ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.10.11 № 23/394/08-АП-5/503/08-АП-23/46/09-АП-13/316/09-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сантехника ЗАЗ, м. Запоріжжя

до відповідачів: 1. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

2. Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя по ненаданню висновку УДК у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відшкодування ТОВ Сантехника ЗАЗ бюджетної заборгованості за липень 2006р. в сумі 350118,67 грн. та стягнення з відповідачів суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2006 року у сумі 350118,67 грн. та суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості у розмірі 138187,74 грн.

за участі прокурора Запорізької області

Суддя Серкіз В.Г.

Секретар судового засідання Скрипець А.О.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 06.07.2011 р.

Від відповідача 1: ОСОБА_2, дов. № 19113/10/10-010 від 18.11.2010 р.

Від відповідача 2: не зявився

Прокурор: Тронь Г.М., посвідчення № 84 від 30.04.2010 р

Відповідно до ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 12.10.2011 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови. На підставі статті 160 КАС України постанова складається у термін не більше ніж пять днів. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Розглядається адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сантехника ЗАЗ, м. Запоріжжя до відповідачів 1 - Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя, 2 - Головного управлянні Державного казначейства України в Запорізькій області, м. Запоріжжя про визнання протиправними дій ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя по ненаданню висновку УДК у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відшкодування ТОВ Сантехника ЗАЗ бюджетної заборгованості за липень 2006р. в сумі 350118,67 грн. та стягнення з відповідачів суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2006 року у сумі 350118,67 грн. та суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості у розмірі 138187,74 грн., за участі прокурора Запорізької області.

02.11.2010р. провадження у справі зупинено до результатів перегляду Вищим адміністративним судом України постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2008р. у справі № 13/495/06-АП за позовом ТОВ Сантехніка ЗАЗ до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про скасування податкових повідомлень-рішень.

04.07.2011р. від ТОВ Сантехніка ЗАЗ(позивача) надійшло письмове клопотання про поновлення провадження у справі. До клопотання додано копію ухвали від 15.06.2011р. Вищого адміністративного суду України, якою постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2007р. №13/495/06-АП залишено без змін, а касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 05.07.2011 р. провадження по справ поновлено та призначено судове засідання.

12.10.2011 р. відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судове засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив.

Відповідач 2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Прокурор надав усні пояснення.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7.7.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п. 7.7.1 Закону України "Про податок на додану вартість" позивач розрахував суму бюджетного відшкодування за липень 2006 р. в сумі 360 879 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 7.7.4 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно п. 7.7.5 Закону України "Про податок на додану вартість" протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 7.7.6 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

В свою чергу, п. 7.7.8 Закону України "Про податок на додану вартість" у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи, зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

В липні 2006 р. позивач, керуючись п. 7.7.4 Закону України "Про податок на додану вартість" звернувся до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя з заявою про відшкодування з державного бюджету бюджетної заборгованості по податку на додану вартість за липень 2006 р. в сумі 360 879 грн. 00 коп.

У липні 2006 р. позивач надав в Управління Державного казначейства у Ленінському районі міста Запоріжжя, яке є струкрурним підрозділом Головного управління державного казна чейства України у Запорізькій області декларацію по відшкодуванню ПДВ за липень 2006 р. в сумі 360 879 грн. 00 коп.

Вказані заяви відповідачем 1 та відповідачем 2 залишились без розгляду.

13.10.2006 р. Державною податковою інспекцію у Ленінському районі м. Запоріжжя за результатами виїзної перевірки про відшкодування ПДВ за липень

2006 р. був складений Акт № 576/2303-33431965, на підставі якого були видані податкові повідомлення-рішення від 24.10.2006 р. № /0/12578 та № /0/12577, якими встановлено порушення ТОВ Сантехника ЗАЗ податкового законодавства та позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2006 р. на суму 360 879 грн. 00 коп.

В листопаді 2006 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2006 р. № /0/12578 та № /0/12577.

17.04.2007 р. постановою господарського суду Запорізької області по справі № 13/495/06-АП в задоволені позову ТОВ Сантехника ЗАЗ про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2006 р. № /0/12578 та № /0/12577 відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2007 р., постанову господарського суду Запорізької області від 17.04.2007 р. по справі № 13/495/06-АП скасовано, прийнято нове рішення, яким податкове повідомлення-рішення від 24.10.06р. № /0/12577 скасовано повністю, а повідомлення-рішення від 24.10.2006р. № /0/12578 скасовано частково, в сумі 350 118 грн. 67 коп.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.06.2011 р. касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2007 р. без змін.

Отже, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2077 р. було фактично підтверджено законність відшкодування позивачу ПДВ за липень 2006 р. на суму 350 118 грн. 67 коп.

Листом від 13.12.2007 р. Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя своїм листом вих. № 17991/10/2303 відмовило позивачу у перерахуванні бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2006 р. у розмірі 350 118 грн. 00 коп.

В порушення п. 7.7.5 Закону України "Про податок на додану вартість" не надав Головному управлінню Державного казначейства України в Запорізькій області, м. Запоріжжя висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету за липень 2006 р.

Відповідно до п. 7.7.6 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Отже, Головне управління Державного казначейства України в Запорізькій області, м. Запоріжжя не отримавши від Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування ТОВ Сантехника ЗАЗ за липень 2006 р. в сумі 350 118 грн. 67 коп., відповідно відповідач 2 не відшкодував дану суму позивачу.

Крім того, відповідно до п. 4 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації та Державного казначейства України 02.07.1997 р. № 209/72, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 08.06.2001 р. за № 489/5680:

пп. 4.1 відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

пп. 4.2 висновки подаються не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення терміну відшкодування податку на додану вартість, установленого чинним законодавством.

Якщо рішення арбітражного суду щодо відшкодування з державного бюджету суми ПДВ або відсотків за бюджетною заборгованістю за несвоєчасно відшкодовані суми надходять до органів Держказначейства, то для забезпечення повноти контролю за правильністю відшкодування з бюджету сум ПДВ не пізніше наступного дня після одержання його копія передається до податкового органу для формування висновку в загальному порядку в п'ятиденний термін з дати надходження до податкового органу.

пп. 4.3 на підставі висновків про відшкодування податку на додану вартість органи Державного казначейства України протягом п'яти днів своїми платіжними дорученнями перераховують кошти з рахунку обліку доходів державного бюджету на рахунок, указаний у висновку чи рішенні суду.

Відповідно до п. 5 Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігацій внутрішньої державної позики, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Містерства фінансів України,Державного казначейства України 03.08.2004 р. N 451/501/132 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 серпня 2004 р. за N 971/9570 - державна податкова адміністрація України надає Державному казначейству України реєстр суб'єктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Згідно п. 7 Порядку Державне казначейство України у відповідності до чинного законодавства здійснює відшкодування податку на додану вартість підприємствам згідно з отриманими реєстром та висновками, про що протягом двох днів з моменту отримання реєстру інформує Державну податкову адміністрацію України про здійснені відшкодування податку.

Згідно особового рахунку позивача сума бюджетної заборгованості по ПДВ за липень 2006 р. зменшена , і станом на 22.09.2011 р. складає суму 154 839 грн. 42 коп., зменшення за рахунок поточних нарахувань складає - 206 039,58 грн., а саме:

Назва документаДатаСумаДата проведення особовому рахунку
ППР № НОМЕР_1 від 21.02.2007 р.21.02.20073778,3212.03.2007
ППР № НОМЕР_1 від 21.02.2007 р.21.02.20071136,2612.03.2007
Скасування ППР по рішенню суду , справа № 13/495/06-АП03.12.9.12.2007
Декларація з ПДВ 6162617.08.201048017.08.2010
Декларація з ПДВ 6773815.09.0.09.2010
Декларація з ПДВ 9252322.11.0.11.2010
Декларація з ПДВ № 9876020.12.0.12.2010
ППР №27.12.201017006.01.2011
ППР №27.12.201017006.01.2011
Декларація з ПДВ 108820 від 20.01.201120.01.0.01.2011
Декларація з ПДВ № 4905 від 21.02.201121.02..03.2011
Декларація з ПДВ № 1110921.03.201120030.03.2011
Декларація з ПДВ 3286920.04..04.2011
Декларація з ПДВ 4586917.06.0.06.2011
Декларація з ПДВ 5915920.07.0.07.2011
Декларація з ПДВ НОМЕР_222.08.0.08.2011

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку щодо стягнення 154 839 грн. 42 коп. суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2006 р.

Вимога позивача про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя по ненаданню висновку Управлінню Державного казначейства у Ленінському районі міста Запоріжжя щодо відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю Сантехніка ЗАЗ бюджетної заборгованості за липень 2006р. є обґрунтованою, підтвердженою Законом та є такою що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 - 138 187 грн. 74 коп. суму інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Дана вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки нарахування інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість передбачено тільки нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 ЦК України передбачено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування є загальні доходи Державного бюджету України.

Пунктом 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Стягнення суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість не передбачено Законом України «Про податок на додану вартість», який є спеціальним Законом, що визначає об'єкти оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КАС України визначається перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст. 105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду. Таким чином, позивач може вимагати від суду: скасувати або визнати нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Що стосується кола субєктів публічно-правового спору, то обовязковим його учасником є субєкт публічного управління (органи виконавчої влади, їх посадові особи, органи і посадові особи законодавчої влади, місцевого самоврядування). Ці субєкти є виразниками державних і суспільних інтересів, носіями публічної влади. Субєкт публічного управління, обовязковий учасник публічно-правових відносин, має особливий правовий статус, тому що наділений владними повноваженнями щодо обєкта управління. Разом з тим, носій владних повноважень обмежений повноваженнями, наданими йому законом.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, п. 1 ст. 17, 49, 51, 94, ст. 158 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя по ненаданню висновку Управлінню Державного казначейства у Ленінському районі міста Запоріжжя щодо відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю Сантехніка ЗАЗ бюджетної заборгованості за липень 2006р. на суму 350 118 грн. 67 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сантехніка ЗАЗ(69093 м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 158-А, , р/р 2680 (в системі Midas-ZAP-503812-UAN-3004-01), у філії ЗАТ ПУМБ в м. Запоріжжі, МФО 313623, ІПН 85, № Свідоцтва 11718937) суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за липень 2006р. у сумі 154 839 (сто пятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дев'ять) грн. 42 коп. Судові витрати присудити на користь позивача з державного бюджету України. Видати виконавчий лист.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.Г. Серкізєва

Постанову підписано 17.10.2011 р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.Помічник судді О.М. Камаєва