ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.11 Справа № 18/5009/1131/11

Суддя Носівець В.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТРІВЛАД (69000, м. Запоріжжя, вул.Патріотична, 52/85, 69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 143/15, 69037, м. Запоріжжя, вул.40 років Радянської України 37, оф. 315)

до відповідачів:

1. приватного підприємця ОСОБА_1 (69013, м. Запоріжжя, вул.Військбуд, 93/8)

2. приватного підприємства Вега Авто (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахі, 2, оф. 310)

3. товариства з обмеженою відповідальністю Ока-Т (49051, м. Дніпропетровськ, вул.Каштанова, 4Б)

про солідарне стягнення 768 261,90 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 2 від 04.01.2011 р., паспорт серія СА 015204 від 08.08.1995 р.;

від відповідача 1: ОСОБА_1, свідоцтво В02 № 129744 від 08.04.2004 р., паспорт серія СА 653444 від 20.12.1997 р., ОСОБА_3 договір від 18.03.2011 р., свідоцтво № 3335 від 23.09.2009 р.;

від відповідача 2: не зявився;

від відповідача 3: ОСОБА_4 керівник, довідка АА № 041799 від 22.02.2008 р., паспорт серія АН 830817 від 01.10.2009 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 10.03.2011 р. звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю ТРІВЛАД з позовною заявою до відповідача 1: приватного підприємця ОСОБА_1, відповідача 2: приватного підприємства Вега Авто, відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Ока-Т про солідарне стягнення 768 261,90 грн.

Ухвалою суду від 14.03.2011 р. порушено провадження у справі № 18/5009/1131/11, судове засідання призначено на 31.03.2011 р. Ухвалою суду від 31.03.2011 р. розгляд справи був відкладений, судове засідання призначено на 13.04.2011 р. У судовому засіданні 13.04.2011 р. представник позивача надав пояснення по суті спору, які прийняті судом до уваги, підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач 1 та представники відповідачів 1, 3 заперечили проти задоволення позову, просили суд в позові відмовити. Відповідач 1 надав відзив. Також, представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи, для отримання інформації з ВДВС щодо виконання рішення суду у справі № 11/664/07-28/340/08, судом вказане клопотання відхилено, у звязку із тим, що не має потреби в його задоволенні, оскільки судом заздалегідь направлено запит до ВДВС щодо отримання вказаної інформації. Розгляд справи був закінчений 13.04.2011 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позовні вимоги вмотивовані наступним: 13.06.2005 р. ТОВ Трівлад та ВАТ Запоріжтрансформатор уклали договір транспортного експедирування № DL000282. Для виконання договірних зобов'язань позивачем був залучений ПП ОСОБА_1, який у свою черг, залучив ПП Вега Авто, про що між ними укладено договір на транспортне експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні № 17/05/07 від 17.05.2007 р. та заявку на надання автотранспортних послуг вих. № 246 від 09.07.2007 р., а ПП Вега Авто залучило ТОВ Ока-Т шляхом погодження транспортної заявки № 202 від 09.07.2007 р. Так, між позивачем та відповідачем-1 був укладений Договір на обслуговування вантажів у міжнародному сполученні від 25.11.2005 р. № 25/11/05. 06.07.2007 р. відповідно до умов договору від 13.06.2005 р. ВАТ Запоріжтрансформатор та позивач погодили умови перевезення вантажу, шляхом складання заявки на виконання автомобільним транспортом № 108 від 06.07.2007 р. Виходячи зі змісту даної заявки, вантажем, який підлягав перевезенню, була мідна катанка вагою приблизно 20 тон. Відправником даного вантажу згідно заявки було вказано ТОВ Елкат, м. Москва, строк завантаження 11.07.2007 р., строк доставки вантажу на склад ВАТ Запоріжтрансформатор було визначено 16.07.2007 р. Позивач для здійснення перевезення вантажу ВАТ Запоріжтрансформатор звернувся до відповідача-1 на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні від 25.11.2005 р. № 25/11/05 з заявкою про надання автотранспортних послуг. Відтак, між ТОВ Трівлад та ПП ОСОБА_1 виникли правовідносини щодо перевезення вантажу. Із правової природи договору транспортного експедирування № DL000282 та договору на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні №25/11/05, укладеного між позивачем та підповідачем-1 слідує, що саме позивач відповідає у повному обсязі перед ВАТ Запоріжтрансформатор за порушення умов договору, а всі інші особи, які були залученні позивачем до виконання цього договору відповідають перед експедитором в регресному порядку. Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08 за позовом ВАТ Запоріжтрансформатор до ТОВ Трівлад, ПП ОСОБА_1, ПП Вега Авто з ТОВ Трівлад було стягнуто на користь ВАТ Запоріжтрансформатор 768 261,90 грн. збитків, яких зазнало ВАТ Запоріжтрансформатор внаслідок неналежного виконання договору транспортного експедирування. За твердженням ТОВ Трівлад, ним була сплачена сума 59 695,73 грн. на користь ВАТ Запоріжтрансформатор на виконання рішення суду, що підтверджується випискою банку від 06.11.2009 р. У звязку з порушенням справи про банкрутство позивача (справа № 19/60/10 суддя Даценко Л.І.), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Отже, у зв'язку з неплатоспроможністю ТОВ Трівлад, останній не має змоги здійснювати погашення суми боргу перед ВАТ Запоріжтрансформатор на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08. Примусове списання грошових коштів на виконання рішення господарського суду Запорізької області № 11/664/07-28/340/08 припинилось. Причиною стягнення за рішенням суду від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08 з позивача 768 261,90 грн., на його переконання, є неналежне виконання відповідних договірних зобовязань відповідачами, отже, сума, яка відповідно до ст. 224 ГК України заявлена позивачем до стягнення, є за правовою природою збитками, які він зазнав з вини трьох відповідачів та мусить тепер виплатити ВАТ Запоріжтрансформатор. Зазначена сума була включена в суму кредиторських вимог, відповідно до ухвали господарського суду Запорізької області № 19/60/10 від 14.07.2010 р. Позивач вважає, що невиконання зобов'язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні від 25.11.2005 р. № 25/11/05 відповідачем 1 спричинило позивачу збитки в розмірі 768261,90 грн., таким чином, між неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань та збитками, завданими позивачу існує безпосередній причинний зв'язок. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків наявний повний склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка відповідачів, шкідливий результат (збитки) в розмірі 768 261,90 грн.; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками, завданими позивачу; вина відповідачів. На підставі викладеного вище, позивач, керуючись ст.ст. 173, 174, 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 11, 22, 193, 509, 526, 530, 610, 929, 932 Цивільного кодексу України, просив суд солідарно стягнути із приватного підприємця ОСОБА_1, приватного підприємства Вега Авто та товариства з обмеженою відповідальністю Ока-Т 768 261,90 грн. збитків.

Представники відповідачів 1 та 3 проти позову заперечили. У відзиві ПП ОСОБА_1 зазначено наступне: у зв'язку з втратою вантажу 09.08.2007 р. слідчим слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 було порушено кримінальну справу за фактом заволодіння колективним майном шахрайським шляхом за ознаками ст. 190 ч. 4 УК України відносно мене, посадових осіб ТОВ Трівлад, ПП Вега-Авто та ТОВ Ока-Т. 12.11.2007 р. постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 4-1067/2007 було скасовано дану постанову відносно ПП ОСОБА_1, а також відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом заволодіння ПП ОСОБА_1 колективним майном ВАТ Запоріжтрансформатор. Подальше досудове слідство відносно посадових осіб вказаних підприємств було продовжено. Господарський суд Запорізької області виніс 02.03.2009 р. рішення у справі №11/664/07-28/340/08 за позовом ВАТ Запоріжтрансформатор до ТОВ Трівлад, ПП ОСОБА_1 та ПП Вега Авто, саме з ТОВ Трівлад за вказаним рішенням було стягнуто 768 261,90 грн., в задоволенні позову до ПП ОСОБА_1 та ПП Вега Авто було відмовлено.

Відповідач 2 у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, повноважного представника у судові засідання не направляв. Про час і місце судового засідання відповідач 2 був попереджений належним чином, як і всі інші учасники судового процесу. Ухвала суду про порушення провадження у справі № 18/5009/1131/11 направлена на юридичну адресу відповідача 2, яка зазначена у позовній заяві і у витязі із ЄДРПОУ серії АЕ № 959047 від 31.03.2011 р., отримана представником ПП Вега Авто 23.03.2011 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення відповідачу 2 у даній справі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2005 р. (фактично 15.06.2005 р.) товариство з обмеженою відповідальністю Трівлад (надалі відповідач, експедитор) та відкрите акціонерне товариство Запоріжтрансформатор (надалі позивач, клієнт) уклали договір транспортного експедирування № DL000282 (надалі договір).

Згідно з п. 1.1 договору експедитор зобовязується за плату та за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, повязаних із перевезенням вантажу (вантажів) автомобільним транспортним, а клієнт зобовязаний оплатити наданні послуги.

Предметом даного договору є транспортно-експедиторські послуги, безпосередньо повязані із організацією та забезпеченням перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу (вантажів) клієнта. До транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедитором по даному договору, відносяться: забезпечення оптимального транспортного обслуговування, а також організація перевезення вантажу (вантажів) автомобільним транспортом по території України та інших держав (п.п. 2.1., 2.2., 2.2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, експедитор має право залучити до виконання умов даного договору інших осіб, залишаючись при цьому відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за порушення умов договору.

Згідно з п. 3.9. договору, експедитор зобовязується надати послуги по організації перевезення вантажу (вантажів) у строк, зазначений у замовленні. Згідно до п. 6.1.1 договору, сторона, яка порушила умови даного договору, зобовязана відшкодувати іншій стороні понесені збитки, якщо інше не передбачено законодавством або договором. Збитки, спричиненні клієнту невиконанням або неналежним виконанням умов даного договору, підлягає відшкодуванню експедитором у повному обсязі (п. 6.1.2. договору). Відшкодування збитків, спричинених невиконанням або неналежним виконанням даного договору, не звільняє зобовязану сторону від виконання зобовязань у натурі (п.6.1.3. договору).

Для виконання умов договору по організації перевезення вантажу, позивачем (експедитором) був залучений приватний підприємець ОСОБА_1 (далі відповідач-1), який у свою чергу залучив приватне підприємство Вега Авто (далі відповідач-2), а останнє залучило товариство з обмеженою відповідальністю Ока-Т (далі відповідач-3).

У відповідності до умов п. 2.2. та п. 3.2 договору транспортного експедирування № DL 000282, ВАТ Запоріжтрансформатор та позивач 06.07.2007 р. підписали замовлення № 108 на виконання перевезення автомобільним шляхом (додаток до договору), відповідно до якого, сторони погодили умови перевезення вантажу (мідної катанки) вагою приблизно 20 тон, автомобілями НОМЕР_1, НОМЕР_2, строк доставки вантажу 16.07.2007 р., за адресою ВАТ Запоріжтрансформатор, Україна, м. Запоріжжя, вул.Дніпропетровське шосе, 3. Умови оплати: із поточного рахунку, по факту, після надання оригіналів рахунків, оригіналів актів виконаних робіт та копій СМR із відміткою вантажоотримувача про доставку вантажу. Відправником даного вантажу, згідно заявки, зазначено ТОВ Елкат, м. Москва (Росія).

Позивач для здійснення організації перевезення вантажу ВАТ Запоріжтрансформатор звернувся до відповідача-1, на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні від 25 листопада 2005 р. № 25/11/05, з заявкою про надання автотранспортних послуг. Предметом цього договору є порядок взаємовідносин, які виникають між сторонами договору при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів та повязаних з цим різного виду послуг транспортними засобами експедитора-2 (відповідач-1) по замовленням експедитора-1 (позивач). Згідно з умовами п. 2.2. Договору № 25/11/05 від 25.11.2005 р. та вимогами, визначеними в заявці вих. № 295 від 08.07.2007 р., відповідач-1 зобов'язався доставити вантаж вантажоотримувачу у п'ятиденний строк з моменту завантаження вантажу (11.07.2007 р.) тобто не пізніше 16.07.2007 р.

Відповідач-1, у свою чергу, для виконання замовлення позивача, викладеного в заявці на надання автотранспортних послуг (вих. 295 від 08.07.2007р.), залучив у якості перевізника приватне підприємство Вега Авто, про що між сторонами укладено заявку на надання автотранспортних послуг (вих. № 246 від 09.07.2007 р.). Між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у міжнародному сполученні № 17/05/07 від 17.05.2007 р.

Відповідач-2 шляхом погодження транспортної заявки № 202 від 09.07.2007 р. доручив ТОВ Ока-Т (відповідач-3) перевезення вантажу, що належить ВАТ Запоріжтрансформатор, для чого замовив транспортні засоби. Для перевезення вантажу перевізник надав наступні транспортні засоби: автомобіль МАН (державний номер НОМЕР_3), напівпричіп (державний номер НОМЕР_4).

ВАТ Запоріжтрансформатор 18.07.2007 р. звернулося із листом № 1/44-1-470 до позивача, де вказало, що відповідно до замовлення № 108 від 06.07.2007 р. ТОВ Трівлад було здійснене замовлення щодо перевезення мідної катанки ВАТ Запоріжтрансформатор, відповідними транспортними засобами. Станом на 18.07.2007 р. ВАТ Запоріжтрансформатор частково поставлений товар певними автомобілями, але автомобіль, державний номер НОМЕР_3, полупричіп 14330 АА не прибув до місця доставки вантажу, таким чином, позивач вимагав у письмовій формі сповістити про місце знаходження даного автомобіля.

ТОВ Трівлад повідомило (лист вих. № 2291 від 18.07.2009 р.), що володілець автомобіля ТОВ ОКА-Т м. Дніпропетровськ, вживають заходи щодо встановлення місцезнаходження автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_5, вантажу та водія, здійснені відповідні заяви до правоохоронних органів РФ та в митні органи України.

Крім того, позивач додатково повідомив ВАТ Запоріжтрансформатор (лист вих. №2320 від 25.07.2007 р.), що в результаті отриманої інформації від директора ТОВ ОКА-Т, стало відомо, що після завантаження в ТОВ Елкат м. Москва, вантажем (катки мідної, яка належить ВАТ Запоріжтрансформатор) автомобіль не перетнув митний кордон України. На даний час місце знаходження автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_5, вантажу та водія, невідомо. Згідно інформації директора ТОВ ОКА-Т, по даному факту направлені заяви у відповідні органи, але результати розгляду невідомі, будь-яких документів по даному автомобілю, надати неможливо.

У матеріалах справи міститься лист № 07-02-13-24/6407 від 05.11.2007 р. Державної митної служби України, де зазначено, що ВАТ Запоріжтрансформатор з метою пропуску товарів на митну територію України було подане в Запорізьку митницю попереднє повідомлення від 12.07.2007 р., яке було оформлене на товар дріт катаний з рафінованої міді в обсягах 60555 кг. Станом на 12-00 год. 05.11.2007 р. за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи держмитслужби України, зазначеним попереднім повідомленням 14.07.2007 р. було здійснено два пропуски товарів на митну територію України в обсягах 40350 кг двома транспортними засобами. Електронна відмітка про перетин митного кордону автомобіля НОМЕР_1/14330 АА або перевезення залишку товару відсутня.

У звязку із неналежним виконанням ТОВ Трівлад своїх зобовязань за договором транспортного експедирування № DL000282, на користь ВАТ Запоріжтрансформатор із ТОВ Трівлад було стягнуто 768 261,90 грн. збитків, на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08. Вказаним рішенням суду був встановлений причинний звязок між протиправними діями ТОВ Трівлад та сумою збитків, понесених ВАТ Запоріжтрансформатор; заявлені ВАТ Запоріжтрансформатор вимоги про солідарне стягнення вказаної суми також із ПП ОСОБА_1 та ПП Вега Авто, суд визнав безпідставними та відмовив у їх задоволенні, оскільки договір транспортного експедирування № DL000282 та чинне законодавство цього не передбачають; зобовязаною особою перед клієнтом є основний експедитор, а не залучені ним особи для виконання умов договору експедирування перед клієнтом. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.06.2009 р. у справі №11/664/07-28/340/08 апеляційна скарга ТОВ Трівлад залишена без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08 без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08 касаційна скарга ТОВ Трівлад залишена без задоволення, рішення суду без змін.

В звязку із тим, що за рішенням суду з позивача стягнуто 768 261,90 грн. збитків за невиконання ним умов договору експедирування, ТОВ Трівлад вважає, що це витрати, які товариство тепер має понести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). А спричинені ці витрати саме неналежним виконанням трьома відповідачами своїх зобовязань щодо остаточного виконання договору транспортного експедирування. В результаті позивач вважає, що у нього виникло право на солідарне відшкодування винними особами, в порядку регресу, понесених ним збитків, тобто ПП ОСОБА_1, ПП Вега Авто та ТОВ Ока-Т.

Загальними положеннями цивільного права передбачено, що згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 16 ЦК України визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, одним із таких способів, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Спеціальні норми господарського права проголошують наступне: главами 24, 25 розділу 5 Господарського кодексу України передбачена відповідальність за правопорушення у сфері господарювання. Зокрема відшкодування збитків, завданих порушенням правил здійснення господарської діяльності, є видом господарсько-правової відповідальності. Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно п. 41 Інформаційного листа ВГСУ від 07.04.2008 р. ; 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України»ЦК України включає до складу збитків не тільки витрати, які особа зробила, а і ті, що вона мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Натомість ГК України включає до складу збитків лише витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків. Тому у господарських відносинах витрати, які особа мусить зробити в майбутньому, до складу збитків не включаються.

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобовязань збитків, можливе лише за наявності складу правопорушення до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка; наявність збитків, причинний звязок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків; вина.

Із позову вбачається, що протиправність поведінки відповідачів полягає у невиконанні ними зобовязань по організації перевезення вантажу ВАТ «Запоріжтрансформатор», а саме недопоставці вантажу (мідної катанки), яка виникла внаслідок його втрати. Наявністю збитків позивач вважає стягнення за рішенням суду з нього 768 261,90 грн. збитків за невиконання ним умов договору експедирування; тобто товариство тепер має сплатити ВАТ «Запоріжтрансформатор»вказану суму, однак спричинені ці витрати саме неналежним виконанням трьома відповідачами своїх зобовязань щодо остаточного виконання договору транспортного експедирування і належної організації перевезення вантажу, оскільки винними особами у втраті вантажу позивач вважає саме відповідачів, а не себе, і вбачає причинний звязок між невиконанням ними взятих на себе зобовязань та спричиненням збитків позивачу. В результаті позивач вважає, що у нього виникло право на солідарне відшкодування винними особами, в порядку регресу, понесених ним збитків, тобто приватним підприємцем ОСОБА_1, ПП Вега Авто та ТОВ Ока-Т.

Згідно зі ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами. Нормами ст.ст. 932, 934 ЦК України встановлено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обовязків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обовязків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору. За порушення обовязків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 618 ЦК України проголошує, що боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. Згідно із статтею 528 Цивільного кодексу України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обовязку боржника іншою особою, цей обовязок боржник повинен виконати сам.

Приписами ст. 541 ЦК України встановлено, що солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Позивач укладаючи договір транспортного експедирування № DL 000282 ВАТ Запоріжтрансформатор у пунктах 3.1. та 6.1. 6.1.4 цього договору узгодив, що експедитор має право залучити до виконання умов договору інших осіб, залишаючись при цьому відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за порушення умов договору, які підлягають відшкодуванню саме експедитором. В договорі № 25/11/05 позивача з відповідачем 1 та інших документах, підписаних залученими особами, не йшлося про солідарний обовязок ПП ОСОБА_1, ПП Вега Авто та ТОВ Ока-Т або солідарну вимогу ТОВ «Трівлад».

Виходячи з наведеного, підстав для звернення за солідарним виконанням обовязку зазначеними у позові трьома особами у позивача не виникло, оскільки умовами договорів таке (солідарна відповідальність за порушення виконання умов зобовязання) не узгоджувалося.

Також, суд зазначає, що реальні збитки позивача можуть бути примусово стягнуті судом з винної особи, або відшкодовані винними особами в добровільному порядку, лише у разі надання доказів про їх реальне понесення, як того вимагає Господарський кодекс України.

Позивач стверджував, що він сплатив 59 695,73 грн. збитків на користь ВАТ Запоріжтрансформатор і в майбутньому сплатить залишок.

Судом встановлено, що за зведеним виконавчим провадженням № 316/8 на користь ВАТ Запоріжтрансформатор з ТОВ Трівлад в примусовому порядку згідно наказу господарського суду № 11/664/07-28/340/08 було списано 52 897,36 грн. В подальшому, 19.03.2010 р. ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 19/60/10 (суддя Даценко Л.І.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ Трівлад, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; 06.10.2010 р. винесено постанову про визнання ТОВ Трівлад банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Отже, примусове списання грошових коштів на виконання рішення господарського суду Запорізької області №11/664/07-28/340/08 припинилося. В добровільному порядку рішення господарського суду Запорізької області № 11/664/07-28/340/08 позивачем не виконано. Доказів виконання рішення суду від 02.03.2009 р. у справі № 11/664/07-28/340/08 у повному обсязі позивач не надав.

Позивачем не вказано та нормативно не обґрунтовано, які вимоги до кожного із відповідачіі окремо він має, судом не встановлено вину відповідачів у спричиненні позивачу 768 261,91 грн. збитків, у звязку із винесенням рішення у справі № 11/664/07-28/340/08.

Пунктом 1 ст. 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05 1956 р., зі змінами 05.07.1978 р.; Україна приєдналася до Конвенції, з застереженням по ст. 47 Конвенції, Законом № 57-V від 01.08.2006 р.) встановлено, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Доказів прийняття втраченого вантажу для перевезення відповідачами, як того вимагає закон, суду не надано. Відповідальність за належне збереження вантажу виникає лише у разі його прийняття до перевезення.

У матеріалах справи лише наявний лист ЗАТ «Норметимпекс»№ НМИ-03/08/232 від 25.01.2008 р. з інформацією, що вантаж був відвантажений з ТОВ «ЕЛКАТ» по ВМД (вантажно митна декларація) № 10124020/110707/0006436, а 11.07.2007 р. партія товару на суму 152 131,07 доларів США була відвантажена перевізнику, уповноваженому ВАТ Запоріжтрансформатор, здійснено митне оформлення по ВМД № 10124020/110707/0006436 з відміткою «Выпуск разрешен»на CMR.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 4-1067/2007 від 12.11.2007 р. спростовує твердження позивача щодо вини відповідача-1 у неналежному виконанні умов договору транспортного експедирування.

Сторонами договору транспортного експедирування № DL 000282 у пунктах 2.2.5 та 2.2.8. узгоджено, що до транспортно-експедиторських послуг, що надаються експедитором за цим договором відносяться, зокрема: організація охорони вантажу під час його перевезення, перевалки та зберігання; здійснення страхування вантажу. За умовами пункту 3.7. договору транспортного експедирування № DL 000282, експедитор зобовязався забезпечити збереження вантажу … під час його перевезення, перевалки і зберігання.

Позивач не довів суду виконання цих умов договору.

Що стосується зворотних (регресних) вимог позивача, то суд зазначає, що стаття 1191 ЦК України, передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 08.07.1992 р. №6 (з подальшими змінами), з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди.

Під правом зворотної вимоги розуміється право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдану шкоди. Зазначене правило застосовується у випадках, коли завдавач шкоди та особа, яка несе відповідальність за завдану шкоду, не збігаються в одній особі. За загальним правилом на боржника за регресною вимогою покладається обовязок відшкодовувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування у повному обсязі.

Особа, яка відшкодувала шкоду, за яку передбачена відповідальність у солідарному порядку, має право зворотної вимоги до кожного з солідарних боржників у рівних частинах, якщо інше не встановлено законом, як у випадках, коли відшкодування було присуджено усім боржникам, так і при покладенні цього обовязку на вимогу потерпілого на частину з них. Право звернення з регресною вимогою виникає у боржника з моменту здійснення ним виплати потерпілому.

Доказів повної виплати ВАТ Запоріжтрансформатор збитків, завданих неналежним виконанням умов договору експедирування, а саме втратою вантажу, суду не надано, як і не надано доказів з вини кого сталася втрата вантажу, тобто, позивач не довів протиправних дій зі сторони відповідачів, причинний зв'язок між такими діями та завданими йому збитками. Суд не вбачає у викладених аргументах позивача, порушення прав позивача ПП ОСОБА_1, ПП Вега Авто та ТОВ Ока-Т у спірних правовідносинах.

Виходячи з загальних засад судочинства, судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У статті 15 ЦК України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на вище зазначене, суд вважає вимогу позивача про солідарне регресне стягнення із відповідачів 768 261,90 грн. збитків, такою, що не підлягає задоволенню, так як позивачем не доведено порушення його права, із підстав заявлених у позові.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису. Рішення оформлено і підписано, згідно з вимогами ст. 84 ГПК України, 22.04.2011 р.