Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" листопада 2011 р.Справа № 11/5007/26/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1 дов. від 31.10.2011р.

від відповідача ОСОБА_2 ( довіреність від 14.03.11р.)

від третьої особи - не з'явився

Розглянув справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "М.І.Ф." (с.Вишпіль Черняхівський район Житомирська область)( правонаступник ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бердичівфото")

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями "Житомир-Петрол" (м. Житомир)

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" ( м. Київ)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання повернення частини нежитлової будівлі

В судовому засіданні 10.11.11р. оголошувалась перерва до 15.11.11р. до 15:00. з викликом сторін.

Позивачем пред'явлено позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який укладений 06.02.03р. між сторонами з порушенням норм цивільного законодавства, та зобов'язання відповідача повернути у власність позивача частину нежитлової будівлі - фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею 102,4 кв. м..

23.03.11р. позивач надав суду доповнення до позовної заяви, в якій просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, який укладений між сторонами 06.02.03р.;

2. Зобов'язати ПзІІ ТОВ "Житомир-Петрол" повернути у власність ТОВ "Бердичівфото" частину нежитлової будівлі-фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею 102,4 кв.м.

3. Витребувати в КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської області" інвентаризаційну справу на нежитлову будівлю - фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56.

4. Витребувати в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

21.04.11р. відповідач надав суду заперечення на позов, в якому посилається на те, що рішення загальних зборів позивача ( протокол № 1 від 30.01.03р.) було дійсним на момент укладання спірного договору і є дійсним на даний момент, оскільки з позовної заяви вбачається, що це рішення в судовому порядку не оскаржувалось.

Крім того, відповідач зазначає, що на момент підписання договору сторони не могли знати про те, що рішення загальних зборів позивача є підробленим.

Також, відповідач посилається на те, що цивільне законодавство підставою недійсності правочину не передбачає визнання недійсними рішення зборів учасників підприємства - продавця вже після укладання й виконання договору.

Представником відповідача наданий договір купівлі-продажу нежилого приміщення від 05.12.08р., з якого вбачається, що спірне приміщення було відчужене відповідачем на користь іншої особи - ТОВ "Український промисловий банк".

12.05.11р. представник відповідача надав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки договір купівлі-продажу було укладено 06.03.03р. то закінчився строк для подання позову 06.03.06р. Тому, відповідно до ст. 257 ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з цієї підстави.

Крім того, відповідач вказує на те, що дане майно продане відповідачем 05.12.08р. згідно з договором купівлі-продажу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк".

Ухвалою суду від 12.05.11р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ТОВ "Український промисловий банк".

21.06.11р. позивач надав суду клопотання про поновлення строку позовної давності на підставі того, що постанова Бердичівського міськрайонного суду по кримінальній справі про обвинувачення за ч.3 ст. 365,ч.5 ст. 191,ч.2 ст.366 КК України,, якою визнані неправомірні дії колишнього директора ТОВ "Бердичів-фото" ОСОБА_4 винесена 04.01.11р., тому пропуск даного строку просить суд вважати пропущеним з поважних причин.

14.06.11р. відповідач надав суду додаткові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідно до описової частини постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від д 04.01.11р. встановлено і описано узагальнений виклад позиції органу досудового слідства згідно обвинувального висновку, а не встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, тобто постанова суду не містить мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, зазначених в обвинувальному висновку.

Тобто, обвинувальний висновок, викладений у постанові суду, це припущення, а не встановлений судом факт. Винність у вчиненні злочинів підсудного ОСОБА_4 не була доведена, як того вимагає КПК України.

Позовні вимоги ТОВ "Бердичів - фото" не ґрунтуються на законі та матеріалах справи, оскільки посилання представника позивача, що протокол загальних зборів №1 ввввід 30.01.2003 р. визнаний таким, що є підробленим, є хибним і не підтверджений належними доказами, які б свідчили про те, що даний протокол суперечить вимогам закону.

29.06.11р. представник третьої особи надав суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що 05.12.08р. між третьою особою та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Згідно п. 1.2 договору , нежиле приміщення належить продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

При цьому до матеріалів справи не долучено жодних документів, у яких зазначається, що ПП ТОВ "Житомир-Петрол" незаконно , без відповідних правових підстав заволодів майном.

Крім того, у матеріалах справи не має жодних документальних доказів того, що ТОВ "Бердичів - Фото" був власником спірного приміщення.

Враховуючи викладене, третя особа просить в задоволенні позову відмовити.

26.07.11р. позивач надав суду уточнення до клопотання про поновлення строку позовної давності.

В наданому клопотанні позивач зазначив, що в 2003 році було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого було передано у власність відповідачу частину нежитлового приміщення.

Підставою для укладання договору купівлі-продажу був протокол № 1 від 30.01.03р. Про те, що даний протокол був підроблений позивачу стало відомо в січні 2011р. після того, як отримано постанову Бердичівського міськрайонного суду від 04.01.11р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 та постанову Бердичівського міськрайонного суду від 04.01.11р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5.

Укладання договору купівлі-продажу від 2003р. було укладено під впливом насильства, а саме ОСОБА_5 через погрози про звільнення з роботи з боку ОСОБА_4, який на той час займав посади директора, підробив протокол загальних зборів, підписав сам договір купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження частини приміщення відбулося шляхом вчинення злочинних дій, що і підтверджується постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.11р.

Враховуючи викладене, позивач просить поновити строк звернення до суду з заявою до ТОВ "Житомир - Петрол" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання повернення частини нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 26.07.11р. провадження у справі було зупинено до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ , кримінальних справ по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою суду від 03.10.11р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 18.10.11р. було замінено позивача по справі ТОВ "Бердичівфото" на його правонаступника ТОВ "М.І.Ф." - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "М.І.Ф." (Житомирська область, Черняхівський район, с. Вишпіль, вул. Котовського, 52 код.37377027).

В судовому засіданні 10.11.2011 р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що у зв'язку з тим, що ТОВ "Бердичівфото" реорганізовано позивач просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.02.03р., який укладений між ТОВ "Бердичівфото" та ТОВ ПзІІ "Житомир-Петрол".

2. Зобов'язати ТОВ ПзІІ "Житомир-Петрол" повернути у власність ТОВ "М.І.Ф.", як правонаступнику ТОВ "Бердичівфото", частину нежитлової будівлі - фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібхнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею 102,4 кв.м.

В судовому засіданні 10.11.2011 р. представник відповідача надав суду додаткові письмові пояснення від 01.11.2011 р. № 383, в яких зазначив, що він є добросовісним набувачем майна, оскільки не знав і не міг знати про те, що протокол загальних зборів можливо є таким, що підроблений, який в свою чергу, не визнано не чинним в судовому порядку та ніким не скасований.

Представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнає.

Представник третьої особи в судове засідання після оголошення перерви 15.11. 2011 р. не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За клопотанням сторін спір розглянутий у більш тривалий строк ніж передбачено ст. 69 ГПК України.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.03р. між ТОВ "Бердичівфото" ( правонаступником якого є ТОВ "М.І.Ф.") та ПзІІ ТОВ "Житомир-Петрол" було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач придбав частину нежитлової будівлі - фотоательє,належне позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 28.12.1996 р., що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею за 64000 грн. (Т.1 а.с. 53).

Підставою для укладання договору купівлі-продажу від 06.02.03р. став протокол загальних зборів учасників ТОВ "Бердичівфото" № 1 від 30.01.03р. про надання згоди на реалізацію частини приміщення, належного товариству за 64000 грн.

Посилаючись на те, що рішення загальних зборів, на підставі якого укладено спірний договір підроблене, позивач просить визнати договір купівлі-продажу від 06.02.03р. недійсним та зобов'язати відповідача повернути позивачу у власність частину нежитлової будівлі - фотоательє, що знаходиться у м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56.

Відповідачем була подана заява про застосування строку позовної давності у зв'язку з тим, що спірний договір укладений в 2003р., а позов поданий лише в 2011р.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, необхідно застосовувати правила Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.28 Постанови Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується, якщо необхідно захистити порушене право.

Позивачем було надано суду клопотання про поновлення строку позовної давності, в якому зазначив, що в 2003 році було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого було передано у власність відповідачу частину нежитлового приміщення.

Підставою для укладання договору купівлі-продажу був протокол № 1 від 30.01.03р. Про те, що даний протокол був підроблений позивачу стало відомо в січні 2011р. після того, як отримано постанову Бердичівського міськрайонного суду від 04.01.11р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 та постанову Бердичівського міськрайонного суду від 04.01.11р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5.

Укладання договору купівлі-продажу від 2003р. було укладено під впливом насильства, а саме ОСОБА_5 через погрози про звільнення з роботи з боку ОСОБА_4, який на той час займав посади директора, підробив протокол загальних зборів підписав сам договір купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження частини приміщення відбулося шляхом вчинення злочинних дій, що і підтверджується постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.11р. по кримінальній справі № 05/035048.

Враховуючи викладене, позивач просить поновити строк звернення до суду з заявою до ТОВ "Житомир - Петрол" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання повернення частини нежитлового приміщення.

Згідно п. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оцінивши доводи позивача, суд вважає вказані позивачем причини пропуску позовної давності поважними і тому порушене право позивача підлягає захисту.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

25.10.95р. розпорядженням № 410 виконкому Бердичівської ради народних депутатів зареєстровано статут ТОВ "Бердичівфото", який затверджений установчими зборами цього товариства від 10.10.95р. , протокол № 1.

Згідно установчого договору даного товариства статутний фонд його складав 38500000 українських карбованців, а після грошової реформи складає 385 грн.

Після реєстрації ТОВ "Бердичівфото" його директором був призначений ОСОБА_4, який є службовою особою і на якого були покладені організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські обов'язки. Директор має право вирішувати всі питання товариства, крім тих , що відносяться виключно до компетенції зборів учасників товариства.

06.02.03р. між ТОВ "Бердичівфото" ( правонаступником якого є ТОВ "М.І.Ф.") та ПзІІ ТОВ "Житомир-Петрол" було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач придбав частину нежитлової будівлі - фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею за 64000 грн.

Підставою для укладання договору купівлі-продажу від 06.02.03р. стало рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бердичівфото" оформленого протоколом № 1 від 30.01.03р. про надання згоди на реалізацію частини приміщення, належного товариству за 64000 грн.

Згідно п. 7.2 Статуту позивача в редакції, яка діяла на момент укладання спірного договору, Вищим органом товариства є Рада учасників, яку очолює голова учасників.

Відповідно до п. 7.3 вказаного Статуту ТОВ "Бердичівфото" до виключної компетенції вищого органу керування входить зокрема затвердження угод на суму більш ніж 100% статутного фонду Т.1 а.с. 122).

В ході розгляду справи було встановлено, що згідно постанови прокурора м. Бердичева про порушення кримінальної справи від 13.09.2005 р. було порушено кримінальну справу за фактом перевищення своїх службових повноважень та 2011 р. ст. 366 КК України.

Дана кримінальна справа була порушена за результатами перевірки , якою було встановлено, що службові особи ТОВ "Бердичівфото", явно виходячи за межі наданих статутом повноважень, без згоди учасників товариства прийняли рішення про реалізацію та реалізували належне товариству приміщення за адресою: м. Бердичів, вул. К.Лібкнехта,56.

З метою надання своїм діям виду правомірності склали завідомо неправдивий офіційний документ - протокол загальних зборів учасників ТОВ "Бердичівфото" № 1 від 30.01.2003 р. про те, що такі збори відбулися та їх рішенням надано дозвіл на реалізацію вищевказаного приміщення. Внаслідок реалізації приміщення учасникам товариства спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди в сумі 64 тис. грн.

В результаті розгляду 04.01.2011 р. Бердичівським міськрайонним судом кримінальної справи № 05/035048 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст.365,ч.5 ст.191 та ч.2 ст. 366 КК України була прийнята постанова про закриття провадження у даний справі у зв'язку із смертю підсудного.(Т.1 а.с.6-8).

Як вбачається з постанови Бердичівського міськрайсуду від 04.01.2011 р. в січні 2003р. ОСОБА_4 , згідно обвинувального висновку, виходячи за межі наданих йому повноважень, із використанням свого службового становища, вирішив умисно здійснити продаж приміщення, належного ТОВ "Бердичівфото", на користь ТОВ ПзІІ "Житомир-Петрол" за ціною 64000 грн.

Реалізуючі свій умисел, ОСОБА_4, в порушення вимог Статуту ТОВ "Бердичівфото" згідно якого реалізація цього приміщення повинна була відбутися виключно за рішенням загальних зборів учасників товариства, в кінці січня 2003р. перебуваючи у службовому кабінету в ТОВ "Бердичівфото" викликав до себе техніка-геодезиста цього товариства ОСОБА_5 і, погрожуючи йому звільненням з роботи, поставив вимогу сприяти йому в здійсненні продажу приміщення шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів, необхідних для такого продажу.

30.01.03р. ОСОБА_5, виконуючи вказівку ОСОБА_4,під диктовку останнього власноруч склав завідомо неправдивий офіційний документ - протокол загальних зборів учасників ТОВ "Бердичівфото" № 1 від 30.01.03р. згідно якого учасники ТОВ "Бердичів-фото" нібито надали згоду на реалізацію частини приміщення, належного товариству за 64000 грн. Складений таким чином завідомо неправдивий документ ОСОБА_5 засвідчив своїм підписом, як голова зборів, а ОСОБА_4 засвідчив його печаткою ТОВ "Бердичівфото".

06.02.03р. , продовжуючи свої злочинні дії та діючи, в інтересах ТОВ "Житомир-Петрол" наказав ОСОБА_5 скласти доручення від імені ТОВ "Бердичівфото", яким уповноважити його (ОСОБА_5А.) підписати договір купівлі-продажу, частини приміщення, належного товариству.

Відразу після цього, виконуючи наказ ОСОБА_4, ОСОБА_7 власноруч виконав текст доручення № 20 від 06.02.03р. згідно якого ТОВ "Бердичівфото" , нібито уповноважили його підписати від імені товариства договір купівлі-продажу приміщень під індексами № 5а, 6, 7, 8, 11, площею 102,4 кв.м., розташованого по вул. К. Лібкнехта, 56 у м. Бердичеві за 64000 грн. у нотаріальній конторі м. Бердичева, внісши у нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_5 є заступником директора товариства, а ОСОБА_4 засвідчив його , як директор товариства своїм підписом та відбитками печатки і штампу ТОВ "Бердичівфото".

В той же день 06.02.03р. у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_8, що по вул. К.Лібкнехта, 10 м. Бердичева, у присутності ОСОБА_4 , підписав договір купівлі-продажу, згідно якого ТОВ "Бердичівфото" в його особі продало ПзІІ ТОВ "Житомир-Петрол" в особі ОСОБА_9 частину нежитлової будівлі-фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею 102,4 кв.м. за 64000 грн.

Цього ж дня, ПзІІ ТОВ "Житомир-Петрол" платіжним дорученням № 2673 від 06.02.03р. перерахувало на рахунок ТОВ "Бердичівфото" в Укрпромбанку 64000 грн. за придбане приміщення.

26.02.03р. вищевказане ПзІІТОВ "Житомир-Петрол" зареєструвало право власності на придбану частину приміщення у Бердичівському міжміському бюро технічної інвентаризації за 87164 ,про що був виданий витяг реєстрації права власності на нерухоме майно від 26.02.03р. № 7164.

Також, була винесена постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.11р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5, в якій також підтверджені вищевказані обставини.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.07.2011 р. постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01. 2011 р. щодо ОСОБА_5 змінено.

ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст.27,ч.2 ст.366 КК України у зв'язку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

Відповідно до ст. 35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бердичівфото", оформлене протоколом № 1 від 30.01.03р. , про надання згоди на реалізацію частини приміщення, на підставі якого був укладений спірний договір, являється завідомо неправдивим документом, тобто є недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. На підставі ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України суд визнає правочин недійсним внаслідок недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Господарське товариство на підставі ч. 1 ст. 115 Цивільного кодексу України є власником майна, яке було передане йому учасниками товариства у власність, а також іншого майна, набутого на законних підставах.

Позивачу, як юридичній особі і власнику майна, відповідно до ч. 1 ст. 317 і ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України належало право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України та Статуту товариства, загальні збори учасників товариства мають виключне право приймати рішення про відчуження майна товариства на суму, що становить більш ніж 100% статутного фонду.

Таким чином, договір купівлі-продажу від 06.02.03р. частини приміщення , що розташований в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, був укладений позивачем і відповідачами без рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівфото".

Саме тому договір купівлі-продажу від 06.02.03р. суперечить актам цивільного законодавства і на підставі ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

У разі недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

На підставі цього, позивачем заявлена вимога про зобов'язання відповідача повернути йому у власність частину нежитлової будівлі - фотоательє, що знаходиться в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, 56, а саме: приміщення 5а, 6, 7, 8, 11 загальною площею 102,4 кв.м.

Однак, вказана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.

5 грудня 2008 року ПзІІ ТОВ "Житомир - Петрол" продало нежитлове приміщення ,загальною площею 97,3 кв.м ,що знаходяться за адресою: м.Бердичів,вул. К.Лібкнехта,56, на підставі договору купівлі - продажу ТОВ "Український промисловий банк", яке і є власником спірного майна на час розгляду справи.

В ході розгляду справи, відповідачем були надані докази того, що спірне приміщення було продане відповідачем третій особі на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.08р. між ,посвідченого приватним нотаріусом (Т,1 а.с. 66-76).

Таким чином, на даний час спірне майно не перебуває у власності відповідача.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього , якщо відповідно до ст. 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно із частиною 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав , поза їх волею.

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - підстав , передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.02.03р. та відмовляє в задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача повернути частину приміщення придбану згідно договору купівлі-продажу від 06.02.03р.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 35, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір купівлі - продажу від 06.02.03р., укладений між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бердичівфото" ( код 13574398) та Підприємством з іноземними інвестиціями ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" ( код 30503298).

3. Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" ( юрид. адреса: 10014, м. Житомир, майдан Рад, 12, фактична адреса: 10120, м. Житомир, вул. Бялика, 10, код 30503298) на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "М.І.Ф." ( 12335, Житомирська область, Черняхівський район, с. Вишпіль, вул. Котовського, 44-А, код 37377027) - 85 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його прийняття. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяОСОБА_10

Дата підписання 18.11.2011 р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - ( сторонам ( рек. з повід.)

4- третій особі ( рек. з повід.)