ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
20.10.11 Справа № 5015/3401/11
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді Кузя В.Л.
суддів Юркевича М.В.
ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», м. Львів від 06.09.11
на рішення Господарського суду Львівської області від 23.08.11
у справі № 5015/3401/11
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1», м. Львів
до відповідача: Публічного акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк»від імені якого діє філія «Західне головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк», м. Львів
про визнання недійсним договору
за участю представників:
від позивача не зявився;
від відповідача ОСОБА_2 представник (за дов. № 1686-О від 20.07.11), ОСОБА_3 - представник (за дов. № 2703-О від 18.06.11).
Розпорядження в.о. голови суду від 19.10.11 до складу судової колегії було внесено зміни, замість судді Тупицького О.М. введено суддю Юркевича М.В.
Представникам відповідача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, заяв про відвід суддів не надходило.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.08.11 у справі № 5015/3401/11 (суддя Костів Т.С.) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд 1»звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 23.08.11 у справі № 5015/3401/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, визнати недійсним договір № G 1210/0451 від 17.02.11 про надання банківської гарантії.

Скаржник зазначає про те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував, що строк на який видана банківська гарантія до договору гарантії до 06.06.11 (п. А6 договору гарантії), не відповідає строку виконання основного зобовязання по забезпечувальному правочину.

Крім того, скаржник вказує, що судом невірно проведено аналіз аргументації позивача щодо суперечності умов договору гарантії умовам договору підряду, адже така суперечність між умовами договорів вказує на відсутність наявності забезпечувальної функції договору гарантії, а отже на його невідповідність Закону.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав правомірності та обґрунтованості рішення суду.

Перед початком судового розгляду на адресу суду надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника у судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 29.09.11 участь представників сторін обовязковою не визнавалась, розгляд справи відкладався, у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для вирішення спору по суті, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання та можливість закінчення розгляду апеляційної скарги.

Представники відповідача у судовому засіданні навели свої доводи та міркування.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 23.08.11 у справі № 5015/3401/11 відсутні, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.10 між ТзОВ «Зірка Буковелю»(замовник) та ТзОВ «БК «Комфортбуд-1»(генпідрядник) був укладений договір генерального підряду № БК-19, відповідно до умов якого (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 11 від 22.02.11) оплата будівельних робіт генпідряднику здійснюється замовником у вигляді: платежів за виконані роботи відповідно до підписаних сторонами типових форм №КБ-3 та КБ-2в; виплати першої частини гарантійного фонду; виплати другої частини гарантійного фонду; авансового платежу на умовах, викладених в п. 15.3.3. договору; авансового платежу на умовах, викладених в п. 15.3.3.1. договору; авансового платежу на умовах, викладених в п. 15.3.3.2. договору; авансового платежу на умовах, викладених в п. 15.3.3.3. договору (п. 15.3.).

Відповідно до п. 15.3.1. договору підряду Замовник протягом 15 календарних днів з дати підписання угоди, але не раніше виконання генпідрядником умов п.п. 18.9, 18.10., 19.2. договору перераховує генпідряднику перший авансовий платіж у розмірі 4 000 000 грн. з ПДВ (п. 15.3.1.1.); до 10.04.10, але не раніше, ніж протягом 3 банківських днів з моменту виконання генпідрядником умов п. 18.11. договору, замовник перераховує генпідряднику другий авансовий платіж у розмірі 4 000 000 грн. з ПДВ (п. 15.3.1.2.), до 10.06.10, але не раніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту виконання генпідрядником умов, що зазначені в п. 18.12. договору, замовник перераховує генпідряднику третій авансовий платіж у розмірі 3 983 402,34 грн. з ПДВ (п. 15.3.1.3.).

У відповідності до п. 4.2.33. договору підряду, генпідрядник зобовязався повернути сплачені замовником в порядку п. п. 15.3.3., 15.3.3.1., 15.3.3.2., 15.3.3.3. договору грошові кошти (авансові платежі) в невикористаній частині протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги замовника: а) у випадку дострокового припинення дії цього договору; б) у випадку настання обставин, викладених в пар. 31 договору; в) у випадку, якщо обсяг виконаних генпідрядником робіт у гривневому еквівалентів складатиме: в березні 2011 р. менше, ніж 3000000 грн., в квітні 2011 р. менше ніж 6000000 грн.; г) якщо стосовно підрядника порушено справу про визнання його банкрутом чи про припинення підрядником своєї діяльності як юридичної особи. В строк до 11.03.2011 р. генпідрядник зобовязався надати замовнику документ банківської гарантії повернення авансового платежу від першокласного банку, акцептованого замовником та у формі, погодженій із замовником, на суму авансового платежу, зазначеного в п. 15.3.3.3. угоди. Строк дії цієї гарантії триває до остаточного утримання замовником суми авансового платежу в повному обсязі (пп. «є»п. 15.3.2. договору). Факт остаточного утримання замовником суми авансового платежу в повному обсязі засвідчується підписанням сторонами відповідного протоколу (п. 18.11.). У разі надання генпідрядником відповідної банківської гарантії, строк дії якої триватиме до 31.07.11, сторони погодять шляхом підписання додаткової угоди наступний порядок утримання коштів для погашення суми авансового платежу: 1 000 000 грн. від суми, яка підлягає сплаті генпідряднику за роботи, фактично виконані ним в березні 2011 р.; 2 000 000 грн. від суми, яка підлягатиме сплаті на користь генпідрядника за роботи, фактично виконані ним в квітні 2011 р., 2 000 000 грн. від суми, яка підлягає сплаті користь генпідрядника за роботи. Фактично виконані ним в травні 2011 р. (п. 6 додаткової угоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5)правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частини 2, 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч. 1 ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Згідно із ст. 561 ЦК України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше. Належних доказів недотримання зазначених положень суду не надано.

Як вбачається з матеріалів спарви, 17.02.11 між позивачем (клієнт) та відповідачем (банк) був укладений оспорюваний договір № G1210/0451 про надання банківської гарантії, предметом якого є надання банком гарантії, за якою банк гарантує перед бенефіціаром (ТзОВ «Зірка Буковелю») виконання клієнтом (ТОВ «БК «Комфортбуд-1») своїх зобовязань відповідно до договору тендерної документації. Текст гарантійного листа викладено в додатку № 1 до договору.

Відповідно до гарантійного листа банк безумовно гарантує сплатити ТзОВ «Зірка Буковелю»будь-яку суму в межах 5 000 000 грн., що дорівнює сумі авансового платежу, передбаченого в п. 14.3.1. договору підряду № БК-19 від 05.02.10 з додатками, при отриманні першої письмової / автентичної Swift вимоги за адресою гаранта. Гарантія вступає в силу з дати її видачі. Термін дії гарантії припиняється: 06.06.11, або у день виконання принципалом зобовязання з виконання робіт за договором, для фінансування яких бенефіціаром був внесений авансовий платіж, або у день сплати гарантом усієї суми за цією гарантією, або у день одержання гарантом оригіналу цієї гарантії або письмової заяви бенефіціара про звільнення гаранта від обовязків за цією гарантією, - в залежності від того, що сталось раніше. Всі вимоги за гарантією повинні висуватися бенефіціаром до чи на дату закінчення гарантії. Невиконання цієї умови призведе до втрати бенефіціаром всіх прав по гарантії, та гарант звільняється від відповідальності за нею.

Скаржник в апеляційній скарзі обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання договору банківської гарантії недійсним з посиланням на строки, передбачені умовами договору генерального підряду № БК-19 від 05.02.10, укладеного між ТзОВ «Зірка Буковелю»та ТзОВ «БК «Комфортбуд-1». Однак, апеляційний господарський суд зазначає, що відповідач не є стороною договору генерального підряду, а окрім того посилання скаржника на положення цього договору, враховуючи зміст ст. 562 ЦК України та Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Національного банку України від 15.12.04 № 639, яким передбачено, що зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії не є підставою, передбаченою законом для визнання угоди недійсною.

Крім того, в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи свої доводи, скаржник посилається на положення договору про надання банківської гарантії, зазначаючи при цьому, що ці положенні закріплені в договорі генерального підряду, що не відповідає дійсності. Також, скаржником не враховано, що ці договори є двома самостійними правочинами, а тому можлива суперечність умов яких не може бути підставою для визнання договору про надання банківської гарантії недійсним.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що договір підряду, у т.ч. стосовно строку дії гарантії, недійсним не визнавався, сторонами не оскаржувався, як і не оскаржував договору гарантії бенефіціар.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, посилання позивача на те, що вимога бенефіціара повинна бути надана гаранту до закінчення визначеного в гарантії строку, не суперечить закону. Львівський апеляційний господарський суд також зазначає, що належність виконання умов правочину не впливає на дійсність самого правочину.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав, в розумінні ст. 207 ГК України та ст. 215 ЦК України, для визнання договору № G 1210/0451 від 17.02.11 про надання банківської гарантії недійсним.

Львівський апеляційний господарський суд зазначає також, що рішення суду першої інстанції прийнято без порушень норм процесуального права в частині визначення підсудності, оскільки укладення та виконання оспорюваного договору про надання банківської гарантії здійснювалося в м. Львові за місцем знаходження філії «Західне головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк»та ТОВ «БК «Комфортбуд-1», про що зазначено в договорі № G 1210/0451 від 17.02.11.

У засіданні Львівського апеляційного господарського суду представники відповідача підтвердили зазначену обставину.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відтак, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.08.11 у справі № 5015/3401/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Юркевич М.В.

Суддя Желік М.Б.