ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.11 Справа № 28/5009/5799/11

Суддя Яцун О.В.

За первісним позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гумат (40011, АДРЕСА_1)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Газ Інвест (69005, АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості у розмірі 60.00грн.00коп. на підставі договору купівлі-продажу №77 від 01.06.2011р., 142.200грн.00коп. пені та 6.000грн.00коп. штрафу за порушення виконання умов договору

за зустрічним позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Газ Інвест, м.Запоріжжя

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гумат, м.Суми

про стягнення пені у розмірі 142.200грн.00коп.

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_2, адвокат, договір про надання правової допомоги №б/н від 13.09.2011р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №12 від 25.11.2011р.

Первісним позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Газ Інвест»заборгованості у розмірі 60.00грн.00коп. на підставі договору купівлі-продажу №77 від 01.06.2011р., 142.200грн.00коп. пені та 6.000грн.00коп. штрафу за порушення виконання умов договору.

Ухвалою суду від 27.09.2011р. порушено провадження у справі №28/5009/5799/11, судове засідання призначено на 19.10.2011р., у сторін витребувані документи для всебічного та обєктивного розгляду справи.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 19.10.2011р. на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву для вирішення питання щодо зустрічної позовної заяви ТОВ «Газ Інвест». Також представникам сторін було повідомлено, що клопотання позивача за первісним позовом про уточнення позовних вимог буде розглянуто в наступному судовому засіданні.

Ухвалою від 19.10.2011р. суд прийняв зустрічну позовну заяву ТОВ «Газ Інвест»про стягнення з ТОВ «Гумат» пені у розмірі 142.200грн.00коп. до розгляду, судове засідання призначено на 16.11.2011р.

В судовому засіданні 16.11.2011р. представник позивача за первісним позовом надав заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з ТОВ Газ Інвест 60 000,00 грн. заборгованості; пеню 142.200,00 грн.; штраф 6.000,00грн.; 2.082,00грн. державного мита; 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5.000,00 грн. витрат на послуги адвоката. Також, через канцелярію суду надав документи, витребувані ухвалою суду від 27.09.2011р.

Заяву від 19.10.2011р. просив не розглядати.

Заява про уточнення суми позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення заявлених позовних вимог заперечує, вважає позовну заяву необгрунтованою і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Просить задовольнити зустрічні позовні вимоги та стягнути пеню в розмірі 142 200,00 грн. за прострочення строків поставки товару та ненадання належної товарно-супроводжувальної документації на товар.

Відповідач за зустрічним позовом проти заявлених вимог заперечує, в обґрунтування заперечень посилається на ч.2 ст. 551 ЦК України, ч. 2 ст. 642 ЦК України та ст. 181 ГК України. Також, надав через канцелярію відзив на зустрічну позовну заяву ТОВ Газ Інвест, в якому просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошена перерва до 25.11.2011р. для надання представниками сторін додаткових документів по справі №28/5009/5799/11, а саме, судом було зобовязано надати представникам сторін через канцелярію господарського суду Запорізької області рахунки щодо оплати товару до 23.11.2011р.

Розгляд справи продовжено 25.11.2011р.

До початку судового засідання 25.11.2011р. на адресу господарського суду надійшли клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду (вх. № 09-06/24660) та клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. №09-06/24659), в звязку із залученням іншого представника ТОВ Газ Інвест та необхідністю подачі нових доказів по даній справі.

Представник позивача за первісним позовом проти клопотань відповідача заперечує в повному обсязі.

Заслухавши думку позивача, оцінивши надані документи, суд відмовив в задоволені заявлених клопотань відповідача.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні наполягає на заявлених позовних вимог. Щодо зустрічного позову, просить суд відмовити в задоволені зустрічних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволені первісних позовних вимог.

На підставі чого, у відповідності до ст. 85 ГПК України представникам сторін було проголошено вступну та резолютивну частині рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив,

01.06.2011р. між ТОВ «Гумат»та ТОВ «Газ Інвест»укладений договір купівлі-продажу №77, який діє в редакції протоколу розбіжностей та додатку до договору від 01.06.2011р., відповідно до якого ТОВ «Гумат»(Продавець) зобов'язався передати у власність ТОВ «Газ Інвест»(Покупець) товар Гумат натрію рідкий (далі за текстом - Товар) в кількості 1000 літрів за ціною 60,00 грн. в т.ч. ПДВ на загальну суму 60.000,00 грн. в.т.ч. 20% ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. Договору, строк поставки становить 3 доби з моменту підписання договору.

Приписами ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на підставі видаткової накладної №РН-0000064 від 01.06.2011р. на загальну суму 60.000грн.

Зазначений товар було отримано уповноваженим представником ТОВ «Газ Інвест»ОСОБА_4, про що свідчить довіреність довіреністю №122 від 01.06.2011р.

Відповідно до п. 3.6. Договору строк оплати становить 30 днів з дати поставки в розмірі 100% суми, зазначеної в п.1.5. Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Факт отримання відповідачем передбаченого договором товару без зауважень з приводу кількості та якості підтверджується гарантійним листом вих.№474 від 06.06.2011р., яким відповідач гарантував провести до 01 липня 2011р. розрахунок в сумі 60.000грн. за поставлений на його адресу стимулятор росту рослин «Гумат натрію жидкий». Поставлений позивачем 01.06.2011р. у кількості 1000 літрів за адресою: Запорізька область, Веселівський район, с.Бєлорецьке, ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_4».

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, а у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими коштами.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар у встановлений договором строк, в повному обсязі не здійснив, чим порушив умови договору.

В звязку з порушенням строків оплати за отриманий товар, на адресу відповідача були направлені претензії №№1, 2 від 25.08.2011р. (вих.№35) та від 30.08.2011р. (вих.№36).

Зазначені претензії були отримані уповноваженим представником відповідача ОСОБА_5 30.08.2011р. та 06.09.2011р. відповідно.

В той же час, дій щодо погашення суми заборгованості з боку відповідача матеріалами справи не доведено.

Таким чином, на момент розгляду справи, борг за поставлений товар складає 60.000грн.00коп.

Факт наявності заборгованості у розмірі 60.000грн.00коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання. Зобов'язання відповідача оплатити отриманий товар не припинено.

На день розгляду спору відповідач оплату поставленого йому товару в повному обсязі не довів, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 60.000 грн. 00 коп. суд визнає документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає посилання відповідача на часткове погашення заборгованості по поставці товару, оскільки призначенням платежу згідно платіжних доручень №№787 від 04.10.2011р., 781 від 30.09.2011р., 410 від 10.10.2011р. «передоплата за гумат натрію згідно рахунку б/н».

Таким чином, заборгованість за договором складає саме 60.000грн.00коп..

Також суд не приймає доводів відповідача щодо повернення частини товару позивачу, оскільки доказів прийняття цього товару позивачем суду не надано, до того ж, такі дії не передбачені договором та чинним законодавством.

В звязку з неналежним виконанням відповідачем оплати за поставлений товар, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 142.200грн.00коп.

На підставі ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до умов п.4.3 договору за прострочення платежу Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 3% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до розрахунку позивача до стягнення пред'явлена сума пені за період прострочення з 02.07.2011р. по 19.09.2011р. (79 днів) у розмірі 142.200грн.00коп.

Факт прострочення матеріалами справи доведений.

Разом з тим, згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як свідчать надані до суду документи, у відповідача перед позивачем виникли саме грошові зобовязання, які регулюються нормами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

В той же час, позивач при розрахунку суми пені не застосовує подвійну облікову ставку НБУ, що в свою чергу є порушенням норм чинного законодавства.

Судом був здійснений власний розрахунок сум пені з урахування подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до якого, сума пені за прострочення виконання зобовязань щодо оплати орендних платежів складає 2.012грн.88коп.

РОЗРАХУНОК ПЕНІ

ВідсотокГраничний строк оплати товаруСтрок розрахунку пеніКількість днів прострочкиСума до сплати, грн.Сума пені, грн.
2*Ставка НБУ02.07.201119.09.02012.88
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 2012грн.88коп., в решті заявлених вимог слід відмовити.

Також позивачем враховуючи пункт 4.4 договору заявлені вимоги про стягнення 6.000грн. штрафу за необґрунтовану відмову від оплати товару.

Разом з тим, зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивач не обґрунтував та не довів необґрунтованість відмови відповідача від здійснення оплати отриманого товару.

У відповідності до ст. 44 ГПК України позивачем ставляться вимоги про стягнення 5.000грн. витрат на послуги адвоката.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір про надання правової допомоги від 13.09.2011р., платіжне доручення №137 від 14.09.2011р., рахунок-фактуру №4 від 13.09.2011р.

У відповідності до розяснень президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. №04-5/609 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

Враховуючи той факт, що заявлені первісні позовні вимоги задоволенні частково в звязку з недоведеністю, то і витрати на послуги адвоката у відповідності до ст. 49 ГПК України підлягають до стягнення у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати (державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, витрати на послуги адвоката) за первісним позовом відносяться на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стосовно зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ «Гумат» 142.200грн. пені за порушення строків поставки товару передбаченого договором купівлі-продажу від 01.06.2011р. слід зазначити наступне:

Так, дійсно пунктом 4.1 договору сторони визначили, що при затримці передачі товарів покупцю понад строк, передбачений п.2.1 цього договору, продавець сплачує пеню у розмірі 3% від вартості затриманого товару за кожний день прострочення.

Із змісту статей 15,16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Аналогічні норми щодо поняття господарського зобовязання та підстав його виникнення встановлені ст.ст.173,174 Господарського кодексу України.

Як було зазначено вище, предметом зустрічних позовних вимог є стягнення з відповідача (позивач за первісним позовом) пені за затримку передачі товару покупцю понад строк, передбачений договором.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доками в господарському судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990р. №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції»зазначається, що при судовому розгляді предметом доказування є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача.

У предмет доказування включаються також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення субєктивного права позивача.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Відповідно до п.2 1 Розяснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997р. (із змінами станом на 19.07.2010р.) письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК України). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватися та оцінюватись за загальними правилами ГПК. Якщо подані копії документів викликають сумніви, господарський суд має право витребувати оригінали цих документів.

В той же час, матеріали справи містять докази, які підтверджують факт належного виконання продавцем зобовязань щодо передачі товару, зокрема, видаткова накладна №РН-0000064 від 01.06.2011р., довіреність №122 від 01.06.2011р. на імя ОСОБА_4, гарантійний лист ТОВ «Газ Інвест»вих..№474 від 06.06.2011р., лист №633 від 01.09.2011р., яким ТОВ «Газ Інвест» повідомляє продавця про необхідність забезпечити явку представника для оформлення повернення не використовуваного препарату «Біостимулятор росту «Гумат натрію жидкий»у кількості 190 літрів.

Крім того, наявна довіреність видана ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_4»уповноваженій особі ОСОБА_6 на отримання від ТОВ «Гумат»препарату «Біостимулятор росту «Гумат натрію жидкий»у кількості 1000 літрів.

Також слід зазначити, що господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання означає реалізацію до них господарських санкцій, тобто до субєкта господарських правовідносин застосовується нарахування штрафних санкцій у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору у разі наявності правопорушення.

Господарське правопорушення це винне, протиправне діяння, що завдає шкоди господарським відносинам, правам і законним інтересам субєктів господарювання та інших учасників господарських відносин.

Склад господарського правопорушення включає: 1) протиправну поведінку субєкта господарювання; 2) наявність шкідливих наслідків; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою; 4) вину правопорушника.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкції повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною умовою застосування штрафних санкції є наявність порушення зобовязань.

В той же час, суду не надані докази порушення відповідачем за зустрічним позовом зобовязань щодо належного виконання умов договору, тобто підстав для застосування штрафних санкцій (стягнення пені) у позивача за зустрічним позовом не виникло.

Суд не приймає посилання позивача за зустрічним позовом на податкові накладні, оскільки останні є документами податкової звітності підприємства і не є свідченням дати поставки товару.

Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом спростовуються вищевикладеними обставинами.

Судові витрати за зустрічним позовом у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 32-34, 44, 49, 82-85 ГПК України, ст.526,611,625,655 ЦК України, ст. ст. 175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Газ Інвест» (69005, АДРЕСА_2, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гумат»(40011, АДРЕСА_1, ) 60.000 (шістдесят тисяч) грн. 00коп. основного боргу, 2.012 (дві тисячі дванадцять)грн.88коп. пені, 620 (шістсот двадцять)грн.19 коп. державного мита та 70 (сімдесят) грн. 36 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1.490 (одна тисяча чотириста девяносто) грн. 69 коп. витрат на правову допомогу.

Видати наказ.

В решті заявлених первісних позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 30 листопада 2011р.

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання.

Рішення господарського суду може бути оскаржено сторонами в порядку та у строки встановлені нормами Господарського процесуального кодексу України.

30.11.2011