ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" липня 2011 р. Справа № 25/031-11

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Дніпропетровська область, м. Тернівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термобудкерам», Київська область, Білоцерківський район, с. Бикова Гребля

про стягнення 22 563,55 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 16.06.2004 № 032756, паспорт: серія АК № 987075 виданий 22.03.2000);

відповідача не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термобудкерам»(далі Відповідач) про стягнення 35 666,72 грн., з яких: 27 990,00 грн. основний борг, 4 441,97 грн. пеня, 678,66 грн. 3 % річних та 2 547,09 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем грошових зобовязань за Договором поставки від 01.12.2009 № 9.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.05.2011 порушено провадження у справі № 25/031-11 та призначено її до розгляду на 19.05.2011.

У судове засідання 19.05.2011 Позивач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали від 04.05.2011 не виконав.

У судове засідання 19.05.2011 Відповідач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали від 04.05.2011 не виконав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2011 розгляд справи відкладено на 02.06.2011.

У судове засідання 02.06.2011 Позивач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали від 19.05.2011 не виконав.

У судове засідання 02.06.2011 Відповідач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали від 19.05.2011 не виконав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2011 розгляд справи відкладено на 16.06.2011.

У судове засідання 16.06.2011 представник Позивача зявився, позовні вимоги підтримав повністю, надав витребувані судом документи.

У судове засідання 16.06.2011 Відповідач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали від 02.06.2011 не виконав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2011 розгляд справи відкладено на 05.07.2011.

У судове засідання 05.07.2011 представник Позивача зявився, позовні вимоги підтримав повністю, надав витребувані судом документи.

У судове засідання 05.07.2011 Відповідач, явку своїх повноважних представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, вимоги ухвал від 04.05.2011, 19.05.2011, 02.06.2011, 16.06.2011 не виконав.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи те, що неявка повноважних представників Відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 05.07.2011 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Термобудкерам»(за договором Покупець) укладено договір поставки від 01.12.2009 № 9 (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти вугільну продукцію (далі ОСОБА_2) та оплатити її відповідно до умов Договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору кількість поставленого ОСОБА_2 зазначається в письмових заявках Покупця та відповідних специфікаціях, які являються невідємною частиною Договору.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Договору ціна ОСОБА_2 визначається в національній валюті України на умовах передбачених Договором і зазначається в специфікаціях на кожну партію ОСОБА_2. Загальна вартість Договору складається з сумарної вартості поставленого ОСОБА_2.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.6., 3.7. Договору умови та строк поставки ОСОБА_2 зазначаються у відповідній специфікації на партію ОСОБА_2. Фактичною датою поставки ОСОБА_2, вважається дата календарного штемпеля на залізничній накладній станції отримувача. Разом з ОСОБА_2 Постачальник передає Покупцю наступні товарно-розпорядчі документи: рахунок-фактуру, накладну, податкову накладну.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.3. Договору Покупець здійснює розрахунок за поставлений ОСОБА_2 у порядку безготівкових платежів у національній валюті України. Покупець сплачує за ОСОБА_2 у строк 3-х банківських днів з моменту надання рахунку шляхом 100 % передплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

Згідно з пунктом 6.1. Договору приймання ОСОБА_2 здійснюється вантажоотримувачем по якості та кількості ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 7.1. Договору ОСОБА_2 постачається залізничним транспортом у напівпричепах насипом.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2010, що встановлено пунктом 12.2. Договору.

Частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Дослідивши Договір (копія наявна в матеріалах справи), суд дійшов висновку про те, що Договір є укладеним, так як сторони дійшли згоди з усіх істотних умов Договору, що засвідчено підписами повноважних представників Позивача і Відповідача та скріплено їх печатками.

На виконання умов Договору, Позивачем поставлено ОСОБА_2 Відповідачу, що підтверджується накладною від 16.12.2009 № 40 на суму 60 790,00 грн., яка підписана вповноваженими особами Позивача та Відповідача й скріплена їх печатками.

На виконання зобовязання за Договором, Відповідач частково сплатив Позивачу за поставлений ОСОБА_2, а саме: 10 000,00 грн. 08.12.2009 (у якості передплати), 7 000,00 грн. 07.06.2010 та 15 800,00 грн. 17.06.2010, що підтверджується виписками з рахунку Позивача та довідкою Філії Павлоградського відділення № 2992 Відкритого акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОСОБА_3 УКРАЇНИ»від 19.05.2011 № б/н, що засвідчена підписами уповноважених осіб банківської установи та скріплена її печаткою (оригінал наявний в матеріалах справи).

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 31.05.2011 № б/н між Позивачем та Відповідачем, заборгованість Відповідача за поставлений Позивачем ОСОБА_2 складає 27 990,00 грн. Акт звірки взаємних розрахунків підписаний вповноваженими особами Позивача й Відповідача та скріплений їх печатками.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З урахуванням статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України судом беруться до уваги: вищенаведена накладна від 16.12.2009 № 40 у якості письмового доказу поставки ОСОБА_2 Позивачем та належним шляхом оформленого прийняття ОСОБА_2 Відповідачем; виписки з розрахункового рахунку Позивача та довідку Філії Павлоградського відділення № 2992 Відкритого акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОСОБА_3 УКРАЇНИ» від 19.05.2011 № б/н у якості письмових доказів часткової сплати Відповідачем за поставлений Позивачем ОСОБА_2 і, відповідно, наявності заборгованості Відповідача перед Позивачем; акт звірки взаємних розрахунків від 31.05.2011 № б/н у якості письмового доказу визнання Відповідачем боргу за поставлений ОСОБА_2 у сумі 27 990,00 грн. станом на 31.05.2011.

Таким чином, заборгованість Відповідача за поставлений Позивачем ОСОБА_2 становить 27 990,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оплата Відповідачем суми поставленого ОСОБА_2 здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунка Позивачем.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, Відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, вартість поставленого ОСОБА_2 по накладній від 16.12.2009 № 40 на суму 60 790,00 грн. в повному обсязі не оплатив, у звязку з чим, на момент розгляду даної справи, має заборгованість у сумі 27 990,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем свого обовязку за Договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого ОСОБА_2, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 4 441,97 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, він зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з пунктом 8.1. Договору встановлено, що за прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті за поставлений ОСОБА_2, Покупець зобовязується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 4.3. Договору Покупець сплачує за ОСОБА_2 у строк 3-х банківських днів з моменту надання рахунку, шляхом 100 % передплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

03.12.2009 Позивачем виписано Рахунок № 40, а Відповідачем частково сплачено вартість ОСОБА_2 08.12.2009 у сумі 10 000,00 грн. по вказаному рахунку. Так як суду не надано належних доказів для встановлення дати отримання Відповідачем рахунку, суд бере до уваги дату відправки рахунку на адресу Відповідача з урахуванням часу поштового обігу згідно встановлених нормативів відповідно до «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів»(далі Нормативи), затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.2007 № 1149.

Відповідно до частини 4 Нормативів встановлено строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку між різними населеними пунктами різних областей України у термін 5 днів. Так як сторони знаходяться в різних населених пунктах різних областей України, то до них застосовується 5-ти денний строк пересилання кореспонденції.

Враховуючи вищевикладене, суд визначає дату виникнення зобовязання Відповідача по оплаті за поставлений Позивачем ОСОБА_2, наступним чином. Позивачем виписано рахунок № 40 03.12.2009 (що підтверджується наявними по справі доказами), враховуючи визначений 5-ти денний строк пересилання поштових відправлень, судом встановлено, що датою виникнення зобовязання Відповідача по оплаті за поставлений ОСОБА_2 становить 08.12.2009. Крім того, дата отримання Відповідачем рахунку 08.12.2009, підтверджується тим, що 08.12.2009 Відповідачем частково сплачено кошти за цим рахунком у сумі 10 000,00 грн. Після отримання рахунку та спливу 3-и денного строку, встановленого на оплату, у Відповідача виникає прострочення виконання зобовязання по оплаті за поставлений ОСОБА_2, з урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України, 12.12.2009. Отже, датою початку нарахування штрафних санкцій мало б бути 12.12.2009.

З урахуванням приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, з огляду на встановлену судом дату початку прострочення зобовязання та зважаючи на те, що законом чи Договором не встановлено іншого періоду нарахування штрафних санкцій, кінцевою датою нарахування пені є 12.06.2010.

Враховуючи те, що сума пені розрахована Позивачем за період з 18.06.2010 по 18.06.2011, що не відповідає вищевикладеним обставинам справи та суперечить приписам частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, позовна вимога про стягнення 4 441,97 грн. пені задоволенню не підлягає.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення Відповідачем грошового зобовязання, то на підставі статті 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню з Відповідача 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми, розмір яких, відповідно до поданого Позивачем розрахунку, становить 678,66 грн. 3% річних, 2 547,09 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи вірний розрахунок Позивача, позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 678,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 547,09 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на Позивача та Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термобудкерам" (09180, Київська область, Білоцерківський район, с. Бикова Гребля, вул. Кабули, буд. 3, ідентифікаційний код 36445703) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 27 990 (двадцять сім тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. основної заборгованості, 678 (шістсот сімдесят вісім) грн. 66 коп. 3 % річних, 2 547 (дві тисячі пятсот сорок сім) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 312 (триста дванадцять) грн. 16 коп. державного мита та 206 (двісті шість) грн. 55 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.О. Саванчук

Повне рішення складено 11.07.2011.