РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 24/131 20.05.11

За позовомНаціональної телекомпанії України
ДоДержавного підприємства "Укркосмос"
Простягнення 35 994,82 грн.
Суддя Шевченко В.Ю.

Представники:
Від позивачаОСОБА_1 (Дов. №8-01-16/674 від 08.04.2011р.)
Від відповідачаОСОБА_2. (Дов. №320/211 від 29.04.2011р.) ОСОБА_3 (Дов. №314/2011 від 27.04.2011р.)

У судовому засіданні 20 травня 2011 року, згідно з вимогами статті 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

о б с т а в и н и с п р а в и:

Національна телекомпанія України звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Укркосмос" про стягнення 35 994,82 грн. заборгованості за надані послуги.

У судове засідання 20.05.2011р. зявилися представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві (вх. №9347 від 01.04.2011р).

Представник відповідача проти позову заперечив та надав пояснення по суті справи.

Розглянувши подані докази та зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, господарський суд м. Києва,-

в с т а н о в и в :

30.10.2001р. державне підприємство "Укркосмос" (надалі відповідач, або замовник), звернулося до Національної телекомпанії України (надалі позивач, або виконавець) з листом №394А-2001р., в якому просило на час вирішення питання щодо укладання договору на постачання електричної енергії підключити лічильники №314267 та №654729 будівлі ЦПСС ДП «Укркосмос»до КТП НТКУ.

У вказаному листі відповідач гарантував оплату та зазначив, що, станом на 01.11.2001р., показники лічильників становлять - 2 940 кВт/Год.

Сторони підписали акт розєднання зовнішніх мереж електрозабезпечення №3. Як зазначено у вказаному акті він складений для визначення роздільної вартості пайової участі замовника та виконавця при будівництві ЦПСС з передавальною антеною.

В обґрунтування заявленого позову Національна телекомпанія України стверджує, що у грудні 2009р. позивач та відповідач домовились про надання відповідачу за плату технічних послуг із забезпечення та обслуговування електричних мереж з січня 2010р. по квітень 2010р. включно. Тобто, позивач обґрунтовує заявлений позов посиланням на укладання з відповідачем усного договору.

Позивач наполягає що зобовязання по наданню послуг телерадіокомпанія сумлінно виконувала, а відповідач вартість одержаних послуг не оплатив і на момент звернення з позовом до суду за ДП "Укркосмос" утворилась заборгованість в сумі 35 994,82 грн.

В підтвердження цієї обставини позивач надав копії складених ним рахунків-фактур №270 від 12.03.2010р. за січень 2010р. на суму 6314,88 грн., №295 від 15.03.2010р. за лютий 2010р. на суму 7893,60 грн., №555 від 12.04.2010р. за березень 2010р. на суму 7893,60 грн., та №867 від 17.05.2010р. за квітень 2010р. на суму 7893,60 грн.

У вказаних рахунках-фактурах підставою для оплати технічних послуг з забезпечення та обслуговування електричних мереж зазначений лист відповідача №394А-2001р. від 30.10.2001р.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти заявленого позову посилаючись на те, що підвід електроживлення до будівлі ДП «Укркосмос»здійснюється транзитним шляхом по силових кабелях від КТП позивача. Згідно «Розподільчого акту зовнішньої мережі електропостачання №3», силові кабелі належать відповідачу. Отже, вирішення питання обслуговування силових кабелів є виключно компетенцією відповідача і він самостійно обирає спосіб вирішення вказаного питання.

Відповідач спростовує те, що звертався до позивача з проханням надати послуги з забезпечення та обслуговування електричних мереж, а також факт надання таких послуг позивачем та прийняття їх ДП «Укркосмос». Складені позивачем рахунки-фактури відповідач вважає безпідставними.

Під час розгляду справи представники сторін також повідомили що оплата відповідачем електричної енергії, яку він одержує від позивача, проводиться в повному обсязі, і спору з цього питання не існує.

Дослідивши подані матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва вважає що в задоволенні позову має бути відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 903-904 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За договором про безоплатне надання послуг замовник зобов'язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 905 цього Кодексу передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Тобто, істотними умовами договору про надання послуг, які обовязково мають бути обумовлені таким договором, є чітке визначення послуги, що надається виконавцем, та грошова сума, яку має сплатити замовник.

Під час розгляду справи позивач не підтвердив досягнення з відповідачем згоди з питань: в чому саме полягають послуги з забезпечення та обслуговування електричних мереж, обсягу цих послуг, їх відповідності технічним вимогам, вартості послуг та порядку їх прийняття відповідачем.

Наданий позивачем кошторис витрат на технічні послуги з забезпечення та обслуговування електричних мереж на 2010 рік містить лише підписи працівників позивача. Будь-які докази погодження вказаного кошторису з відповідачем у справі відсутні, а тому вказаний кошторис не може слугувати доказом укладання з відповідачем договору про надання послуг.

Лист відповідача №394А-2001р. від 30.10.2001р., на який посилається позивач, містить звернення відповідача з проханням підключити лічильники для постачання електричної енергії державному підприємству «Укркосмос», але не містить прохання надавати послуги з забезпечення та обслуговування електричних мереж.

Зазначений лист не є належним доказом у даному спорі.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна підтвердити поданими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обовязок підтвердити належними доказами факт укладання з відповідачем договору про надання послуг із забезпечення та обслуговування електричних мереж та фактичного надання вказаних послуг, покладається саме на позивача.

Ухвалою суду від 29.04.2011р. господарський суд зобовязав позивача надати: докази укладення договору на надання технічних послуг із забезпечення та обслуговування електричних мереж (документальне підтвердження досягнення домовленостей по всім істотним умовам договору), докази отримання відповідачем рахунків фактур, докази фактичного надання послуг та прийняття їх відповідачем.

Будь-яких документальних доказів на підтвердження зазначених обставин позивач не надав, в звязку з чим господарський суд дійшов висновку що позивачем факт укладання з відповідачем договору про надання технічних послуг із забезпечення та обслуговування електричних мереж, а також факт надання вказаних послуг позивачем недоведений.

Посилання позивача на те, що договірні відносини з надання послуг виникли між ним та відповідачем на підставі усного договору, господарський суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення (п. 1 ст. 206 ЦК України).

Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що договір набуває чинності (тобто породжує права і обовязки) з моменту його укладання.

Позивач не підтвердив поданими доказами досягнення з відповідачем домовленості по всім істотним умовам спірного договору. Договір про надання послуг з забезпечення та обслуговування електричних мереж не відноситься до правочину який може бути повністю виконаний сторонами у момент його вчинення.

З огляду на зазначені обставини, господарський суд дійшов висновку, що позивач не підтвердив заявлені вимоги поданими доказами. А отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 1, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя В.Ю. Шевченко

Дата підписання рішення 01.06.2011р.