ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2011 р. Справа№ 7/147

Господарський суд Львівської області у складі

суддя Фартушок Т.Б. (головуючий)

судді Артимович В.М., Шпакович О.Ф.

при секретарі Полюхович Х.М.,

за позовом : приватний підприємець ОСОБА_1

до відповідача:ТзОВВерховина

третя особа 1: (директор) НВП Карпати-Чорнобилю к.м.н. ОСОБА_2

третя особа 2: ОСОБА_3

про стягнення 650000 грн. та заборони рекламувати, виготовляти пропонувати послугу та знищити обладнання для озонування

Представники: від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_4-представник (довіреність в матеріалах справи);

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився.

ВСТАНОВИВ :

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 омелян Іванович до ТзОВ відпочинковий комплекс Верховина про стягнення 650000 грн. та заборони рекламувати, виготовляти пропонувати послугу та знищити обладнання для озонування, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.07.2010 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 16 год 20хв. 04.08.2010року. Розгляд справи відкладався з причин та підстав зазначених в ухвалах господарського суду Львівської області №№7/147. В судовому засіданні 04.10.2010р. оголошувалась перерва.

Ухвалою господарського суду Львівської області (голови суду) №7/147 від 04.10.2010р. призначено колегіальний розгляд справи №7/147.

Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалах господарського суду Львівської області №7/147 від 04.10.2010р. та від 19.10.2010р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Львівської області №7/147 від 08.11.2010р. суддю Березяк Н.Є. у складі колегії суддів по справі №7/143 замінено на суддю Шпакович О.Ф.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 08.11.2010р. зупинено провадження у справі №7/147 за позовом приватного підприємеця ОСОБА_1, до товариства з обмеженою відповідальністю відпочинковий комплекс санаторій Верховина про стягнення 650000грн. та заборонити рекламувати, виготовляти пропонувати послугу та знищити обладнання для озонування, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, до отримання від слідчих органів інформації про наявність/відсутність в діях посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю відпочинковий комплекс санаторій Верховина (смт.Східниця) складу злочинів, передбачених ст.ст.176, 177, 367 Кримінального кодексу України.

У звязку з поверненням матеріалів до суду ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 03.03.2011р. провадження у справі поновлено та розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16год. 00хв. 28.03.2011р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалі суду по даній справі від 28.03.2011р.

Учасникам та представникам Учасників оголошено права та обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 27, 28 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в ухвалах господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані Учасникам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції господарського суду Львівської області та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень), зазначалось, що права та обовязки учасників визначені ст.ст.20, 22, 27, 28 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, Позивач просить стягнути з Відповідача 650000 грн. та заборони рекламувати, виготовляти пропонувати послугу та знищити обладнання для озонування.

Свої доводи в цій частині Позивач обґрунтовує тим, що є співавтором винаходів, які захищені патентами №35139А «Спосіб застосування озону для лікувальних ванн», №32840 «Спосіб лікування товстої кишки в умовах курорту», №1360378 «Спосіб очистки крові».

Із реклами в мережі «Інтернет Позивачу стало відомо, що Відповідач використовує запатентовані винаходи Позивача без будь-яких дозволів останнього чи інших співавторів.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ серії АД №186752, Позивач є фізичною особою субєктом підприємницької діяльності з 26.05.2009р.

Як вбачається з патентів №35139А «Спосіб застосування озону для лікувальних ванн», №32840 «Спосіб лікування товстої кишки в умовах курорту», №1360378 «Спосіб очистки крові», ОСОБА_1 є співавтором даних патентів як фізична особа. Крім того, наведені вище патенти датовані до дати реєстрації Позивача як субєкта підприємницької діяльності.

Жодних доказів використання патентів у своїй підприємницькій діяльності Позивачем не надано.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що провадження у справі слід припинити виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Виходячи з приписів статті ст. 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про:

1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів;

2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності;

3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності, та знищення таких товарів;

4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності, або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь;

5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення;

6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.

Статтею 35 Закону України Про охорону прав на винаходи та корисні моделівизначено, що захист прав на винахід (корисну модель) здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Суди відповідно до їх компетенції розв'язують, зокрема, спори про порушення прав власника патенту.

Приписами ст. 421 Цивільного кодексу України встановлено, що субєктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) обєкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник) та інші особи яким належать особисті немайнові та майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Відповідно до стаття 423 Цивільного кодексу України особистими немайновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об'єкта права інтелектуальної власності;

2) право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об'єкта права інтелектуальної власності;

3) інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Особисті немайнові права інтелектуальної власності належать творцеві об'єкта права інтелектуальної власності. У випадках, передбачених законом, особисті немайнові права інтелектуальної власності можуть належати іншим особам. Особисті немайнові права інтелектуальної власності не залежать від майнових прав інтелектуальної власності.

Майновими правами інтелектуальної власності, відповідно до статті 424 Цивільного кодексу України є:

1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно ст.1 Закону України Про охорону прав на винаходи і корисні моделі, винахідник - людина, інтелектуальною, творчою діяльністю якої створено винахід, тобто винахідник це завжди фізична особа.

Законодавством, що регулює питання захисту прав інтелектуальної власності, зокрема Законом України Про охорону прав на винаходи та корисні моделі не встановлено процесуальних особливостей щодо підвідомчості справ про порушення майнових прав інтелектуальної власності.

Згідно зі статтею 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага, тобто майнові права, результати інтелектуальної, творчої діяльності відносяться до обєктів цивільних прав.

Усі спори щодо визнання авторства на твір підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, в тому числі в разі набуття юридичною особою прав субєкта права інтелектуальної власності на твір, який створений у звязку з виконанням трудового договору або який створено на замовлення.

При визначенні судової юрисдикції інших категорій справ, щодо захисту авторського права або суміжних прав суд зобовязаний виходити з положень статей 3 та 15 Цивільного процесуального кодексу України, статей 1 та 12 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають зокрема те, що в порядку цивільного судочинства підлягає вирішенню спір за участю фізичної особи субєкта підприємницької діяльності, якщо цей спір виник не у звязку із здійсненням нею господарської діяльності.

Наявність в автора, власника патенту, статусу субєкта підприємницької діяльності не змінює підвідомчості справи у спорі про захист прав інтелектуальної власності та стягнення авторської винагороди.

В судових засіданнях позивач пояснив суду, що здійснення Позивачем підприємницької діяльності полягає в тому, що Позивачем створено винаходи, які можна реалізовувати, створювати виключно у процесі господарської діяльності з метою обміну на ринку та попиту - пропозиції. Підприємницька діяльність позивача полягає у пропонуванні іншим фізичним та юридичним особам, в тому числі Відповідачеві, послуг з надання права використання запатентованих винаходів та корисних моделей, яке належить позивачеві.

Враховуючи, що Позивач не представив суду документів, які б підтверджували, що він використовує використовує захищені патентами №35139А «Спосіб застосування озону для лікувальних ванн», №32840 «Спосіб лікування товстої кишки в умовах курорту», №1360378 «Спосіб очистки крові» винаходи у своїй підприємницькій діяльності та що спір виник саме у звязку із здійсненням такої діяльності, тому суд вважає, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Вирішення вказаного спору належить до компетенції судів загальної юрисдикції, що розглядають справи в порядку цивільного процесуального судочинства згідно з встановленою підсудністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає припиненню відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.86, 87 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі припинити.

Судді Артимович В.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_6