ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" серпня 2011 р. Справа № 17/002-10

За позовом Приватного підприємства „Приватна фірма „Силует

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім

про стягнення 91 726,20грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім

до Приватного підприємства „Приватна фірма „Силует

про стягнення 102 256,08грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (директор); ОСОБА_2 (дов. від 04.01.2011р.);

від відповідача ОСОБА_3 (дов. № 2 від 26.11.2009р.).

Обставини справи:

Приватне підприємство „Приватна фірма „Силует (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім (далі - відповідач) про стягнення 91 726,20грн. заборгованості з оплати переданих дверей та виконаних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором № В4090108 від 09.01.2008р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.01.2010р. (суддя Суховий В.Г.) порушено провадження у справі № 17/002-10, розгляд справи призначено на 18.02.2010р.

Відповідно до розпорядження голови господарського суду Київської області від 23.02.2010р., на підставі ст. 24 Закону України „Про судоустрій України, справу № 17/002-10 із провадження судді Сухового В.Г. передано до провадження судді Горбасенка П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.02.2010р. (суддя Горбасенко П.В.) розгляд справи № 17/002-10 призначено до розгляду на 15.03.2010р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.03.2010р. розгляд справи відкладено на 02.04.2011р.

Ухвалами господарського суду Київської області від 15.03.2010р. та 02.04.2010р. розгляд справи відкладено на 02.04.2010р. та 16.04.2010р. відповідно.

02.04.2010р. до загального відділу господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3745 від 02.04.2010р.), згідно якого останній позовні вимоги визнав безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

16.04.2010р. до загального відділу господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 4299 від 16.04.2010р.) Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім (позивача за зустрічним позовом) до Приватного підприємства „Приватна фірма „Силует (відповідача за зустрічним позовом) про стягнення 102 256,08грн. витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопромхім, яка прийнята судом.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ „Автопромхім, внаслідок виготовлення ПП „Приватна фірма „Силует неякісних дверей, понесено витрати у сумі 102 256,08грн., у звязку з усуненням недоліків, які ТОВ „Автопромхім просить відшкодувати за рахунок ПП „Приватна фірма „Силует.

В судовому засіданні 16.04.2010р. представником відповідача подано заяву про залучення Приватного будівельного підприємства „Житлобудсервіс до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.04.2010р. прийнято до провадження зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім до Приватного підприємства „Приватна фірма „Силует про стягнення 102 256,08грн. для спільного розгляду з первісним позовом, призначено судову будівельно-технічну експертизу у справі № 17/002-10, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення судової експертизи винесено наступні питання: „Чи відповідають протипожежні, металеві двері, які були поставлені 17.09.2009р. Приватним підприємством „Приватна фірма „Силует Товариству з обмеженою відповідальністю „Автопромхім згідно договору № В 4090108 від 09.01.2008р. технічним умовам: ТУ У В.2.6-28.1-1-2004, що були зареєстровані 12.11.2004р. за № 081/029489 в книзі обліку?; Якщо не відповідають, то які є відступи від вимог ТУ У В.2.6-28.1-1-2004, що були зареєстровані 12.11.2004р. за № 081/029489 в книзі обліку?; для здійснення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз надано матеріали справи № 17/002-10, зупинено провадження у справі № 17/002-10 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом Київської області висновків експертів.

27.07.2011р. до господарського суду Київської області разом з матеріалами справи № 17/002-10 надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2854/10-15 від 11.07.2011р., зі змісту якого вбачається, що експертною установою вирішено питання, які були поставлені перед нею судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.07.2011р. поновлено провадження у справі № 17/002-10, розгляд справи призначено на 08.08.2011р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.08.2011р. розгляд справи відкладено на 19.08.2011р.

19.08.2011р. до загального відділу господарського суду Київської області від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про доповнення позовних вимог по зустрічному позову (вх. № 11525 від 19.08.2011р.), згідно якої останній додатково до вимоги про стягнення 102 256,08грн. витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопромхім заявив вимогу про стягнення 367 463,59грн., яка не прийнята судом у звязку з нижченаведеним.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд встановив, що позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) при подачі суду заяви про доповнення позовних вимог по зустрічному позову, в порушення ч. 4 ст. 22 ГПК України, змінено предмет та підставу зустрічного позову, оскільки підставою зустрічного позову про стягнення 102 256,08грн. було наявність витрат ТОВ „Автопромхім, яких зазнав останній у звязку з виготовленням неякісних дверей та які просив стягнути з ПП „Приватна фірма „Силует, а підставою додаткової вимоги про стягнення 367 463,59грн. є відмова позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) від договору, у звязку з чим останній просить відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) повернути сплачені останньому грошові кошти у сумі 367 463,59грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про доповнення до позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

В судовому засіданні 19.08.2011р. суд вирішив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про залучення Приватного будівельного підприємства „Житлобудсервіс до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, оскільки представником відповідача, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 34 ГПК України, не доведено суду, яким чином рішення господарського суду у даній справі може вплинути на права або обовязки Приватного будівельного підприємства „Житлобудсервіс щодо однієї з сторін.

У судовому засіданні 19.08.2011р. представники позивача підтримали первісний позов в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) підтримав зустрічний позов в повному обсязі, а первісний не визнав повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопромхім (Замовник), Споживчим товариством „Інбуд (Генпідрядник) та Приватним підприємством „Приватна фірма „Силует (Субпідрядник) укладено договір № В4090108, згідно якого замовник доручив, а субпідрядник зобовязався виконати наступні роботи: виготовлення дверей металевих вхідних з вогнестійкістю 0,5 години (ДСТУ Б В.2.6-11-97), дверей металевих протипожежних (ТУ У В.2.6.-28.1.-1-2004) (далі двері або продукція); доставка дверей замовнику за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82; монтаж дверей в підготовлені генпідрядником для цього дверні отвори, які знаходяться на обєкті за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82. Двері виготовляються у відповідності з додатковою угодою, додатком № 1 (специфікація), додатком № 2 (рахунок-фактура), які складаються окремо для кожної замовленої партії дверей і які являються невідємною частиною договору.

Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. договору загальна вартість договірних робіт по виготовленню і монтажу продукції, визначається окремо для кожного конкретного замовлення і міститься у додатковій угоді (зі специфікацією та рахунком-фактурою), які являються невідємним додатком до договору. Замовник протягом 5 банківських днів від дати підписання додаткової угоди (виписки рахунку-фактури) перераховує субпідряднику в якості передоплати виконання робіт по виготовленню дверей 70 % загальної суми за виготовлену партію продукції. Вказана оплата являється основою для виготовлення партії дверей. Замовник протягом 3 банківських днів з дати виготовлення дверей перераховує субпідряднику решту 30 % від загальної суми за виготовлену партію продукції, вказану у додатковій угоді. Повну оплату за монтаж дверей замовник перераховує субпідряднику в якості проведення кінцевих розрахунків за виконання робіт протягом 3 банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору субпідрядник приступає до виконання робіт після зарахування на його поточний рахунок, вказаний у договорі, грошових коштів від замовника згідно п. 2.2. договору. Строк виконання робіт субпідрядником, згідно п. 1.1. договору складає до 21 робочого дня (в залежності від розміру партії) з моменту надходження 70 % оплати, від загальної суми за виготовлену партію продукції, на поточний рахунок субпідрядника. Субпідрядник протягом 2 робочих днів повідомляє замовника про готовність дверей, після чого замовник згідно п. 2.3. проводить кінцевий розрахунок за виготовлення партії. Вказана оплата являється підставою для наступного відвантаження цієї партії продукції для монтажу.

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3. договору сторонами погоджено, що субпідрядник гарантує відповідність дверей вимогам ТУ, ДСТУ та якісне виконання робіт згідно діючим нормам та правилам.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобовязань по договору (п. 8.1. договору).

09.01.2008р. сторони погодили специфікацію № В4090108/1 на загальну суму 525 628,44грн. з ПДВ (а.с. 14, т. 1).

01.02.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопромхім (Замовник), Споживчим товариством „Інбуд (Генпідрядник) та Приватним підприємством „Приватна фірма „Силует (Субпідрядник) укладено додаткову угоду № В4200208 до договору № В4090108 від 09.01.2008р., згідно якої сторони домовились про виконання наступних робіт: виготовлення дверей металевих вогнестійких (ДСТУ Б В.2.6-11-97), дверей металевих протипожежних (ТУ У В.2.6.-28.1.-1-2004) (далі двері або продукція); доставка дверей замовнику за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82; монтаж дверей в підготовлені генпідрядником для цього дверні отвори, які знаходяться на обєкті за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82. Загальна вартість робіт по виготовленню, доставці та монтажу 41 протипожежних дверей, вогнестійкість 1 год. складає 87 519,42грн. з урахуванням ПДВ.

01.02.2008р. сторони погодили специфікацію № 2 на загальну суму 87 519,42грн. з ПДВ (а.с. 14, т. 1).

На виконання п. 2.2. договору № В4090108 від 09.01.2008р. відповідач за період з 01.02.2008р. по 07.11.2008р. перерахував позивачу 687 011,21грн. в якості оплати за виконані підрядні роботи, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 17-26, т. 1).

Суд встановив, що на виконання п. 1.1. договору позивачем виконані, а відповідачем прийняті, підрядні роботи на загальну суму 680 331,39грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-39 від 15.02.2008р. на суму 74 209,84грн., № ОУ-100 від 03.03.2008р. на суму 13 309,58грн., № ОУ-71 від 21.03.2008р. на суму 57 882,12грн., № ОУ-239 від 22.05.2008р. на суму 12 984,96грн., № ОУ-129 від 05.05.2008р. на суму 36 200,16грн., № ОУ-129/1 від 23.05.2008р. на суму 45 250,20грн., № ОУ-129/2 від 01.08.2008р. на суму 142 180,19грн., № ОУ-238 від 21.05.2008р. на суму 6 492,48грн., № ОУ-303 від 24.06.2008р. на суму 8 115,60грн., № ОУ-242 від 01.08.2008р. на суму 100 780,56грн., № ОУ-435 від 03.09.2008р. на суму 14 608,08грн., № ОУ-381 від 11.02.2009р. на суму 148 840,18грн., № ОУ-431 від 01.09.2008р. на суму 19 477,44грн. (а.с. 27-39, т. 1), підписаними та скріпленими печатками сторін договору.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем також складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 98 406,02грн., зокрема № ОУ-18 від 17.09.2009р. на суму 10 506грн., № ОУ-527 від 17.09.2009р. на суму 5 520грн., № ОУ-515 від 17.09.2009р. на суму 37 800грн., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р. на суму 44 580,02грн. (а.с. 40-43).

28.09.2009р. позивач разом з супровідним листом № 0102 від 17.09.2009р. направив на адресу відповідача для підписання примірники актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-18 від 17.09.2009р., № ОУ-527 від 17.09.2009р. № ОУ-515 від 17.09.2009р., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 20.09.2009р. (а.с. 45, т. 1) та фіскальним чеком № 7230 від 28.09.2009р. (а.с. 46, т. 1). Вказані акти 05.10.2009р. отримані представником відповідача Головченком, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 47, т. 1).

Відповідач вищезазначені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписав. Заперечень та зауважень щодо отриманих актів на адресу позивача не направив.

12.11.2009р. позивач, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості з оплати виконаних робіт та переданого товару у сумі 91 726,20грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.11.2009р. (а.с. 51, т. 1) та фіскальним чеком № 2476 від 12.11.2009р. (а.с. 52, т. 1), яка 20.11.2009р. отримана представником відповідача Головченком, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 53, т. 1). Відповідач вказану вимогу залишив без розгляду та задоволення.

Предметом первісного позову є вимога про стягнення 91 726,20грн. заборгованості з оплати переданих дверей та виконаних робіт.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами абз. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що на виконання п. 2.2. договору № В4090108 від 09.01.2008р., відповідач за період з 01.02.2008р. по 07.11.2008р. перерахував позивачу 687 011,21грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 17-26, т. 1); на виконання п. 1.1. договору позивачем виконані, а відповідачем прийняті, підрядні роботи на загальну суму 680 331,39грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-39 від 15.02.2008р. на суму 74 209,84грн., № ОУ-100 від 03.03.2008р. на суму 13 309,58грн., № ОУ-71 від 21.03.2008р. на суму 57 882,12грн., № ОУ-239 від 22.05.2008р. на суму 12 984,96грн., № ОУ-129 від 05.05.2008р. на суму 36 200,16грн., № ОУ-129/1 від 23.05.2008р. на суму 45 250,20грн., № ОУ-129/2 від 01.08.2008р. на суму 142 180,19грн., № ОУ-238 від 21.05.2008р. на суму 6 492,48грн., № ОУ-303 від 24.06.2008р. на суму 8 115,60грн., № ОУ-242 від 01.08.2008р. на суму 100 780,56грн., № ОУ-435 від 03.09.2008р. на суму 14 608,08грн., № ОУ-381 від 11.02.2009р. на суму 148 840,18грн., № ОУ-431 від 01.09.2008р. на суму 19 477,44грн. (а.с. 27-39, т. 1), підписаними та скріпленими печатками сторін договору; позивачем також складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 98 406,02грн., зокрема: № ОУ-18 від 17.09.2009р. на суму 10 506грн., № ОУ-527 від 17.09.2009р. на суму 5 520грн., № ОУ-515 від 17.09.2009р. на суму 37 800грн., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р. на суму 44 580,02грн. (а.с. 40-43); 28.09.2009р. позивач разом з супровідним листом № 0102 від 17.09.2009р. направив на адресу відповідача для підписання примірники актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-18 від 17.09.2009р., № ОУ-527 від 17.09.2009р. № ОУ-515 від 17.09.2009р., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 20.09.2009р. (а.с. 45, т. 1) та фіскальним чеком № 7230 від 28.09.2009р. (а.с. 46, т. 1); вказані акти 05.10.2009р. отримані представником відповідача Головченком, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 47, т. 1) та залишилися непідписаними та неоплаченими відповідачем; 12.11.2009р. позивач, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості з оплати виконаних робіт та переданого товару у сумі 91 726,20грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.11.2009р. (а.с. 51, т. 1) та фіскальним чеком № 2476 від 12.11.2009р. (а.с. 52, т. 1), яка 20.11.2009р. отримана представником відповідача Головченком, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 53, т. 1), яка залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обовязок з оплати виконаних позивачем робіт згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-18 від 17.09.2009р., № ОУ-527 від 17.09.2009р., № ОУ-515 від 17.09.2009р., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р., станом на момент судового розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем з оплати переданих дверей та виконаних робіт складає 91 726,20грн. (680 331,39грн. + 98 406,02грн. 687 011,21грн.), а відтак первісна позовна вимога про стягнення 91 726,20грн. заборгованості з оплати переданих дверей та виконаних робіт є обґрунтованою, підтверджується наявними матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Суд критично оцінює висновок судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2854/10-15 від 11.07.2011р., де зазначено, що протипожежні металеві двері, які встановлені в прорізах внутрішніх стін та перегородок житлового будинку № 80-80 по вул. Дмитрівській в м. Києві не відповідають вимогам пунктів 1.3.1.1., 1.3.1.2., 1.5.4 Технічних умов: ТУ У В.2.6.-28.1-1-2004, що були зареєстровані 12.11.2004р. за № 081/029498 в книзі обліку, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Суд встановив, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2854/10-15 від 11.07.2011р. вказано на наявність наступних недоліків виготовлених позивачем дверей: нещільний притул між ущільнюючими елементами та поверхнею дверної коробки в місцях їх примикання, а також не прийняття повного закритого положення дверних полотен по відношенню до дверної коробки не відповідає вимогам ТУ У В.2.6.-28.1.-1-2004 „Двері металеві протипожежні протиударні щодо функціонального призначення протипожежних дверей однією з основних функцій яких є обмеження розповсюдження факторів пожежі (вогню, диму та газів) в суміжні приміщення.

Судом встановлено, що експертом виявлено недоліки примикання дверної коробки до поставлених позивачем дверей, а не невідповідність протипожежних металевих дверей технічним умовам: ТУ У В.2.6-28.1-1-2004, виготовлених позивачем на виконання договору № В4090108 від 09.01.2008р.

Крім того, відповідність виготовлених позивачем на виконання договору № В4090108 від 09.01.2008р. дверей діючим вимогам та нормам підтверджується сертифікатами відповідності (а.с. 95-97, т. 1), листом Державного центру сертифікації МНС України № 184 від 13.02.2009р. (а.с. 98, т. 1) та протоколами сертифікаційних випробувань (а.с. 100-166, т. 1).

Посилання представника відповідача на неналежну якість виготовлених позивачем на виконання договору № В4090108 від 09.01.2008р. дверей спростовується вищевикладеним та тим, що відповідачем не подано суду доказів надіслання на адресу відповідача мотивованої відмови від підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-18 від 17.09.2009р., № ОУ-527 від 17.09.2009р. № ОУ-515 від 17.09.2009р., № ОУ-381/1 від 17.09.2009р. та належних доказів звернення до позивача з претензіями щодо якості дверей або з вимогами усунути недоліки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 91 726,20грн. заборгованості з оплати переданих дверей та виконаних робіт є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Предметом зустрічного позову є вимога позивача за зустрічним позовом про 102 256,08грн. витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопромхім.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що ТОВ „Автопромхім, внаслідок виготовлення ПП „Приватна фірма „Силует неякісних дверей, понесено витрати у сумі 102 256,08грн., які повязані з усуненням вказаних недоліків, які ТОВ „Автопромхім просить відшкодувати за рахунок ПП „Приватна фірма „Силует.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена зустрічна позовна вимога є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт належного виконання позивачем зобовязань за договором № В4090108 від 09.01.2008р., в тому числі щодо виготовлення позивачем дверей належної якості.

Посилання представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) на те, що 29.04.2009р. було складено акт про недоліки виготовлених відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) дверей не приймається судом, оскільки спірні акти здачі-прийняття робіт (надання робіт) складені відповідачем за зустрічним позовом 17.09.2009р., тобто після складення 29.04.2009р. акту про виявлені недоліки. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, решту актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивач за зустрічним позовом підписав та скріпив своє печаткою, що свідчить про прийняття останнім підрядних робіт.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

Суд встановив, що позивачем за первісним позовом (відповідачем за первісним позовом) Приватним підприємством „Приватна фірма „Силует за проведення судової експертизи у справі сплачено 2 577,60грн., що підтверджується актом здачі-приймання висновку експертизи № 2854/10-15.

Витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та витрати за проведення судової експертизи, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача за первісним позовом.

Суд встановив, що позивачем за первісним позовом за первісні позовні вимоги про стягнення 91 726,20грн. сплачено державне мито в розмірі 917,27грн., хоча згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито (із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів стягується державне мито у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) останній повинен був сплатити 917,26грн. (1 % від суми позову 91 726,20грн.), переплативши до Державного бюджету України 0,01грн. (917,27грн. 917,26грн.). Враховуючи те, що позивач за первісними позовом безпідставно сплатив до Державного бюджету України 0,01грн. (які він не повинен був сплачувати), а у суду відсутні підстави для їх стягнення з відповідача за первісним позовом, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 917,26грн. державного мита.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопромхім (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 104; ) на користь Приватного підприємства „Приватна фірма „Силует (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 11; ) 91 726 (девяносто одну тисячу сімсот двадцять шість гривень) 20 коп. заборгованості з оплати переданих дверей та виконаних робіт, 2 577 (дві тисячі пятсот сімдесят сім гривень) 60 коп. витрат за проведення експертизи, 917 (девятсот сімнадцять гривень) 26 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість гривень) 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя П.В. Горбасенко

Повне рішення складено: 23.08.2011р.