РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 19/174 02.11.11

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

До Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

Про відшкодування шкоди в порядку регресу 1 630,55 грн.

Суддя Шаптала Є.Ю.

Представники:

від позивача не з»явився

від відповідача ОСОБА_1. (довіреність № 08-09-28/182-11 від 04.04.2011 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»»звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ВАТ «НАСК «Оранта»про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 1 630,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2011 року провадження у справі порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи був призначений на 28.09.2011 р..

В судовому засіданні розгляд справи відкладався.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Обґрунтованих заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав..

В судовому засіданні 02.11.2011 року представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

В судовому засіданні від 02.11.2011 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2007 між ЗАТ «АСК «ІНГО Україна»та ТОВ «Голден Файбер»було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів № 250534352, у відповідності до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1.

15.07.2008 на вулиці Світлицького в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «DAF», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3. ДТП сталася з вини ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ВДАІ та постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.08.2008 року.

Згідно Рахунку-фактури № 00-0000016 від 14.08.2008 р., складеного ПП «ОСОБА_4Б.»фактична вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 2020,00 грн.

Позивач страховим актом № 34415 від 26.08.2008 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 2 020,00 грн, виплатило вартість ремонту, згідно розпорядження № 34415 від 26.08.2008 р.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «DAF», державний номер НОМЕР_2, застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта»за полісом № ВА/5832419, франшиза в якому дорівнює 510,00 грн.

18.01.2011 позивач звернувся із регресною вимогою до відповідача про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідач в добровільному порядку не здійснив виплату страхового відшкодування за регресною вимогою позивача.

21.06.2011 року позивач повторно звернувся із регресною вимогою до відповідача про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідач знов в добровільному порядку не здійснив виплату страхового відшкодування за регресною вимогою позивача

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи вказані норми права та вищевстановлені обставини суд вважає вимогу Позивача про стягнення з Відповідача 1 510,00 грн. (2020,00 грн. 510,00 грн. франшиза) шкоди в порядку регресу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що угода про неустойку повинна бути укладена в письмовій формі та недодержання письмової форми тягне недійсність угоди прол неустойку з наступних підстав.

Відповідно до ст. ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Враховуюче викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 120,55 грн.

Крім того, посилання відповідача, що до даних правовідносин повинна застосовуватись позовна давність в один рік, зокрема до вимог про стягнення неустойки, не ґрунтуються на вимогах діючого законодавству.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, сплачені позивачем судові витрати відшкодовуються йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 4. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75; р/р 1049 в ПАТ «УКРСОЦБАНК»м. Київ, , МФО 300023) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»(01054, м. Київ, вул. Воровського, 33; р/р 26500110 в ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», , МФО 300335) суму матеріальних збитків в порядку регресу в розмірі 1 510 (одна тисяча пятсот десять) грн. 00 коп., суму пені в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 55 коп., 102 (сто дві) грн. 00 коп. - державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Є.Ю. Шаптала

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 03.11.2011