КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2011 № 8/83

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Криворотько В.В.,

за участі представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 05.12.2011 року,

розглянувши апеляційну скаргу дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року,

у справі № 8/83 (суддя Катрич В.С.)

за позовом державного підприємства «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»

до дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»

про стягнення 580 673,00 грн.

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» про стягнення 580 673,00 грн., з яких: 551 848,37 грн. основного боргу та 28 824,63 грн. пені.

10.05.2011 року позивачем подано уточнення заявленої до стягнення суми, а саме уточнено суму пені, яка складає 42 651,08 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року у справі № 8/83 позов задоволено повністю. Стягнуто з дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на користь державного підприємства «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 551 848,37 грн. основного боргу, 42 651,08 грн. пені та судові витрати.

При винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг № 49а/10 від 26.01.2010 року, яка виникла у звязку з порушенням відповідачем умов договору щодо сплати грошових коштів за виконані роботи.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду від 02.06.2011 року у справі № 8/83 скасувати повністю та прийняти нове рішення яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2011 року, згідно ст. 98 ГПК України, апеляційна скарга була прийнята до апеляційного провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

В судовому засіданні 05.12.2011 року представник відповідача надав свої пояснення та підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року скасувати та постановити нове, яким у позові відмовити повністю.

У цьому ж судовому засіданні представник позивача надав свої пояснення й заперечив проти доводів, які викладені в апеляційній скарзі з підстав, викладених у своєму відзиві та просив рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року залишити без змін, а апеляційну скаргу дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» - без задоволення.

05.12.2011 року колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2010 року між державним підприємством «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (надалі виконавець, позивач) та дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» (надалі - замовник, відповідач) укладено договір № 49а/10 (надалі - договір).(а.с. 15-18)

Відповідно до умов договору виконавець зобовязується за завданням замовника надати послуги, а саме: проектно-вишукувальні роботи з розробки землевпорядної документації та складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками (складання землевпорядної документації та оформлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками під обєктами трубопровідного транспорту ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», які знаходяться на території Вінницької, Черкаської та Київської областей та фактично використовуються філією УМГ «Черкаситрансгаз») (надалі послуги), а замовник зобовязується оплатити зазначені послуги.

Пунктом 1.3. договору визначено, що виконавець надає послуги замовнику у відповідності до узгодженого виконавцем і замовником графіку надання послуг (календарного плану) (додаток № 2), а також на підставі узгоджених програм -кошториса (додаток № 4) і калькуляції вартості послуг (додаток № 5).

Відповідно до календарного плану (додаток № 2) до договору передбачено термін надання послуг та вартість наданих послуг за відповідними етапами, а саме:

І етап підготовчий протягом 60 календарних днів, до якого входить аналіз наявних вихідних даних; підбір проектних, картографічних матеріалів, необхідних для виконання роботи; обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості); сканування графічних матеріалів; створення електронної векторної карти земель; встановлення зовнішніх меж землекористування; коригування матеріалів по встановленню зовнішніх меж землекористування; погодження скоригованих меж землекористування із органом земельних ресурсів та замовником; підготовка проектів клопотань замовника до органів державної виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування; представлення інтересів замовника та забезпечення отримання дозволів органів державної виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування на розробку землевпорядної документації. Вартість послуг за І етапом складає 91 974,73 грн. з ПДВ.

ІІ етап проектний - протягом 60 календарних днів, до якого входить проведення топографо-геодезичних робіт по відновленню зовнішніх меж землекористування; кадастрова (геодезична) зйомка; погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами); вирахування площ земельних ділянок; складання експлікації земель відповідно до форми 6-зем; встановлення сервітутів та обмежень (обтяжень) щодо використання земельних ділянок; виготовлення кадастрових планів земельних ділянок; складання технічних звітів на окремі земельні ділянки; складання пояснювальної записки; виготовлення файлів обміну земельно-кадастрової інформації; підготовка матеріалів для проведення державної реєстрації земельних ділянок. Вартість послуг за ІІ етапом складає 459 873,64 грн. з ПДВ.

ІІІ етап погоджувальний протягом 90 календарних днів, до якого входить забезпечення погодження розробленої документації із землеустрою у необхідних службах, установах, організаціях та органах влади; внесення інформації про земельну ділянку до всіх, передбачених діючим законодавством України, баз даних. Вартість послуг за ІІІ етапом складає 91 974,73 грн. з ПДВ.

ІV етап затвердження документації із землеустрою протягом 30 календарних днів, до якого входить підготовка проектів клопотань замовника до органів держаної виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування «Про надання земельної ділянки в постійне користування». Забезпечення отримання відповідних рішень органів державної виконавчої влади чи місцевого самоврядування про надання земельних ділянок в постійне користування. Вартість послуг за ІV етапом складає 91 974,73 грн. з ПДВ.

V етап оформлення правовстановлюючих документів протягом 30 календарних днів, до якого входить подання розробленої документації із землеустрою до ДП «Центр ДЗК»; отримання реєстраційних карток на земельні ділянки; представлення інтересів замовника під час оформлення бланків державних актів в органах державної виконавчої влади чи органах місцевого самоврядування; забезпечення отримання державних актів на право постійного користування земельними ділянками. Вартість послуг за V етапом складає 183 949,44 грн. з ПДВ.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору та додатків до нього необгрунтовано відмовився від приймання виконаних робіт перших двох етапів вартість яких становить 551 848,37 грн., тому вимагає сплату вказаної суми в судовому порядку. Також позивач, в звязку з простроченням платежу нараховував пеню в розмірі 42 651,08 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що термін здавання послуг за даним договором - до 30.11.2010 р.

Пунктом 2.1.1. договору встановлено, що замовник зобовязується, надати виконавцю вихідні дані по земельним ділянкам, які оформлюються по даному договору правовстановлюючими документами, передбачені у завданні.

Отже, для виконання позивачем договірних зобовязань відповідач зобовязаний надати позивачу всі необхідні вихідні дані по земельним ділянкам. При цьому вихідні дані мають бути надані до початку виконання проектно-вишукувальних робіт, оскільки вони є підставою для початку виконання І етапу.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України, - це такі, які передбачені договором або законом, зокрема припинення зобовязання, внаслідок односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Для встановлення цивільного правопорушення необхідна наявність всіх елементів його складу: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. При відсутності хоча б одного із вказаних елементів цивільна відповідальність не наступає

Отже висновок місцевого господарського суду, щодо порушення своїх обовязків відповідачем внаслідок невиконання п. 2.1.1. договору та несвоєчасне надання необхідної документації (вихідних даних) не відповідає обставинам справи оскільки в діях останнього відсутній такий елемент цивільної відповідальності, як вина враховуючи наступне.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання позивачем обовязку передбаченого п. 2.2.4 Договору, яким встановлено обовязок виконавця письмово попередити замовника про наявності обставин, що не залежать від виконавця та впливають на якість послуг чи ведуть до відхилення від норм та вимог зазначених в завданні, протягом трьох днів з моменту виникнення таких обставин.

Позивач отримав всі вихідні дані лише з листом структурного підрозділу відповідача УМГ «Черкаситрансгаз» № 2067/08 від 26.03.2010 року (а.с. 33).

Пунктом 4.4. договору передбачено, що виконавець зобовязаний в пятиденний строк з моменту готовності послуг (етапів послуг) повідомляти замовника про готовність послуг (етапів послуг) до їх здачі.

Листом № 551-1855 від 31.08.2010 року позивач повідомив відповідача про готовність етапів І і ІІ та просив в найкоротший строк розглянути надані послуги та за наявності відмови від прийняття послуг надати вмотивовані зауваження.

Пунктом 4.5. договору визначено, що замовник протягом 5 банківських днів, з дня одержання акту здачі-приймання послуг, зобовязаний підписати та направити виконавцеві відповідний акт здачі-приймання послуг або мотивовану письмову відмову від приймання послуг (підписання актів здачі-приймання послуг).

Листом № 10879/14-007 від 22.09.2010 року відповідач повідомив позивача про те, що надана документація не відповідає нормам чинного законодавства та в матеріалах відсутні дозволи відповідних органів влади на розробку землевпорядної документації, в звязку з чим у позивача відсутні підстави для прийняття послуг (підписання актів наданих послуг). Також відповідач наголосив на порушені позивачем строків надання послуг з І та ІІ етапів.

Враховуючи отримання всіх вихідних даних, необхідних для надання послуг і виконання свої обовязків за договором, позивачем все одно не було дотримано погодженого в календарному плані 60-деного строку його виконання (а.с.24).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що виконавець зобовязаний передати, а замовник прийняти етапи послуг та повністю завершені послуги. Послуги здаються поетапно, у строки, визначені у графіку надання послуг (календарному плані).

Пунктом 4.2. договору визначено, що по завершенню кожного з етапів послуг, виконавець передає замовнику акт здачі-приймання послуг у трьох примірниках з доданням до нього супроводжувального листа, документів, звіту про виконання даного договору.

Умовами п.1.3 договору і додатком 2 передбачено поетапне виконання робіт, але позивач, не передавши відповідачу результати наданих послуг по І етапу та не пересвідчившись у відсутності зауважень з боку відповідача по наданим за І етапом послугам, приступив до виконання ІІ етапу, строк виконання по якому також не дотримано.

Судом встановлено факт порушення строків як І так і ІІ етапів надання послуг, а відтак відповідач вмотивовано відмовив у підписанні актів здачі-прийняття послуг.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що оплата наданих послуг здійснюється поетапно, за кожен етап окремо, протягом 30-ти календарних днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Вартість етапів послуг визначена в графіку надання послуг (календарному плані).

Таким чином, умовами договору передбачено, що підтвердженням виконання обсягу обумовлених договором робіт є підписаний обома сторонами акт здачі-приймання наданих послуг, який в свою чергу є підставою для оплати наданих послуг відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В матеріалах справи відсутні докази виконання та надання позивачем у визначені договором строки та обсяги послуг, відсутній підписаний та скріплений печатками обох сторін акт здачі-прийняття, а відтак у відповідача не виник обовязок по сплаті І та ІІ етапів послуг.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 «Про судове рішення», рішення є законним, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

З огляду на встановлене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог державного підприємства «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» про стягнення 551 848,37 грн. основного боргу та виконання роботи та 28 824,63 грн. пені - відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року у справі № 8/83 прийнято з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи, що є підставами для його скасування відповідно до пункту 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, апеляційна скарга дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року у справі № 8/83 скасуванню, з прийняттям апеляційним господарським судом нового судового рішення, яким у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на скасування апеляційним господарським судом рішення місцевого господарського суду, колегія суддів вважає за необхідне провести перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року у справі № 8/83 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2011 року у справі № 8/83 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з державного підприємства «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, ) на користь дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження витрати по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2 903,37 грн.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Постанова Київського апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

7. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

8. Матеріали справи № 8/83 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Федорчук Р.В.

Судді Ткаченко Б.О.

ОСОБА_1