ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.11 Справа № 5008/707/2011

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», смт. Воловець за вих. № 618 від 25.08.2011 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 19.08.2011 року

у справі № 5008/707/2011

за позовом: Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», смт. Воловець

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервоод», м. Ужгород

про стягнення 6945,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.04.2011 року);

від відповідача: не зявився;

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2011 року у складі колегії: головуючого-судді Мельник Г.І., суддів: Новосад Д.Ф. та Михалюк О.В. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду. У звязку з перебуванням судді Михалюк О.В. у відпустці, розпорядженням в. о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2011 року в склад колегії введено суддю Кордюк Г.Т. У звязку із зайнятістю судді Кордюк Г.Т. в іншому судовому засіданні та виходом з відпустки судді Михалюк О.В., розпорядженням в. о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 року в склад колегії для розгляду даної справи замість судді Кордюк Г.Т. введено суддю Михалюк О.В.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Швед С.Б.) від 19.08.2011 року у справі № 5008/707/2011 визнано недійсними положення розділу 8 договору № 7/38 від 03.03.2011 року щодо відповідальності у вигляді сплати 8% штрафу від суми договору за відмову від його виконання; у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач ДП «Воловецьке лісове господарство»з постановленим рішенням не погодилося, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, оскільки вважає дане рішення незаконним і таким, що прийняте за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги скаржник аргументує, зокрема тим, що відповідач в порушення п. 4.1 договору не перерахував на рахунок позивача у встановлений строк авансовий платіж у розмірі 10% від суми договору, що свідчить про його відмову від виконання цього договору і тягне за собою накладення штрафу в розмірі 8% від суми договору, який з урахуванням гарантійного внеску відповідача за участь у торгах становить 6945,00 грн. Не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що договором передбачено два варіанти штрафних санкцій за фактично одне й те ж саме правопорушення, оскільки вважає, що порушення строків виконання зобовязань по цьому договору та повна відмова від його виконання є різними видами правопорушень.

Відповідач ТзОВ «Інтервоод»правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористалося, відзиву на апеляційну скаргу не подало і явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, при цьому, причини неявки суду не повідомило, клопотань про відкладення розгляду справи не подавало, хоча було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 05609650, тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності його представника за наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 року та 08.11.2011 року.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у цьому рішенні, обставинам справи, виходячи з наступного.

Проаналізувавши матеріали справи та наявні у ній докази, колегією суддів встановлено, що 03.03.2011 року між ДП «Воловецьке лісове господарство»(продавець), від імені та в інтересах якого на підставі доручення діяв член ТБ «Закарпатський лісовий ринок»(брокерська контора № 1) ДП «Закарпатліссервіс»в особі брокера ОСОБА_3, та ТзОВ «Інтервоод»(покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини на аукціонних торгах № 7/33 (надалі договір).

Договір укладено відповідно до чинного Регламенту організації, підготовки та проведення аукціонних та спеціалізованих торгів з продажу необробленої деревини, затвердженого рішенням Біржового комітету Товарної біржі «Закарпатський лісовий ринок»від 12.08.2008 року (надалі Регламент), та на підставі аукціонних свідоцтв, що є додатками до даного договору.

За умовами укладеного договору (розділ 2 предмет договору) продавець зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (лісопродукцію пиловник ялини у кількості 570 м3) на загальну суму 231500,00 грн.

Згідно розділу 4 договору (порядок розрахунків) покупець до початку відповідного кварталу, в якому здійснюється поставка, повинен перерахувати на рахунок продавця 10 відсотків суми договору за вирахуванням перерахованої продавцю застави. На відповідну суму у терміни, визначені договором, продавець здійснює поставку. Подальша оплата здійснюється до моменту чергової поставки, про яку продавець зобовязаний завчасно повідомити покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зобовязань згідно укладеного договору позивач 20.03.2011 року надіслав на адресу відповідача рекомендованим листом графік поставок товару по договору № 7/33 від 03.03.2011 року в двох примірниках з проханням підписати їх та один примірник повернути позивачу, що підтверджується поштовою квитанцією № 393962 (а. с. 13). Однак, відповіді на лист позивача відповідач не надав і терміни поставок товару не погодив.

22.04.2011 року на рахунок позивача поступили кошти в сумі 11575,00 грн. від ТБ «Закарпатський лісовий ринок», які були сплачені відповідачем в якості гарантійного внеску за участь у торгах відповідно до п. 2.10.2 Регламенту, що становить 5% від суми договору.

Проте, в порушення розділу 4 договору відповідач у встановлений строк решту суму авансового платежу (ще 5% від суми договору, що складає 11575,00 грн.) на рахунок позивача так і не перерахував.

Розділом 7 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за даним договором, кожна сторона несе матеріальну відповідальність та відшкодовує інші збитки, спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням згідно з чинним законодавством України.

Згідно розділу 8 договору відмова від виконання цього договору тягне за собою штраф у розмірі 8% від суми договору. При цьому встановлено, що достатнім свідченням відмови від виконання договору з боку продавця може бути відсутність переданого під розписку або надісланого рекомендованим листом повідомлення про поставку протягом загального строку поставки, зазначеного в п. 3.1 договору. Свідченням відмови від виконання договору з боку покупця є відсутність оплати авансу згідно п. 4.1 цього договору до початку кварталу, в якому здійснюватиметься поставка (незалежно від сплаченого гарантійного внеску, перерахованого продавцю біржею). Гарантійний внесок, при цьому, залишається у продавця і зараховується у штраф.

На підставі наведених положень договору у звязку з неперерахуванням відповідачем на рахунок позивача згідно розділу 4 договору авансового платежу у розмірі 10% від суми цього договору останній нарахував відповідачу штраф за відмову від виконання договору у розмірі 18520,00 грн., що з урахуванням сплаченого відповідачем гарантійного внеску за участь у торгах згідно розділу 8 договору становить 6945,00 грн., який і заявлено до стягнення у позовній заяві.

Постановляючи оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що правовий аналіз змісту умов договору щодо відповідальності сторін за порушення договірних зобовязань свідчить про те, що цим договором передбачено два варіанти штрафних санкцій за фактично одне й теж правопорушення як для продавця (за недопоставку товару), так і для покупця (за порушення умов оплати товару), а чинним законодавством не передбачено подвійної відповідальності за одне і теж саме порушення виконання зобов'язань. Окрім того, невиконання чи несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати вартості товару не є його відмовою від виконання договору.

З огляду на наведене місцевий господарський суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України визнав недійсними умови розділу 8 договору щодо відповідальності сторін у вигляді сплати 8% штрафу від суми договору за відмову від його виконання, а позов таким, що задоволенню не підлягає. Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 42 від 19.02.2007 року, усі права та обов'язки покупця і продавця та порядок проведення розрахунків за угодою, укладеною на аукціоні, обумовлюються у підписаному ними договорі купівлі-продажу; усі розрахунки проводяться безпосередньо між продавцем та покупцем з урахуванням гарантійного внеску покупця, перерахованого ним на поточний рахунок організатора аукціону для участі в ньому.

Проаналізувавши положення розділу 8 договору щодо відповідальності сторін за порушення договірних зобовязань, колегією суддів встановлено, що порушення продавцем термінів поставки товару чи порушення покупцем термінів оплати товару, за що передбачено сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, та відмова будь-якої із сторін від виконання договору, за що встановлено штраф у розмірі 8% від суми договору, за своєю змістовною та правовою суттю є різними порушеннями договірних зобовязань.

Сторони, користуючись правами, наданими їм ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, у розділі 8 договору конкретизували, зокрема, що відмовою від виконання договору з боку покупця є відсутність оплати авансу згідно п. 4.1 цього договору (незалежно від сплаченого гарантійного внеску, перерахованого продавцю біржею), який в даному випадку виконує функцію попередньої оплати, врегульованої ст. 693 Цивільного кодексу України, що не слід ототожнювати з простроченням покупцем оплати товару, який вже було поставлено продавцем, згідно ст. 692 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Одночасно, слід зазначити, що чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не містить правових норм, які б обмежували право однієї сторони договору застосовувати за відмову другої сторони від його виконання, що є порушенням зобовязання, відповідальність у вигляді сплати винною стороною штрафу.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про невідповідність умов розділу 8 договору щодо відповідальності сторін у вигляді сплати 8% штрафу від суми договору за відмову від його виконання вимогам чинного законодавства та їх недійсність, колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим.

В силу вимог ст. ст. 11, 626 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою виникнення господарських зобовязань, які мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України), і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як свідчать документальні докази у справі, відповідач в порушення розділу 4 договору у встановлений строк не перерахував на рахунок позивача авансовий платіж у розмірі 10% від суми договору, який з урахуванням гарантійного внеску відповідача за участь у торгах повинен був становити 11575,00 грн., що відповідно до розділу 8 договору є відмовою відповідача від виконання договору і тягне за собою накладення штрафу в розмірі 8% від суми договору (18520,00 грн.), який з урахуванням сплаченого відповідачем гарантійного внеску за участь у торгах становить 6945,00 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідач не надав господарському суду жодних доказів вжиття ним передбачених законом чи договором заходів для належного виконання своїх зобовязань по цьому договору.

Таким чином, колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за його відмову від виконання договору в сумі 6945,00 грн. законними і обґрунтованими, оскільки факт вчинення відповідачем правопорушення, за яке таку санкцію встановлено договором, документально доведено позивачем та не спростовано відповідачем. Відтак, позов слід задоволити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені позивачем при поданні даного позову, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Отже, з огляду на викладене вище, оцінивши обставини та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення господарського суду Закарпатської області від 19.08.2011 року у справі № 5008/707/2011 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Інші доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не розцінюються колегією суддів як такі, що мають суттєве значення для вирішення даного спору, а тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», смт. Воловець за вих. № 618 від 25.08.2011 року задоволити.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 19.08.2011 року у справі № 5008/707/2011 скасувати та прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервоод», м. Ужгород на користь Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», смт. Воловець 6945,00 грн. штрафу за відмову від виконання договору, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервоод», м. Ужгород на користь Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», смт. Воловець 51,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи повернути господарському суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.