ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.11 Справа № 18/5009/2909/11

за позовом Куйбишевського міжрайонного прокурора (71001, Запорізька область, смт.Куйбишеве, вул. Леніна, 25) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної екологічної інспекції в Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72а)

до приватного підприємства Апрайз (71001, Запорізька область, смт. Куйбишеве, вул.Крупської, 119)

про стягнення 22 257,42 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10/03 від 11.01.2010 р., посвідчення № 20 від 27.10.2009 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 керівник, довідка № 31 від 05.05.2006 р., паспорт серія СВ 479389 від 03.12.2001 р.; ОСОБА_3 учасник підприємства, паспорт серія СА 774019 від 04.06.1998 р.; ОСОБА_4 вільний слухач, паспорт серія СА 497111 від 03.07.1997 р.;

від прокуратури: ОСОБА_5, посвідчення № 83 від 06.08.2008 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернувся Куйбишевський міжрайонний прокурор з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної екологічної інспекції в Запорізькій області про стягнення з приватного підприємства Апрайз шкоди в сумі 22257,42 грн. в місцевий бюджет Куйбишевського району до фонду охорони навколишнього природного середовища.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що перевіркою, проведеною Куйбишевською міжрайонною прокуратурою за участю фахівців сектору екологічного міжрайонного контролю Бердянського регіону Державної екологічної інспекції в Запорізькій області, встановлено факт забруднення земельних ділянок відходами ПП «Апрайз», що відображено в акті перевірки від 02.11.2009 р. Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяно шкоду в розмірі 22 257,42 грн. Добровільно відповідач шкоду не відшкодував, що стало підставою для її примусового стягнення за даним позовом.

Ухвалою суду від 30.05.2011 р. порушено провадження у справі № 18/5009/2909/11, судове засідання призначене на 15.06.2011 р.

Відповідач надав заперечення проти позову, в яких зауважив, що розмір штрафу нараховано з порушенням вимог Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища від 27.10.1997 р. № 171, лише на підставі акту перевірки, за відсутності інших підтверджуючих документів. Вказує, що відповідачем були виконані вимоги припису від 02.11.2011 р. та отримано дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком на 5 років. Крім того, заявив про пропуск позивачем річного терміну позовної давності, передбаченого статтею 258 ЦК України, для вимог про стягнення шкоди.

За заявою представників сторін та прокурора фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. В судовому засіданні 15.06.2011 р. представник позивача та прокурор підтримали заявлені позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Розгляд справи закінчено 15.06.2011 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника сторін та прокурора, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 37 Закону України від 05.03.1998 р. № 187/98-ВР «Про відходи», державний контроль у сфері поводження з відходами здійснюють спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, з питань житлово-комунального господарства, з питань охорони здоров'я та інші спеціально уповноважені органи виконавчої влади.

02.11.2009 р. державними інспекторами з охорони природного середовища у присутності директора приватного підприємства «Апрайз» проведено перевірку дотримання приватним підприємством «Апрайз»вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт від 02.11.2009 р. В акті зафіксовано, серед іншого, що на території підприємства при здійсненні підприємницької діяльності з західного боку встановлено факт складування відходів зернових на земельній ділянці без покриття у двох окремо лежачих купах. Розміри першої купи 7,8 м х 19 м із середньою висотою отвалу 0,6 м. Розміри другої купи 7,8 м х 3,2 м із середньою висотою отвалу 0,3 м. Також виявлені сліди спалювання відходів зернових. Копію акту вручено директору.

З метою усунення виявлених порушень приватному підприємству «Апрайз»внесено припис від 02.11.2009 р. б/н щодо недопущення складування відходів зернових у невстановлених місцях, а також їх спалювання, приписано утримувати територію підприємства в належному вигляді. Припис вручено директору підприємства.

Закон України «Про відходи»визначає, що відходами є будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення (ст. 1).

Статтею 33 вказаного Закону передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з державною санітарно-епідеміологічною службою України. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для заявлених на одержання дозволу відходів. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

Згідно з п. п. «а», «б»ч. 1 ст. 42 Закону України «Про відходи»особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних збитків; самовільне розміщення чи видалення відходів.

Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України (ст. 43 Закону України «Про відходи»).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України від 25.06.1991 р. № 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища»шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб'єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, встановлено Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища від 27.10.1997 р. № 171, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності.

Відповідно до акту перевірки від 02.11.2009 р. виявлено факт засмічення земель.

Пунктом 2 Методики визначено, що засміченням земель є наявність на території земельних ділянок земель сторонніх предметів і матеріалів.

Згідно з п. 3.2 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 5.1 вказаної Методики розміри шкоди від засмічення земель обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.

Земельна ділянка, на якій виявлено засмічення, знаходиться в оренді ПП «Апрайз»на підставі договору оренди землі від 03.08.2006 р., укладеного з Куйбишевською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Державному реєстрі земель 09.01.2007 р. за реєстровим № 02. Земельна ділянка має несільськогосподарське призначення та надана для розміщення виробничих приміщень. Площа земельної ділянки становить 1,8011 га, нормативна грошова оцінка землі 141284,77 грн.

На підставі акту перевірки, згідно вказаної Методики, позивачем виконано розрахунок шкоди від засмічення земельних ділянок загальною площею 173,94 кв.м., розташованих на території ПП «Апрайз»смт. Куйбишево, вул. Крупської, 119. Розмір шкоди склав 22 257,42 грн.

Факт засмічення земель відповідачем по суті не заперечується та не спростовується будь-якими доказами. Доказів сплати суми нарахованої шкоди відповідач суду не надав.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, суд виходив з презумпції вини правопорушника. Відповідач повинен довести, що у його діях або діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 22 257,42 грн. шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності зараховуються на розрахункові рахунки місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища за місцем вчинення правопорушення.

Дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, який отримано відповідачем на виконання вимог припису від 02.11.2009 р., стосується іншого зафіксованого в акті перевірки порушення, а не факту засмічення земель, який є предметом розгляду в даній справі.

Посилання відповідача на те, що акт перевірки не є достатньою правовою підставою для визначення розміру шкоди, є необґрунтованим та спростовується змістом пункту 5.1 Методики, в якому наводиться лише альтернативний перелік матеріалів, на підставі яких здійснюється розрахунок (у тому числі акти перевірки) і даний перелік не є вичерпним.

Доводи відповідача щодо застосування річного терміну позовної давності, передбаченого статтею 258 ЦК України, до вимог про стягнення шкоди, є необґрунтованими. Спеціальна позовна давність відповідно до наведеної статті застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тобто способів забезпечення виконання зобовязань за правочинами (глава 49 ЦК України). В даному випадку правовідносини сторін не врегульовуються зазначеною главою, а виникли на підставі загальних вимог закону внаслідок спричинення шкоди, тобто із деліктних правовідносин (глава 82 ЦК України).

До вимог про відшкодування шкоди застосовується загальний (трирічний) термін позовної давності, передбачений статтею 257 ЦК України, який на момент звернення прокурора з позовом до суду ще не сплив.

Згідно ст. 49 ГПК України, судові витрати з розгляду справи підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства Апрайз (71001, Запорізька область, смт.Куйбишеве, вул. Крупської, 119, , рахунки не відомі) в місцевий бюджет Куйбишевського району до фонду охорони навколишнього природного середовища (р/р 0153 код 50080200, ОКПО 34676927 ГУДКУ в Запорізькі області) 22 257,42 грн. (двадцять дві тисячі двісті пятдесят сім грн. 42 коп.) шкоди. Видати наказ.

3. Стягнути з приватного підприємства Апрайз (71001, Запорізька область, смт.Куйбишеве, вул. Крупської, 119, , рахунки не відомі) в доход Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району; банк отримувач: Головне управління Державного казначейства у Запорізькій області; МФО 813015; ; рахунок № 0007; код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095) 222,57 грн. (двісті двадцять дві грн. 57 коп.) державного мита. Видати наказ.

4. Стягнути з приватного підприємства Апрайз (71001, Запорізька область, смт.Куйбишеве, вул. Крупської, 119, , рахунки не відомі) в доход Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району; банк отримувач: Головне управління Державного казначейства у Запорізькій області; МФО 813015; ; рахунок № 0007; код бюджетної класифікації 22050003, символ звітності банку 264) 236,00 грн. (двісті тридцять шість грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя В.В.Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 24.06.2011 р.