ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.11 р. Справа № 33/175

Господарський суд Донецької області у складі судді Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства холдингової компанії „Київміськбуд, м.Київ ()

до відповідача ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м.Маріуполь (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 11850грн.00коп.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю №6608/0/2-10 від 11.10.2010р.,

від відповідача: не зявився.

Позивач, Акціонерне товариство холдингової компанії „Київміськбуд, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м.Маріуполь про стягнення 11850грн.00коп.

Ухвалою від 13.10.2011р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №33/175, сторони зобовязані надати документи та виконати певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповернення відповідачем безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 11850грн.00коп.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії рахунків-фактури №СФ-0000045 від 17.08.2010р., платіжних доручень №7909 від 26.08.2010р., №9251 від 06.10.2010р., претензії №764/0/2-11 від 03.02.2011р. та доказів її направлення.

Представник позивача наполягає на задоволенні позову.

Відповідач, який належним чином був повідомлений ухвалами господарського суду, про час і місце розгляду справи, які направлялись на адресу, зазначену відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судові засідання не зявився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи представника позивача було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представника позивача, суд встановив:

На підставі усної домовленості Акціонерне товариство холдингової компанії „Київміськбуд замовило у ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 виготовлення та доставку рамок, друк постерів на плівці в серпні 2010р.

Так, відповідачем були надані вищевказані послуги на загальну суму у розмірі 11850грн.00коп.

В серпні 2010 року відповідачем виставлено позивачу рахунок №СФ-0000045 від 17.08.2010р. на суму 11850грн.00коп.

Згідно платіжного доручення №7909 від 26.08.2010р. позивач перерахував відповідачу на оплату вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 11850грн.00коп.

В жовтні 2010 року відповідачем повторно виставлено позивачу вказаний рахунок №СФ-0000045 від 17.08.2010р. на суму 11850грн.00коп.

Позивачем відповідно до платіжного доручення №9251 від 06.10.2010р. помилково повторно було сплачено суму у розмірі 11850грн.00коп.

За твердженням позивача та як вбачається з матеріалів справи грошові кошти у розмірі 11850грн.00коп. на вимогу позивача останньому не повернуто.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що безпідставне набуття відповідачем зазначених грошових коштів в спірному випадку стало наслідком дії позивача (помилкове перерахування).

04.02.2011р. позивачем направлено на адресу відповідача претензію, за якою позивач просить повернути помилково перераховані грошові кошти у розмірі 11850грн.00коп. Копії доказів направлення вказаної претензії містяться в матеріалах справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та як стверджує позивач зазначені грошові кошти відповідачем не були повернуті.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів сплати безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 11850грн.00коп. суду відповідачем не представлено, відповідно до чого суд робить висновок, що зазначена заборгованість відповідачем не сплачена до теперішнього часу.

Відповідачем не представлено доказів наявності правових підстав набуття вказаних грошових коштів у розмірі 11850грн.00коп.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 11850грн.00коп. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.1212 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства холдингової компанії „Київміськбуд, м.Київ до відповідача, ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м.Маріуполь про стягнення 11850грн.00коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (87539, Донецька область, просп.МеталургівАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства холдингової компанії „Київміськбуд (01010, м.Київ, вул.Суворова, буд.4/6, код 23527052) безпідставно отримані грошові кошти в сумі 11850грн.00коп., державне мито в розмірі 118грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236грн.00коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 12.12.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 15.12.2011р.

Суддя Сич Ю.В.

< Список > < Довідник >

< Список > < Довідник >

< Текст >