 р. шляхом переводу від відповідача 1 до позивача заставленого права вимоги сплати грошових коштів за строковими зобовязаннями за певними договорами та зобовязати відповідача 1 передати позивачу оригінали документів.

В судовому засіданні від 31.03.2011 р. від представника ПАТ АКПІБ в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя надійшло усне клопотання про не розгляд заяви про збільшення позовних вимог № 30-09/201 від 17.01.2011 р. (вх. № 09-06/827 від 18.01.2011 р.), а просить розглядати заяву про збільшення позовних вимог № 30-09/411 від 24.03.2011 р. (вх. № 09-06/6564 від 28.03.2011 р.). Усне клопотання представника ПАТ АКПІБ судом задоволено.

За таких обставин, заява про збільшення позовних вимог від 28.03.2011 р. відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та приймається судом до розгляду, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості у сумі 8639805 грн. 91 коп. шляхом звернення стягнення на майно відповідача 2 шляхом проведення прилюдних торгів та шляхом звернення стягнення на предмет договору застави майнових прав № 04-0102/03-01 від 07.02.2007 р. шляхом переводу від відповідача 1 до позивача заставленого права вимоги сплати грошових коштів за строковими зобовязаннями за певними договорами та зобовязати відповідача 1 передати позивачу оригінали документів.

В судовому засіданні 31.03.2011 р. представником ДП Техногран ТОВ Акшен надано клопотання про продовження строку розгляду спору згідно ст. 69 ГПК України, на пятнадцять днів, а саме до 15.04.2011 р.

Клопотання відповідає ст. ст. 22, 69 ГПК України, судом прийнято до розгляду і задоволено.

Ухвалою суду від 31.03.2011 р. до провадження по справі № 21/128/09 прийнято зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен до відповідача 1- ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя, до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки про розірвання договору іпотеки № 04-0101/03-01 від 07.02.2007 р., строк розгляду спору подовжено до 15.04.2011 р., судове засідання відкладено на 12.04.2011 р.

Представник позивача (за первісним позовом) в судовому засіданні 12.04.2011 р. надав письмові пояснення, в яких повідомив, що при підготовки заяви про збільшення позовних вимог вих. № 30-09/411 від 24.03.2011 р. було допущено технічну помилку в прохальній частині заяви, а саме невірно зазначена сума заборгованості по кредиту. У звязку з цим представник позивача (за первісним позовом) просить прийняти прохальну частину зі змінами в частині зазначення складової частини заборгованості по кредиту в сумі 4900098,17 грн.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду.

Позивач (за первісним позовом) підтримав заявлені позовні вимоги, як на нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог, посилається на ст. ст. 526, 530, 543, 553, 554, 610, 629, 1046, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст. 23 Закону України Про заставу та умовами кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р.

Позивач (за первісним позовом) надав відзив (вих. 30-09/471 від 11.04.2011 р.), в якому просить відмовити ДП Техногран ТОВ Акшен в задоволенні зустрічної позовної заяви про розірвання договору іпотеки з застереження вимог іпотекодержателя № 04-0101/03-01 від 07.02.2007 р.

В судовому засіданні представник ДП Техногран ТОВ Акшен надав заяву, якою просить суд застосувати строк позовної давності до вимог, що заявлені у даній справі ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк.

Представник ТОВ Запорізький завод побутової техніки в судове засідання 12.04.2011 р. не зявився, витребувані судом документи не надав.

Ухвали направлялись на адреси сторін в встановленому законом строк і порядку.

Згідно до п. 3.6 розяснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу.

Таким чином, ТОВ Запорізький завод побутової техніки слід вважати таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду судом господарської справи № 21/128/09, в тому числі 12.04.2011 року.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його представника в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалі суду, і направлення суду витребуваних матеріалів.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Спочатку судові засідання, велись із застосування технічних засобів фіксації судового процесу, подальше ведення судових засідань, за письмовими клопотаннями представників ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк та ДП Техногран ТОВ Акшен велось без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 12.04.2011 р., судом на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк та ДП Техногран ТОВ Акшен у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ

07.02.2007 р. акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк) в особі керуючого філією Орджонікідзевське Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя (надалі позивач за первісним позовом, банк) та товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (надалі відповідач 1 за первісним позовом, позичальник) уклали кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 (надалі - договір).

Пунктом 2.1. договору, банк зобовязався надати відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 5000000 (пять) мільйонів гривен, на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а відповідач 1 зобовязався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Надання кредитної лінії здійснюватиметься частками:

- на розширення та модернізацію виробництва, технічне переозброєння 3400,00 (три мільйона чотириста тисяч) грн. не раніше 07 лютого 2007 р.;

- на придбання сировини, матеріалів та інші виробничі потреби 1600,00 (один мільйон шістсот тисяч) грн. не раніше 01 червня 2007 р.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (Остаточна дата повернення кредитних коштів 29.12.2009 р.). У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є пятий робочий день з дня, у якому сталось таке перевищення. У разі несвоєчасної сплати плати за кредит відповідно до п. п. 3.2., 3.3 цього договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є шістдесятий календарний день від дня нарахування плати за кредит, яка несплачена у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту.

Сторони договором № 1 від 08.02.2007 р., договором № 2 від 28.03.2007 р., договором № 3 від 26.04.2007 р. та договором № 4 від 24.04.2008 р., договором № 5 від 24.06.2008 р., договором № 6 від 25.11.2008 р., договором № 7 від 24.12.2008 р. вносили зміни до кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р. Так, у договорі № 7 від 24.12.2008 р. про внесення змін до генерального кредитного договору, а саме пункт 2.1. зменшився ліміт кредитної лінії відповідно графіку. Пункт 3.2 сторони виклали в наступній редакції: починаючи з 25.12.2008 р. проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються відповідачем 1. виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 23 (двадцять три) процентів річних (без ПДВ). Пункт 3.4. у випадку порушення відповідачем 1 встановленого п. 2. 2. цього договору строку остаточного повернення всіх отриманих сум кредиту відповідач 1 надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 24% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 3.2. цього договору.

Нарахування банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів відповідача 1 з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення процентів використовується метод факт/факт, виходячи їх фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти за користування кредитом нараховується банком та сплачуються відповідачем 1 на рахунки відкриті банком, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку відповідача 1, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день звітного місяця. В разі, коли передостанній робочий день припадає на пятницю, то у період нарахування та сплати відсотків включаються наступні за передостаннім робочим днем вихідні дні (п.3.2 договору).

За управління кредитом у формі кредитної лінії відповідач 1 сплачує банку комісійну винагороду, виходячи із встановленої банком відсоткової ставки у розмірі 0,01% від ліміту кредитної лінії, відповідно до п. 2.1. договору. Комісійна винагорода за управління кредитною лінією нараховується банком та сплачується відповідачем 1 щомісячно в останній робочий день поточного місяця з рахунку відповідача 1 на рахунок банку (п.3.3. договору).

Договір діє до повного повернення відповідачем 1 отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання відповідачем 1 будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов договору (п. 6.6. договору).

В забезпечення виконання відповідачем 1 умов кредитного договору № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р., Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ) та ДП Техногран ТОВ Акшен, що є майновим поручителем ТОВ Запорізький завод побутової техніки (відповідача 1) уклали договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 04-0101/03-01 від 07.02.2007 р.(надалі договір іпотеки)

Відповідно до п. 1.1. до договору про внесення змін № 1 від 23.06.2008 р. до договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р. укладеного між іпотекодержателем та ТОВ Запорізький завод побутової техніки, за умовами якого останній зобовязаний в порядку, передбаченого кредитним договором, повернути іпотекодержателю до 29 грудня 2009 р. включно, всі суми кредиту в межах кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 5000000 грн. 00 коп., здійснити плату за користування кредитом, щомісячну комісійну винагороду за управління кредитом, у тому числі проценти за неправомірне користування кредитом, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору в порядку, в терміни та в розмірах, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, предметом іпотеки є нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, буд. 1, загальною площею 5369 кв.м і складаються з наступного:

№ п/пНайменування обєктівБалансова вартість
1.Ремонтно-механічна майстерня, інв. № 01032, цегла298309,10
2. Будинок АТМ, інв. № 01002, цегла2417,66
3.Будівля, компресорної станції, інв. № 01223, збірні з/б блоки9319,80
4.Матеріальний склад, інв. № 01040, цегла 15374,50
5.Матеріальний склад, інв. № 01041, цегла 14206,95
6.Склад запасних частин та обладнання, інв. № 01042, шл. блок2646,35
7.Склад кисневих балонів, інв. № 01044, цегла, збірн. з/б блоки1076,64
8.Будівля теплової стоянки, іев. № 1050, крупно панельні стіни Загальна площа: 5369 кв.м116637, 15
Загальна вартість459988,15 грн.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві колективної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим ОСОБА_4, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 06.07.2002 р. зареєстрованим Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 11.07.2002 р. в книзі № 5 за номером запису 821.

Також, в забезпечення виконання відповідачем 1 умов кредитного договору № 04-0100/02-01 від 07.02.2007 р., Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ) та ТОВ Запорізький завод побутової техніки уклали договір застави майнових прав № 04-0102/03-01 від 07.02.2007 р. (надалі - договір застави).

Пунктом 1.1. договору застави, зазначено що цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору № 04/0100/02-01 від 07.02.2007 р., укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобовязаний повернути заставодержателю не пізніше 29 грудня 2009 р. кредит у розмірі 5000000 грн. , відсотки за користування ним у розмірі 16 % річних, у тому числі відсотки за неправомірне користування кредитом у розмірі 118% річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати заставодержателю всі збитки понесені ним внаслідок невиконання заставодавцем умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору про внесення змін № 3 від 27.01.2009 р. до договору застави, заставодавець передає в заставу заставодержателю право вимоги, яке належить та буде належати застовадавцю, за строковим зобовязаннями по наступним договорам (далі предмет застави):

- контракт № 15/01/1 від 15.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ЗАТ ВАЮР Росія, Ростовська область, м. Каменюк-Шахтинський, , далі боржник, на загальну суму 41400000,00 руб. РФ (сорок один мільйон чотириста тисяч рублів РФ).

- договір купівлі-продажу № 09/14 від 08.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Запоріжпромторг Україна, м. Запоріжжя, , далі боржник, на загальну суму 14784000,00 грн. (чотирнадцять мільйонів сімсот вісімдесят чотири тисячі грн. 00 коп.)

- договір купівлі-продажу № 09/15 від 12.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Енерготорг Україна, м. Запоріжжя, , далі боржник, на загальну суму 15708000,00 грн. (пятнадцять мільйонів сімсот вісім тисяч грн. 00 коп.).

Відповідно до умов вказаних договорів заставодавець має право вимагати від боржника, а боржник зобовязаний перерахувати кошти за передану йому продукцію на рахунок заставодавця.

Вимогами від 23.04.2009 р. про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором позивач звертався до відповідачів щодо оплати заборгованості за кредитом в сумі 4990098,17 грн. та 101202,94 грн. прострочених процентів за користування кредитом, відповідно до умов договору, однак відповідачі не сплатили вказану суму на користь банку.

Доказів повного та вчасного виконання відповідачем 1 своїх зобовязань за кредитним договором перед банком суду надано не було, банк наполягав на солідарне стягнення з відповідачів, станом на 31.03.2011 р., 8639805,91 грн.: (4900098,17 грн. заборгованості за кредитом, 1853469,22 грн. несплачені проценти за кредитом за період з 31.08.2009 р. по 31.03.2011 р., 1567562,51 грн. пені за простроченою заборгованість за кредитом та 318676,01 грн. пені за простроченою заборгованість за процентами, згідно із уточненими розрахунками, наданими із заявою про збільшення позовних вимог), шляхом звернення стягнення на предмет договору іпотеки та шляхом звернення стягнення на предмет договору застави.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне спочатку розглянути зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки, суд встановив, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (позивач за зустрічною позовною заявою) просить розірвати кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 04-0100/02-01, укладений 07 лютого 2007 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізькій завод побутової техніки».

В обґрунтуванні свої зустрічної позовної заяви посилається, на те що на теперішній час у зв'язку з економічною кризою суттєво погіршився майновий стан Товариства, зменшився прибуток. Крім того, суттєво зменшилась ринкова вартість предмета іпотеки. При цьому ціна на предмет іпотеки продовжує знижуватись і далі, а сума, за яку може бути продано заставне майно (ринкова вартість) вже не покриває навіть суми кредиту, не кажучи вже про відсотки та штрафні санкції. Також, внаслідок фінансової кризи договори ще не виконані, а отже заставлене право вимоги сплати грошових коштів за строковими зобов'язаннями по договорам також не покриває суми кредиту. Таким чином, внаслідок фінансової кризи наявна зміна обставин, якими товариство та банк керувалися, коли «будували»кредитні взаємовідносини. Під час укладення кредитного договору і товариства, і банк виходили з того, що така зміна обставин не настане, інакше не укладали би кредитний договір. В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви посилається на ст.ст. 16, 20, 651-653 ЦК України.

Згідно зі ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суд звертає увагу, що у разі недосягнення сторонами згоди щодо розірвання договору, він може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно всіх вище перелічених чотирьох умов.

Зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках. Крім названих вище чотирьох умов, за яких можливе розірвання договору, для його зміни додатково необхідна ще одна з таких умов: а) розірвання договору суперечить суспільним інтересам або б) зміна договору потягне для сторін шкоду, що значно перевищує затрати, повязані з виконанням договору на умовах, змінених судом.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В той же час, позивач наявність істотних змін обставин, які б зумовили розірвання договору суду не надав.

Загальна економічна криза не може бути підставою для розірвання договору, і не може вважатися істотною зміною умов договору.

До того ж, суд звертає увагу, що при укладанні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватись (наприклад, врахувати тенденції зростання цін на ринку товарів, тощо).

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у процесі виконання договору. Проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

За загальним правилом зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ст. 203 ЦК України під час вчинення правочину особа виявляє власне волевиявлення та вільну внутрішню волю.

Згідно з приписами ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості.

З урахуванням зазначених приписів слід зазначити, що при укладанні кредитного договору позичальник (позивач за зустрічним позовом) свідомо погодився з умовами договору, повністю усвідомлюючи ризики, які він несе в звязку з його виконанням.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В процесі здійснення підприємницької діяльності учасники господарських правовідносин на власний розсуд вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є субєктивні цивільні права та кореспондуючі їм обовязки.

Виходячи з наведеного, погіршення фінансового стану ТОВ Запорізький завод побутової техніки не можна повязувати виключно зі світовою фінансовою кризою.

Враховуючи вищезазначене, позивач документально не довів настання обставин, передбачених ст. 652 ЦК України для розірвання договору оренди в передбаченому порядку.

На підставі чого, в задоволені зустрічних позовних вимог ТОВ Запорізький завод побутової техніки слід відмовити.

Судові витрати за зустрічним позовом у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, заявлені первісні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Згідно із ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В звязку з неналежним виконанням позичальником прийнятих на себе зобовязань за договором кредиту на адресу поручителів були направлені вимоги про сплату боргу.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобовязання (кредитним договором, господарський суд вважає доведеним та підтвердженим матеріалами справи, таким чином, вимоги позивача про солідарне стягнення із відповідачів 4900098,17 грн. заборгованості за кредитом та 1853469,22 грн. несплачені проценти за кредитом за період з 31.08.2009 р. по 31.03.2011 р., згідно наданого розрахунку, суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Вимога позивача про солідарне стягнення із відповідачів 1567562,51 грн. пені за простроченою заборгованість за кредитом та 318676,01 грн. пені за простроченою заборгованість за процентами, судом задовольняється, оскільки:

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст. 230, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, які проголошують, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.3. кредитного договору, встановлено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Таким чином, вимога позивача, в частині солідарного стягнення з відповідачів 1567562,51 грн. пені за простроченою заборгованість за кредитом та 318676,01 грн. пені за простроченою заборгованість за процентами, згідно наданого розрахунку, є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

Статтею 212 Цивільного кодексу України визначено, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 ЦК України).

У статті 575 ЦК України перераховані окремі види застав: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Згідно із ч. 1, 6 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом… У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Згідно із п. 3.1.5. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його, або вимагати від іпотекодавця дострокового виконання зобовязань, що випливають із кредитного договору.

Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено Законом (ст. 5 ЗАКОНУ УКРАЇНИ Про іпотеку).

Відповідно до ст. 7 ЗАКОН УКРАЇНИ Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

У ст. 33 ЗАКОН УКРАЇНИ Про іпотеку, визначенні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, так, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.

Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. (ч. 5 ст. 33 Закону України Про іпотеку).

Стаття 39 ЗАКОНУ УКРАЇНИ Про іпотеку передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Стаття 66 ЗАКОНУ УКРАЇНИ Про виконавче провадження встановлює, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за незалежною оцінкою. У разі якщо нерухомість за вказаною ціною не буде реалізована на перших торгах, то на повторних торгах початкова ціна, за якою вона реалізується, знижується не більше, ніж на 30 відсотків.

Початкова ціна має бути визначена - не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу, що відповідає положенням, Закону України Про іпотеку та Закону України Про виконавче провадження.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 8639805,91 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на майно, що належить відповідачу 2 шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, розмір якої буде нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вимога ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 8639805,91 грн. шляхом звернення стягнення на предмет договору застави майнових прав № 04-0102/03-01 від 07.02.2007 р. шляхом переводу від ТОВ Запорізький завод побутової техніки до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя заставленого права вимоги сплати грошових коштів за строковими зобовязаннями по наступним договорам: контракт № 15/01/1 від 15.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ЗАТ ВАЮР Росія, Ростовська область, м. Каменюк-Шахтинський, ; договір купівлі-продажу № 09/14 від 08.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Запоріжпромторг Україна, м. Запоріжжя, ; договір купівлі-продажу № 09/15 від 12.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Енерготорг Україна, м. Запоріжжя, , є необґрунтованою.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що за вимогами пункту 4 частини першої та частини другої статті 84 ГПК України резолютивна частина рішення суду має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення); в резолютивній частині рішення вказується, зокрема, про зобовязання сторони виконати відповідні дії, строк виконання цих дій.

Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 Про судове рішення резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог; в ній, зокрема, має бути зазначено, які конкретно дії і на чию користь відповідач повинен вчинити.

У пункті 9 розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 10.12.1996 № 02-5/422 Про судове рішення також зазначено, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатися альтернативно.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів, а також правових позицій Пленуму Верховного Суду України та президії Вищого арбітражного суду України свідчить про те, що господарський суд не вправі ухвалювати судове рішення нечіткого, альтернативного характеру, яке допускає його неоднозначне розуміння та можливість вибору самими сторонами у справі, в тому числі, відповідачем, порядку і способу виконання даного рішення; приймати на себе повноваження (права та обовязки) сторони у справі позивача, і замість нього визначатися з предметом спору і з тими способами, у які позивач має намір реалізувати свої права.

Проаналізувавши нормативні акти, суд приходить до висновку, що передача майнових прав на предмет договору застави (контракт, договори купівлі-продажу) не є лише дією, повязаною із дією однієї особи, в даному випадку ТОВ Запорізький завод побутової техніки, оскільки цій дії передує комплекс відповідних дій не лише сторін, що передає та приймає певні права та обовязки, а й інших субєктів підприємницької діяльності, без вчинення яких не є можливим передача майнових прав. Тим більше, неможливо вчинити ці дії негайно, як вказано у позові.

Згідно з ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 4-5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття рішень обовязкових до виконання на всій території України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі задоволення позову рішення суду не може бути реально виконано. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях чи носити альтернативний характер. Конституційне право на судовий захист передбачає як невідємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Крім вищезазначеного, дана вимога відповідно до ст. 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень є позасудовим способом звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Оскільки, статтею 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом;

2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги...

З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 8639805,91 грн. шляхом звернення стягнення на предмет договору застави майнових прав № 04-0102/03-01 від 07.02.2007 р. шляхом переводу від ТОВ Запорізький завод побутової техніки до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя заставленого права вимоги сплати грошових коштів за строковими зобовязаннями по наступним договорам слід відмовити, як такої, що нормативно не обґрунтована.

Також, позивачем заявлена вимога про зобовязання ТОВ Запорізький завод побутової техніки передати ОСОБА_1 акціонерному товариству Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя оригінали: контракту № 15/01/1 від 15.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ЗАТ ВАЮР Росія, Ростовська область, м. Каменюк-Шахтинський, , далі боржник, на загальну суму 41400000,00 руб. РФ (сорок один мільйон чотириста тисяч рублів РФ); договору купівлі-продажу № 09/14 від 08.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Запоріжпромторг Україна, м. Запоріжжя, , далі боржник, на загальну суму 14784000,00 грн. (чотирнадцять мільйонів сімсот вісімдесят чотири тисячі грн. 00 коп.); договору купівлі-продажу № 09/15 від 12.01.2009 р., укладений між заставодавцем та ТОВ ТПІК Енерготорг Україна, м. Запоріжжя, , далі боржник, на загальну суму 15708000,00 грн. (пятнадцять мільйонів сімсот вісім тисяч грн. 00 коп.).

Суд зазначає, що позивачем не зазначено правових підстав заявлення даної вимоги. Таким чином, вимога позивача не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та не може бути реалізована в подальшому.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя до відповідача 1- Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки та до відповідача 2- Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен підлягає задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, в частині задоволених вимог, покладаються на відповідача.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен, суд встановив, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Дочірнє підприємство Техногран (позивач за зустрічною позовною заявою) просить розірвати договір іпотеки № 04-0101/03-01, укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестеційний банк»та ДП Техногран ТОВ Акшен.

В обґрунтуванні свої зустрічної позовної заяви посилається, на істотні порушення умов цього договору банком та товариством, підстави якого є такими: Згідно п. 4.1.13 договору іпотеки «не пізніше 01.11.2007 р. позичальник та/або іпотекодавець зобов'язується здійснити реєстрацію всіх споруд та будівель, що передаються в іпотеку майновим поручителем ДП «Техногран»ТОВ «Акшен»». Доказом того, що частина споруд та будівель, переданих в іпотеку банку була не зареєстрована, є витяг ОП «ЗМБТІ»№ 12823639 від 08.12.2006 р. Станом на 01.11.2007 року «позичальник та/або іпотекодавець» не виконали своїх зобов'язань, передбачених п. 4.1.3 Договору іпотеки. Якщо б такі зобов'язання були виконані, то ДП «Техногран»ТОВ «Акшен»отримало б то, на що розраховувало при укладенні договору іпотеки, а саме: всі споруди та будівлі, що передані в іпотеку, були б зареєстровані станом на 01.11.2007 року; наше підприємство змогло б отримати витяг; до світової фінансової кризи 2008 року предмет іпотеки мав дуже значну ринкову вартість; за зазначених вище умов, підприємство, як безумовний власник зареєстрованої нерухомості змогло б знайти покупця на предмет іпотеки за високою ціною (до світової фінансової кризи та «обвалу»ринку нерухомості), укласти з ним попередній договір та отримати завдаток, за рахунок якого був би погашений кредит. На теперішній час вартість та ліквідність предмету іпотеки значно знизилася. Таким чином, внаслідок порушення відповідачами п. 4.1.3 договору іпотеки ДП «Техногран»ТОВ «Акшен»позбавилося можливості своєчасно знайти покупця на предмет іпотеки до «обвалу»ринку нерухомості, укласти з ним попередній договір та отримати завдаток, за рахунок якого міг би бути погашений кредит. В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви посилається на ст. 651 ЦК України.

Відповідно до ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Приписами ст.188 ГК України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи наведені вище нори законодавства, а також приписи ст. ст. 33, 34 ГПК України, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено належними доказами факт істотного порушення зобовязань, а також самим позивачем за зустрічним позовом не дотримані вимоги ст.188 ГК України щодо порядку розірвання договору.

При цьому, позивачем за зустрічним позовом не зазначено та не додано будь яких доказів порушення банком умов договору, які відповідно до зазначеної норми діючого законодавства можуть бути підставою для розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

Доводи про які зазначено позивачем у позові, не є підставою для розірвання договору.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору іпотеки № 04-0101/03-01, укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестеційний банк»та ДП Техногран ТОВ Акшен, є необґрунтованими, недоведеними, тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати за зустрічним позовом у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Вищенаведеним спростовуються доводи ДП Техногран ТОВ Акшен, що позивачем пропущений встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або майнового інтересу.

ДП Техногран ТОВ Акшен в порушення умов договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 04/0101/03-01 у строки та обсязі не здійснив.

Таким чином, відповідач порушив взяті на себе за умовами договору іпотеки зобовязання та вимоги чинного законодавства.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов'язання ДП Техногран ТОВ Акшен перед ОСОБА_1 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестеційний банк» не припинено.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (69035, АДРЕСА_2; код за ) та з Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, б. 29, кв. 61; код за ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя (69600, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-а, код ЄДРПОУ 09313 грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 1853469 грн. 22 коп. заборгованості по процентам, 1567562 грн. 51 коп. пені за прострочену заборгованість, 318676 грн. 01 коп. пені за прострочену заборгованість за процентами, звернувши стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки № 04/0101/03-01, а саме: нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, буд. 1, загальною площею 5369 кв.м. і складаються з наступного:

№ п/пНайменування обєктівБалансова вартість
1.Ремонтно-механічна майстерня, інв. № 01032, цегла298309,10
2. Будинок АТМ, інв. № 01002, цегла2417,66
3.Будівля, компресорної станції, інв. № 01223, збірні з/б блоки9319,80
4.Матеріальний склад, інв. № 01040, цегла 15374,50
5.Матеріальний склад, інв. № 01041, цегла 14206,95
6.Склад запасних частин та обладнання, інв. № 01042, шл. блок2646,35
7.Склад кисневих балонів, інв. № 01044, цегла, збірн. з/б блоки1076,64
8.Будівля теплової стоянки, іев. № 1050, крупно панельні стіни Загальна площа: 5369 кв.м116637, 15
Загальна вартість459988,15 грн.
шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, розмір якої буде не нижчий розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу. Видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки (69035, АДРЕСА_1; код за ) та з Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, б. 29, кв. 61; код за ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя (69600, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-а, ) 1357 грн. 63 коп. державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

В іншій частині первісного позову відмовити.

2. В зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод побутової техніки відмовити.

3. В зустрічному позові Дочірнього підприємства Техногран Товариства з обмеженою відповідальністю Акшен відмовити.

Суддя В.І.Черкаський

дата складання повного рішення 18.04.2011