КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2011 № 51/21

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Майданевича А.Г.

ОСОБА_2

при секретарі: Марченко Ю.І.

від позивача: ОСОБА_3 дов. № 4820/57 від 30.12.10р.,

від відповідача: ОСОБА_4 дов.№ 145 від 22.08.11, ОСОБА_5 дов. № 145 від 22.08.11р.

від третьої особи 1: не зявилися,

від третьої особи 2: ОСОБА_6 дов. № 1/06-1-554 від 01.08.11р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної науково-технічної бібліотеки України від 04.07.2011 № 110 на рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2011 у справі № 51/21

у справі № 51/21 (головуючий суддя Пригунова А.Б., судді: Гулевець О.В., Дідиченко М.А.)

за позовом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у місті Києві ради»

до Державної науково-технічної бібліотеки України

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міської державної адміністрації та

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного агентства з питань науки, інновацій та інформації України

про виселення та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у місті Києві ради» (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про виселення Державної науково-технічної бібліотеки України (далі Відповідач) із нежилого приміщення загальною площею 470, 6 кв.м. по вул. Петровського, 12 у місті Києві, з подальшою передачею його по акту приймання-передачі Позивачеві. Дане приміщення знаходиться у користуванні Відповідача відповідно до договору оренди № 969/З від 18.11.2009, термін якого закінчився, що стало підставою для подання позовної заяви до суду.

Позивач вважає, що оскільки термін дії договору № 969/З від 18.11.2009 закінчився 18.05.2011 та з урахуванням листа Позивача від 19.05.2010 № 1641/51, направленого Відповідачеві, про те, що вказаний договір на новий строк продовжуватись не буде та про необхідність звільнити займане Відповідачем нежитлове приміщення загальною площею 470, 6 кв.м. (підвал) по вул. Петровського, 12 у місті Києві, Відповідач незаконно дане приміщення не звільняє та продовжує його використовувати для власних потреб.

Позовні вимоги обґрунтовані статтями 764, 770, 785 ЦК України та мотивовані тим, що в разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням морального зносу, або у стані, який було обумовлено договором.

Відповідач проти заявлених вимог заперечив, мотивуючи тим, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.01.2009 № 901-VІ «Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництва, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси» та № 1114- VІ від 05.03.2009 «Про деякі невідкладні заходи щодо підтримки закладів культури в період економічної кризи органи виконавчої влади та місцевого самоврядування до схвалення відповідного закону зобовязано припинити прийняття рішень та призупинити виконання раніше прийнятих рішень про виселення бібліотек та не допускати їх виселення з приміщень, в яких вони працюють на умовах оренди, сприяти продовженню строків оренди.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.06.2011 у справі № 51/21 позов Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у місті Києві ради» задоволено. Виселено Державну науково-технічну бібліотеку України з нежилого приміщення загальною площею 470, 6 кв.м. (підвал) по вул. Петровського, 12 у місті Києві та зобовязано передати його Позивачеві по акту прийому-передачі. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 85, 00 грн. державного мита та 236, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Підставою для задоволення позову суд визначив те, що положеннями законодавства, що регулює відносини оренди передбачено можливість автоматичної пролонгації договору найму в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так зі сторони наймача. Підставою для продовження відносин найму є мовчазна згода наймодавця, яка висловлюється відсутністю заперечень і вимог до наймача повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку договору найму. Разом з тим, оскільки Позивач заперечував проти продовження оренди спірного приміщення, про що повідомив Відповідача листом, відповідно до положень статті 764 ЦК України, статті 284 ГК України та статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд дійшов висновку, що договір оренди нежитлового приміщення № 969/З від 18.11.2009 припинив свою дію 18.05.2011, та, за таких обставин, підстави для продовження договору оренди відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідачем 04.07.2011 подано апеляційну скаргу, якою він просить рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2011 у справі № 51/21 скасувати повністю та припинити провадження у справі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи, а також порушено норми матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення. Зокрема, не враховано постанови Верховної Ради України від 16.01.2009 № 901-VІ «Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництва, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси» та № 1114- VІ від 05.03.2009 «Про деякі невідкладні заходи щодо підтримки закладів культури в період економічної кризи», якими заборонено виселення бібліотек з приміщень, в яких вони працюють на умовах оренди.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 03.08.2011року апеляційну скаргу Державної науково-технічної бібліотеки України прийнято до провадження колегією суддів у складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу від 26.08.2011, в якому він зазначає, що вимоги апелянта є безпідставними, а судом першої інстанції при винесенні рішення у справі № 51/21 всебічно та повно досліджено обставини справи, отже рішення є обгрунтованим та законним, а тому, має бути залишене в силі без змін.

Також відзив на апеляційну скаргу Відповідача 29.08.2011 було подано третьою особою на стороні Відповідача - Державним агентством з питань науки, інновацій та інформації України. Третя особа вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на приписи статті 28 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу», відповідно до яких держава гарантує захист майнових прав бібліотек усіх форм власності; земельні ділянки, на яких розташовані бібліотеки, що є у державній і комунальній власності, передаються їм у безстрокове користування відповідно до земельного законодавства; бібліотечний фонд, будівлі, споруди, приміщення, обладнання та інше майно, що є державною або комунальною власністю та передане засновником бібліотекам державної і комунальної форм власності, належить їм на праві оперативного управління; будівлі, споруди, приміщення, майно, бібліотечні фонди, закріплені за державними бібліотеками на праві оперативного управління, є державною власністю, незалежно від місця їх знаходження.

Після повторного автоматичного розподілу справ, згідно Розпорядження № 01-24/528 від 06.09.2011 року, справу передано інший колегії.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 12.09.2011року апеляційну скаргу Державної науково-технічної бібліотеки України прийнято до провадження колегією суддів у складі ОСОБА_10А, ОСОБА_11, ОСОБА_12 призначено до розгляду на 11.10.2011 року.

Розпорядженням заступника голови ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 11.10.2011 року № 01-23/3/8 склад колегії змінено.

У судовому засіданні 11.10.2011 року апелянт (відповідач у справі) підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.06.2011 року та припинити провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні 11.10.2011 року заперечив проти доводів апелянта, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агентство з питань науки, інновацій та інформації України підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.06.2011 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 міська державна адміністрація в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2011 у справі № 51/21, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 99 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до вимог статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Відповідач є неприбутковою установою, яка заснована на державній власності, фінансується за рахунок державного бюджету та у своїй діяльності керується Законом України «Про бібліотеки і бібліотечну справу», стаття 27 якого встановлює, що забезпечення бібліотек будівлями, спорудами, приміщеннями, збудованими за спеціальними проектами, або іншими упорядкованими приміщеннями, що відповідають умовам обслуговування користувачів бібліотек, зберігання бібліотечних фондів, відповідними засобами механізації та автоматизації бібліотечних процесів, розмножувальною технікою, іншим обладнанням та транспортом здійснюється їх власником (засновником).

Відповідно до Договору оренди нежилого приміщення №1025 від 27.05.2004 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Соломянського району м. Києва (орендодавець) на підставі розпорядження Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.05.2004 №689 передав Державній науково-технічній бібліотеці України (орендар) в орендне користування нежиле приміщення, яке відносилось до комунальної власності територіальної громади Соломянського району м. Києва, загальною площею 470, 6 кв. м. (підвал) по вул. Петровського, 12 у місті Києві. Термін дії договору оренди було встановлено до 01.07.2004 та додатковою угодою до Договору оренди нежилого приміщення №1025 продовжено до 31.12.2005 відповідно до розпорядження Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.08.2005 №1111.

На підставі рішення Соломянської районної в м. Києві ради від 19.12.2007 №218 01.04.2008 були внесені зміни до Договору оренди нежилого приміщення №1025, зокрема, номер договору з №1025 змінився на №969/3, змінено назву орендодавця на Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Соломянської районної у м. Києві ради.

Пункт 5.3 Договору викладено в новій редакції, якою передбачено, що орендар після закінчення терміну дії Договору, який належним чином виконував свої обовязки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження Договору оренди на новий термін. Умови договору на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на продовження договору припиняється. Дозвіл на продовження строку оренди надає Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація. Крім того, пунктом 9.2 договору оренди встановлено, що реорганізація Орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для змін умов або припинення цього Договору оренди.

Відповідно до Договору оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Соломянського району м. Києва №969/3 від 18.11.2009, укладеного на підставі розпорядження Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2009 №1314, встановлено термін орендного користування нежилого приміщення загальною площею 470, 6 кв.м. (підвал) по вул. Петровського, 12 18.05.2010.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що Відповідачем спірне приміщення використовується починаючи з 27.05.2004, тобто з моменту укладання Договору оренди нежилого приміщення №1025.

Матеріали справи не містять доказів щодо неналежного виконання Відповідачем умов Договору оренди нежилого приміщення №1025 із змінами та доповненнями та Договору оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Соломянського району м.Києва №969/3 від 18.11.2009, з чого вбачається, що з моменту набуття чинності цих договорів Відповідачем вимоги договорів оренди було дотримано.

Як встановлено у пункті 5.3 Договору №969/3 від 18.11.2009, орендар після закінчення терміну дії Договору, який належним чином виконував свої обовязки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження Договору оренди на новий термін. Умови договору на новий строк встановлюються за домовленістю сторін.

Разом з тим, наступного дня після закінчення терміну дії Договору №969/3 від 18.11.2009, тобто 19.05.2010 Позивачем Відповідачеві було направлено повідомлення про необхідність звільнити займане приміщення в звязку з припиненням дії Договору №969/3. Суд зазначає, що посилання на будь-яке рішення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації чи Соломянської районної в м. Києві ради щодо цього нежилого приміщення у повідомленні Позивача не міститься, хоча договори оренди даного приміщення укладались саме на виконання актів цих органів, оскільки орендоване майно належало до комунальної власності територіальної громади Соломянського району м. Києва.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

До власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад статтею 29 цього Закону віднесено управління виключно в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що Соломянською районною в м. Києві радою на момент закінчення терміну дії Договору №969/3 від 18.11.2009 приймалось рішення щодо припинення права оренди Відповідачем нежилого приміщення загальною площею 470, 6 кв. м. (підвал) по вул. Петровського, 12.

Так само, матеріали справи не містять актів Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, яка на момент закінчення терміну дії Договору №969/3 від 18.11.2009 являлась виконавчим органом Соломянської районної в м. Києві ради, які б визначали особливості використання спірного нежилого приміщення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для прийняття рішення про необхідність звільнення займаного Відповідачем приміщення в звязку з припиненням дії Договору №969/3 у Позивача не було.

Суд також приймає до уваги наступне. ОСОБА_1 міською радою 09.09.2010 було прийнято рішення №7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві», яким припинено з 31 жовтня 2010 року шляхом ліквідації районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи та доручено виконавчому органу ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міській державній адміністрації) подати на розгляд ОСОБА_1 міської ради пропозиції щодо прийняття у власність територіальної громади міста Києва нерухомого та рухомого майна, коштів, підприємств, установ, організацій та іншого майна районних у місті Києві рад та їх органів.

Рішенням від 02.12.2010 №284/5096 ОСОБА_1 міська рада «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено переліки об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1 - 10 до цього рішення. Так, Додатком 9 до цього рішення до комунальної власності територіальної громади м. Києва віднесено обєкти, розміщені у Соломянському районі, в тому числі, жилий будинок за адресою вул. Петровського, 12, підвальне приміщення загальною площею 470, 6 кв.м. якого, орендується Відповідачем (рядок 719 Додатку 9 рішення).

Разом з тим, вибуття орендованого майна з комунальної власності територіальної громади Соломянського району м. Києва та перехід його до комунальної власності територіальної громади м.Києва так само не є підставою для зміни умов або припинення дії Договору оренди №969/3 від 18.11.2009 (пункт 9.2 Договору). Зазначене кореспондується з приписами частини 1 статті 770 ЦК України.

Крім того, пунктом 3 рішення від 02.12.2010 №284/5096 ОСОБА_1 міська рада доручила виконавчому органу ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міській державній адміністрації) здійснювати, в разі необхідності, закріплення об'єктів, зазначених у додатках 1 - 10 до цього рішення, на праві господарського відання чи оперативного управління за підприємствами, організаціями та установами, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Пунктом 4 рішення ОСОБА_1 міська рада установила, що договори оренди об'єктів комунальної власності територіальних громад районів у місті Києві, укладених на виконання рішень районних у місті Києві рад, термін дії яких не закінчився, є чинними та підлягають виконанню відповідно до вимог законодавства України.

Установчі документи Позивача, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що дане комунальне підприємство створене на комунальній власності територіальної громади Соломянського району м.Києва, підпорядковане та підзвітне Соломянській районній в м.Києві раді та Соломянській районній в м.Києві державній адміністрації. Таким чином, повноважень для реалізації пункту 3 вищезгаданого рішення ОСОБА_1 міська рада Позивачеві не надавала.

Виконавчим органом ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міською державною адміністрацією) на виконання цього рішення розпорядженням від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» затверджено переліки підприємств, організацій та установ, майно яких передається до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій, згідно з додатками 1 - 10 до цього розпорядження. Додатком 9 до цього розпорядження жилий будинок за адресою вул. Петровського, 12 віднесено до сфери управління Соломянської районної в м.Києві державної адміністрації.

Апеляційний суд звертає увагу на функції, покладені виконавчим органом ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міською державною адміністрацією) на районні в м.Києві державні адміністрації, здійснюючи управління об'єктами, віднесеними до сфери їх управління. Так, районним в м.Києві державним адміністраціям доручено серед іншого готувати пропозиції щодо надання в оренду цілісних майнових комплексів, нерухомого майна підприємств, продовження договорів оренди та їх умов, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не направлялось пропозицій виконавчому органу ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міській державній адміністрації) щодо продовження або припинення Договору оренди №969/3 від 18.11.2009, хоча саме таку функцію щодо управління комунальним майном доручено здійснювати районним в м.Києві державним адміністраціям. Отже, жодного відповідного рішення виконавчим органом ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міською державною адміністрацією) не приймалось.

Апеляційна інстанція знаходить обґрунтованим посилання Відповідача на Закон України «Про бібліотеки і бібліотечну справу», статтею 27 якого, крім іншого, заборонено переміщення бібліотек без надання рівноцінного упорядкованого приміщення для обслуговування користувачів бібліотеки, роботи працівників, зберігання бібліотечних фондів.

Колегія суддів апеляційного господарського звертає увагу на те, що приймаючи рішення про виселення Державної науково-технічної бібліотеки України з приміщення, місцевий господарський суд не застосував до існуючих правовідносин сторін спеціальний Закон, який регламентує статус, правові та організаційні засади діяльності бібліотек в Україні. Так Законом України «Про бібліотеки та бібліотечну справу», який гарантує право громадян України на вільний доступ до інформації, знань, залучення до цінностей національної та світової культури, науки та освіти, що зберігаються в бібліотеках, закріплено основи державної політики в галузі бібліотечної справи (ст. 4 Закону). У відповідності до ст. ст. 26, 27 зазначеного Закону основними джерелами фінансування бібліотек державної та комунальної форм власності є кошти відповідних бюджетів, за рахунок яких здійснюються фінансування будівництво та реконструкція будівель, споруд та приміщень бібліотек. Законом закріплено, що забезпечення бібліотек будівлями, спорудами та приміщеннями, що відповідають умовам обслуговування користувачів, зберігання бібліотечних фондів здійснюється їх власниками, в даному випадку державою через органи уповноважені здійснювати відповідні функції. При цьому, закон (ч.2 ст. 27 )забороняє будь-яке переміщення бібліотек без надання рівноцінного упорядкованого приміщення.

Крім того, зазначений спеціальний закон закріплює майнові права бібліотек ( ст. 28 закону) в тому числі на споруди та приміщення в яких розмішені державні бібліотеки. Відповідно до зазначеної норми закону державні бібліотеки мають право на отримання приміщень в оперативне управління, які залишаються державною власністю.

Відтак, враховуючи чинні на сьогоднішній день вищезазначені норми Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу», Постанови Верховної Ради України № 901-УІ від 16.01.2009 року«Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництва, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси», Постанови Верховної Ради України № 1114-УІ від 05.03.2009 року «Про деякі невідкладні заходи щодо підтримки закладів культури в період економічної кризи», Указу Президента України № 6/2009 від 12.01.2009 року «Про деякі невідкладні заходи щодо підтримки культури і духовності в України», колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2011 року суперечить вимогам чинного законодавства України.

На думку апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги є такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, судова колегія ОСОБА_1 апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд неповно зясував всі обставини справи та не надав їм належну правову оцінку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної науково-технічної бібліотеки України задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2011 у справі № 51/21 скасувати.

3. У позові Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у місті Києві ради» відмовити повністю.

4. Справу № 51/21 скерувати до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Жук Г.А.

Судді Майданевич А.Г.

ОСОБА_2