ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.11 Справа № 31/5009/251/11

Суддя Хуторной В.М.

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Ломейко Н.І.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 12/30-39 від 12.01.11 р.; від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 19.11.08 р.;

Розглянув справу № 31/5009/251/11,

за позовом: Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, м. Дніпрорудне Запорізької області (скорочено Дніпрорудненська міська рада);

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, м. Дніпрорудне Запорізької області (скорочено ФОП ОСОБА_3В.);

про зобовязання звільнити земельну ділянку

за зустрічним позовом - ОСОБА_3, м. Дніпрорудне

до відповідача - Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, м. Дніпрорудне

про зобовязання Дніпрорудненської міської ради поновити порушене право орендаря шляхом внесення змін до договору оренди землі та про зобовязання Дніпрорудненської міської ради виконати ст. 33 Закону України «Про оренду землі»про поновлення договору на новий пятирічний строк, обчислюючи його з 17.11.13 р. по 17.11.18 р.

Ухвалою господарського суду від 20.01.2011 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 31/5009/251/11, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 15.02.2011 р.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2011 р. зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду первісного позову в судовому засіданні 15.02.11 р.

За клопотанням представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України представникам сторін в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сутність спору:

Дніпрорудненська міська рада звернулася з позовом до господарського суду про зобовязання ФОП ОСОБА_3 з моменту набрання рішенням законної сили звільнити згідно акту приймання передачі земельну ділянку за адресою: вул. Леніна, 2а, м. Дніпрорудне Запорізької області та повернути її до Дніпрорудненської міської ради.

Позивач за первісним позовом зазначив про наступне: 08.12.2010 р. строк дії договору № 4872, укладеного між сторонами закінчився. До теперішнього часу земельна ділянка не звільнена та не повернута до Дніпрорудненської міської ради. Не звільнення відповідачем земельної ділянки, на якій знаходиться кіоск, порушує вимоги Земельного та Господарського кодексу та суперечить нормам «Правил пожежної безпеки на ринках України», затверджених Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 17.01.2005 р. №30, Правилам благоустрою території міста Дніпрорудне, Закону України «Про дорожній рух», Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. №198, Закону України «Про оренду землі».

Представник позивача за первісним позовом наполягає на заявлених позовних вимогах, з підстав, що зазначені в позові.

В зустрічному позові ФОП ОСОБА_3 вимагає від первісного позивача поновити порушене право орендаря на користування земельною ділянкою, площею 18 кв. м. за адресою: вул. Леніна шляхом внесення змін до п. 2 договору №4872 від 08.12.2000 р., встановивши, що строк дії договору поновлено на строк у 29 місяців 15 днів примусового протиправного зносу належного їй на праві приватної власності торгівельного кіоску з орендованої земельної ділянки з 30 травня 2008 року по 16 листопада 2010 року; зобовязати Дніпрорудненську міську раду виконати ст. 33 Закону України «Про оренду землі»про поновлення договору № 4872, укладеного з ФОП ОСОБА_3 про надання їй в оренду земельної ділянки площею 18 кв.м., за адресою: вул. Леніна, 2-а у м. Дніпрорудне, під торговий кіоск, належний їй на праві приватної власності на новий пятирічний строк, який був встановлено пунктом 2 цього договору при його укладенні 08 грудня 2000 року, обчислюючи новий пятирічний строк поновлення договору з 17 листопада 2013 року по 17 листопада 2018 року.

ФОП ОСОБА_3 зустрічні вимоги обґрунтовує наступним:

26.05.2008 р. Дніпрорудненською міською радою було прийнято рішення № 03, пунктом 2 якого вирішено розірвати договір № 4872 з ФОП ОСОБА_3, у звязку з вилученням земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, повязаної з проведенням капітального ремонту мережі теплопостачання по вулиці Леніна (у районі міського ринку) від встановлених торгівельних обєктів малої архітектурної форми та звільнення охоронної зони тепло водопостачальних мереж по вул. Леніна від встановлених торгівельних обєктів з метою припинення порушення вимог: п. 4.6.3.7 Правил технічної експлуатації електричних станцій на підставі рішення позачергової сесії Дніпрорудненської міської ради від 15.05.2008 р. № 07 «Про надання згоди на проведення капітального ремонту трубопроводу зовнішніх теплових мереж по вул. Леніна від промислового ринку до енергоцеху КП «Дніпрорудненський водоканал». На виконання цього рішення Дніпрорудненська міська рада 30.05.2008 р. видала два розпорядження: № 10 про знесення належного ОСОБА_3 торгівельного кіоску «Астра 91»з орендованої земельної ділянки та № 131 про створення комісії для проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей в кіоску «Астра 91»та в цей же день кіоск «Астра 91»в примусовому порядку демонтований та встановлений разом з товарами, які знаходилися в ньому на території енергоцеху КП «Дніпрорудненський водоканал».

ФОП ОСОБА_3 рішення № 03 від 26.05.2008 р. було оскаржено. Постановою господарського суду Запорізької області від 14.01.2009 р. по справі №17/590/08-АП, залишеною в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2009 р., п. 2 рішення № 03 від 26.05.2008 р. визнано недійсним у повному обсязі.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 02.06.2009 р. у справі №2-а-1148/09, залишеною в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2010 р. розпорядження міського голови ОСОБА_4 за № 130 та № 131 визнані протиправними та зобовязано міського голову поновити порушені права ОСОБА_3 на здійснення підприємницької діяльності шляхом організації перевезення , встановлення та монтажу торгівельного кіоску з території енергоцеху КП «Дніпрорудненський водоканал»на орендовану земельну ділянку, який фактично було встановлено лише 16.11.2010 р., у звязку з чим ФОП ОСОБА_3 протиправно було позбавлено права користування орендованою земельною ділянкою за договором № 4872 протягом 29 місяців 15 днів.

21.10.2010 р. ФОП ОСОБА_3 звернулася до Дніпрорудненської міської ради із заявою про продовження строку договору №4872 на пять років. Проте, 28.10.2010 р. Дніпроруднеснька міська рада прияла рішення № 69 «Про закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки № 4872 від 08.12.2000 р.», за яким визнала, що договір №4872 втратив чинність у звязку із закінченням строку його дії, а додаткову угоду від 01.11.2006 р. про поновлення строку дії договору № 4872 не вчиненою.

За результатами оскарження, рішенням господарським судом Запорізької області від 20.12.2010 р. по справі № 20/102/10 рішення Дніпрорудненської міської ради № 69 визнано недійсним (нечинним).

Обґрунтовуючи зазначені вимоги, ФОП ОСОБА_3 посилається на п. 3.1.3 договору № 4872 , ст. 33 Закону України «Про оренду землі»та ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Представник ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечує проти первісного позову та підтримує доводи, викладені у зустрічному позові.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.12.2000 р. між Дніпрорудненською міською радою (орендодавець, позивач у справі) та ПП ОСОБА_3 (орендар, відповідач у справі) було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі нотаріусом під № 4872 (далі договір № 4872), за умовами якого орендодавець на підставі рішення виконкому міської ради № 412 від 27.11.2000 р. передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться на території земель Дніпрорудненської міської ради. Земельна ділянка площею 18 кв. м. відведена в натурі, у встановленому законом порядку та передається по акту прийому передачі, який оформляється в строк не пізніше 7 днів з моменту набуття чинності даного договору (розділ 1 договору № 4872).

Відповідно до п. 2.1 договору № 4872, земельна ділянка передається в оренду з метою розміщення торгівельного кіоску «Астра 91»по вулиці Леніна, 2 а, м. Дніпрорудне Запорізької області.

Пунктом 2.2 договору № 4872 встановлено, що договір укладається на пять років.

Додатковою угодою від 01.11.2006 р., що є невідємною частиною даного договору продовжено дію договору № 4872 до 08.12.2010 р.(а. 13 с.).

За умовами п. 2.4 договору № 4872, в разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому в порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до розділу 4 договору № 4872, підставою його припинення є: закінчення строку; примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки у разі суспільної необхідності; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від орендаря (у разі змін умов господарювання, внаслідок змін у чинному законодавстві України) та в разі ліквідації юридичної особи орендаря.

21.10.2010 р. ФОП ОСОБА_3, звернулася до Дніпрорудненської міської ради із заявою про продовження строку договору оренди №4872 на пять років, тобто до 08.12.2015 р.

Рішенням Дніпрорудненської міської ради № 14 від 25.11.2010 р., відмовлено ФОП ОСОБА_3 в продовженні оренди земельної ділянки площею 18 кв. м., наданої під торгівельний кіоск «Астра 91»за адресою: вул. Леніна 2а, м. Дніпрорудне з дати закінчення договору оренди та зобовязано ФОП ОСОБА_3 повернути Дніпрорудненській міській раді земельну ділянку площею 18 кв. м. згідно акту приймання передачі у строк до 10.12.2010 р.

ФОП ОСОБА_3 вважає, що у Дніпрорудненської міської ради відсутні правові підстави вимагати у судовому порядку звільнення земельної ділянки, що їй була надана за договором № 4872 та її повернення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний відхиленню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі»від 06.10.1998 р. № 161-XIV (далі Закон про оренду землі) визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону про оренду землі, договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Розділом 4 договору № 4872 передбачено аналогічну умову.

Додатковою угодою від 01.11.06 р. строк дії договору № 4872 було встановлено до 08.12.10 р.

Розділом 4 договору № 4872 врегульовано внесення змін в договір письмовою формою, без зазначення про обовязкове нотаріальне посвідчення, тому форма додаткової угоди відповідає статті 654 ЦК України, за якою, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, останнім днем строку дії договору № 4872 є 07.12.10 р.

Частиною 1 статті 34 Закону про оренду землі встановленою, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Отже, з урахуванням закінчення строку, на який було укладено договір № 4872, він вважається припиненим. Відповідно орендар зобовязаний повернути спірну земельну ділянку, як це передбачено пунктом 3.2.3 вказаного правочину.

Доказів повернення ФОП ОСОБА_3 спірної земельної ділянки Дніпрорудненській міській раді за актом приймання-передачі суду не надано.

З огляду на наведені обставини, первісний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону про оренду землі, у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Але ж, слід звернути увагу, що поновлення договору оренди землі має відбуватись за передбаченою законом процедурою.

До виключних повноважень міських рад в галузі земельних відносин на території міст, згідно із ст. 12 Земельного кодексу України, належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Отже, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, в разі відсутності заперечень з боку сторін, можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено, прийняття Дніпрорудненською міською радою в пленарному (сесійному) режимі рішення про поновлення договору № 4872.

Наведеним спростовуються посилання позивача на продовження користування земельною ділянкою після закінчення дії договору, та на відсутність письмового повідомлення з боку позивача щодо відмови продовжити строк дії договору № 4872, як достатні підстави для поновлення договору оренди землі.

Натомість, рішеннями від 25.11.2010 р. № 14, орендодавець по суті відмовив орендарю у поновленні договору оренди № 4872.

Таким чином, у звязку з відсутністю відповідного рішення Дніпрорудненської міської ради підстави для задоволення вимог позивача про:

- поновлення порушеного права орендаря на користування земельною ділянкою, площею 18 кв. м. за адресою: вул. Леніна шляхом внесення змін до п. 2 договору №4872 від 08.12.2000 р., встановивши, що строк дії договору поновлено на строк у 29 місяців 15 днів примусового протиправного зносу належного їй на праві приватної власності торгівельного кіоску з орендованої земельної ділянки з 30 травня 2008 року по 16 листопада 2010 року;

- зобовязання Дніпрорудненської міської ради виконати ст. 33 Закону України «Про оренду землі»про поновлення договору № 4872, укладеного з ОСОБА_3 про надання їй в оренду земельної ділянки площею 18 кв.м., за адресою: вул. Леніна, 2-а у м. Дніпрорудне, під торговий кіоск, належний їй на праві приватної власності на новий пятирічний строк, на який був встановлено пунктом 2 цього договору при його укладенні 08 грудня 2000 року, обчислюючи новий пятирічний строк поновлення договору з 17 листопада 2013 року по 17 листопада 2018 року; суд не вбачає.

Розглядаючи зустрічний позов, суд врахує, що матеріальна правова вимога по справі № 20/102/10 в частині поновлення договору № 4872 на пять років, за предметом позову є дещо відмінною від вимог за зустрічним позовом в даній справі, оскільки по справі № 31/5009/251/11 мова йде про зобовязання відповідача вчинити певні дії, та про інші строки дії договору № 4872, тому вказаний зустрічний позов має бути розглянутий по суті, а підстави для застосування ч. 2 ст. 80 ГПК України відсутні.

Стосовно посилань Дніпрорудненської міської ради на «Правила пожежної безпеки на ринках України», затверджених Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 17.01.2005 р. №30, Правила благоустрою території міста Дніпрорудне, Закон України «Про дорожній рух», Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. №198, то приписи значених нормативних актів мають бути враховані у випадку наступного розпорядження Дніпрорудненською міською радою спірною земельною ділянкою.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області задовольнити.

Зобовязати Фізичну особу підприємця ОСОБА_3 звільнити згідно акту приймання передачі земельну ділянку за адресою: вул. Леніна, 2а, м. Дніпрорудне Запорізької області та повернути її до Дніпрорудненської міської ради, з моменту набрання даного рішення законної сили.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 12 г, кв. 45, код ЄДР НОМЕР_1) на користь Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, 11, код ЄДР 23881397) 85 (вісімдесят пять) грн. державного мита, 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.М. Хуторной

Повний текст рішення складено 18.02.2011 р.