ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.11 р. Справа № 20/69

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго м. Горлівка

до відповідача Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ДП «Донвуглереструктуризація»)м. Макіївка

про стягнення боргу 4 891 261,70 грн.

Суддя Величко Н.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 за довір. №125-11 „Д від 30.12.2010р.

від відповідача не з*явились

У судовому засіданні оголошувалась перерва

з 26.04.2011р. по 28.04.2011р.

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго м. Горлівка звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ДП «Донвуглереструктуризація»)м. Макіївка про стягнення 4 891 261,70 грн. у тому числі заборгованість за активну електроенергію у сумі 4 528 022,63 грн., за реактивну електроенергію у сумі 154 574,21 грн., а також суми 3% річних у розмірі 26 918,54 грн., інфляційних у розмірі 42 667,19 грн., пені у сумі 139 079,13 грн., крім того, судові витрати.

На підтвердження таких обставин позивач надав договір на постачання електроенергії № 3-626т/06 від 13.04.2006р., рахунки за електроенергії, акти приймання-передачі електроенергії та інш.

Відповідач надав відзив на позов у якому позовні вимоги визнав частково лише суму основного боргу за активну та реактивну електроенергію. Проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього 3% річних, інфляційних та пені заперечує.

В обґрунтування таких заперечень зазначив, що ДП „Донвуглереструктуризація фінансується за рахунок бюджетних коштів, є виконавцем державних програм та виконує виплати в межах наданих асигнувань, а розпорядником цих коштів є Міністерство вугільної промисловості.

При цьому відповідач стверджує, що його вина у несвоєчасній оплаті електроенергії відсутня внаслідок недофінансування з боку держави, і оскільки пеня це міра відповідальності за порушення господарських зобов*язань і відповідно до ст.. 614 ЦК України відповідач може нести відповідальність лише при наявності провини, тому вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені, 3% та інфляційних неправомірні.

ОСОБА_2о. голови господарського суду від 22.04.2011р. у звязку з призначенням судді Донця О.Є. на посаду судді Донецького апеляційного господарського суду, справу передано на повторний автоматичний розподіл. Згідно протоколу автоматичного розподілу справ між суддями справу №20/69 передано на розгляд судді Величко Н.В.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити в повному обсязі, а саме, стягнути з відповідача 4 891 261,70 грн., з яких заборгованість за активну електроенергію у сумі 4 528 022,63 грн., за реактивну електроенергію у сумі 154 574,21 грн., а також суми 3% річних у розмірі 26 918,54 грн., інфляційних у розмірі 42 667,19 грн., пені у сумі 139 079,13 грн

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в якому зазначив, що в частині стягнення штрафних санкцій позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд встановив наступне.

13.04.2006р. між Відкритим акціонерним товариством „Донецькобленерго" (далі-постачальник) та Державним підприємством «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ЛШ «Лісна» Торезької ДЛШ (далі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 3-626т/06 (а.с.8).

Відповідно до п.1 Договору, Постачальник постачає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 10284 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно із п.2.3.3 та п.2.3.4 Договору, споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку 4 „Порядок розрахунків" та Додатку 5 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а також здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії згідно з додатком № 9 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до п.4.2.1. договору у разі за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушення термінів, визначених Додатком 4 „Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п.7 Додатку № 4 та додаткової угоди №4 від 25.03.2008р. до договору №3-626т/06 відповідач зобов'язаний оплачувати рахунки за електричну енергію протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Додатковою угодою № 43 від 02.02.2011р. сторони встановили строк дії договору №3-626тЯ)6 від 13.04.2006р. - до 31.03.2011р.

Договір про постачання електричної енергії № 3-626т/06 від 13.04.2006р, разом з додатками до нього, підписаний обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, постачав відповідачеві електричну енергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема, актами прийому-передачі за листопад 2010р., грудень 2010р., січень 2011р.

Отримання відповідачем цих актів підтверджено підписами його представника, скріпленими печатками відповідача на кожному акті.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії рахунків за електроенергію, що були вручені представнику відповідача під особистий підпис (а.с.26-31).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем спожитої електричної енергії за спірний період, а відповідач визнає наявність цього боргу, про що також свідчить акт звірки рахунків станом на 15.04.2011р., підписаним сторонами та скріпленим печатками обох підприємств.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання по сплаті електричної енергії не виконує, своєчасно не сплачує спожиту електричну енергію, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго" звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за активну електроенергію у сумі 4 528 022,63 грн. та за реактивну електроенергію у сумі 154 574,21 грн.

За приписами статті 26 Закону України „Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний

додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу І купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюють Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. N 28 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за N 417/1442 (з наступними змінами та доповненнями). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

За приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або Інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" до ДП «Донвуглереструктуризація» про стягнення заборгованості за активну електроенергію у сумі 4 528 022,63 грн. та за реактивну електроенергію у сумі 154 574,21 грн. за період з листопада 2010р по грудень 2010р та січень 2011р. підтверджені матеріалами справи, є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми позивач просить стягнути з відповідача інфляційні в сумі 42 667,19 грн. та 3 % річних у сумі 26 918,54 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно нарахування позивачем сум, З % річних та інфляційних, оскільки право стягувана нараховувати інфляційні та 3% річних законодавець не ставить у залежність від фінансового стану боржника. Крім того, інфляційні витрати пов'язані безпосередньо з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а 3% річних є платою за користування грошовими коштами, що не були своєчасно сплачені боржником і не є неустойкою.

Судом здійснено перерахунок вищевказаних сум за допомогою програмного комплексу „Законодавство", у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що сума 3% річних нарахована позивачем арифметично вірно та підлягає стягненню у повному обсязі - у сумі 26 918,54 грн.

За допомогою програмного комплексу „Законодавство"' судом також перевірено розрахунок позивача інфляційних втрат та встановлено, що розмір інфляційних дорівнює 86 374,62 грн., а позивач заявив до стягнення суму 42 667,19 грн., що не суперечить нормам

чинного законодавства, тому суд стягує з відповідача на користь позивача саме цю суму -42 667,19 грн.

Щодо позовних вимог позивача стосовно нарахування відповідачу пені у сумі 139 079,13 грн. господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 216-218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.1, п.З ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що п.4.2.1. договору сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушення термінів, визначених Додатком 4 „Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, враховуючи день фактичної оплати.

Перевіривши правильність нарахування заявленої позивачем до стягнення суми пені, господарський суд вважає цей розрахунок арифметично вірним та обгрунтованим, тому задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача суми пені 139 079,13 грн. у повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" м. Горлівка до Державного підприємства « Донвуглереструктуризація» про стягнення 4 891 261,70 грн. у тому числі заборгованість за активну електроенергію у сумі 4 528 022,63 грн., за реактивну електроенергію у сумі 154 574,21 грн., а також суми річних у розмірі 26 918,54 грн., інфляційних у розмірі 42 667,19 грн., пені у сумі 139 079,13 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ДП «Донвуглереструктуризація») (03142 м. Макіївка, вул.Успенського, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" (84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, на р/р із спеціальним режимом використання 92 філії Донецьке обл.. управління ВАТ „Ощадний Банк", м. Донецьк МФО 335106, ) - заборгованість за активну електроенергію -4 528 022,63 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ДП «Донвуглереструктуризація») (03142 м. Макіївка, вул.Успенського, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" (84600, Донецька область, м.Горлівка, пр.Леніна, 11, р/р 0004 в філії від. ПІБ м. Торез, МФО 334282, ) - заборгованість за реактивну електроенергію- 154 574,21 грн., суму 3% річних у розмірі 26 918,54 грн., пеню у сумі 139 079 грн. 13 коп., та індекс інфляції у розмірі 42 667,19 грн.

4

Стягнути з Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» (ДП «Донвуглереструктуризація») (03142 м. Макіївка, вул.Успенського, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" (84600, Донецька область, м.Горлівка, пр. Леніна, 11, , р/р 0283 у філії Центрально-міського відділення АК ПІБ м.Горлівка, МФО 334464) - витрати на сплату державного мита у сумі 25 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через десять днів з дня його прийняття (підписання) та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХТІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В, ОСОБА_3

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 28.04.2011р. Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2011р.

ОСОБА_3