ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.2011 р. Справа № 8/145

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", просп. Московський, 60, м.Харків, 61005 (адреса для листування: вул. Пушкіна, 45, м. Полтава)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39600

про стягнення 938168,47грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Обставини справи: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 938168,47 грн. за неналежне виконання умов Кредитного договору №0 від 23.23.01.2008р.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: його представник в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 22.11.2010р., про відкладення розгляду справи від 14.12.2010 р., від 18.01.2011р. повернулася до суду в звязку з закінченням терміну зберігання.

Згідно витягу з ЄДРПОУ, наданого позивачем на запит суду місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2, що співпадає з адресою, зазначеною в позовній заяві.

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.207р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

23січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено Кредитний договір № 0.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі 654850,00 гривень строком користування до 21 квітня 2011 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення Кредиту та сплати процентів за його користування, у встановлені. Кредитним договором терміни. Але, взятих на себе зобов'язань у встановлені Кредитним договором строки не виконав, заборгованість за кредитом не сплатив.

Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.3. Кредитного договору повинно відбуватись з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

Умовами Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Як зазначає позивач, відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотках в обумовлені Кредитним договором строки, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Крім того, відповідно до умов Кредитного договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати за кредит строком більш ніж на 1 місяць, та/або у випадку порушення позичальником умов договору застави/іпотеки, вказаного в п. 2.1. даного договору, позивач має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному в кредитному договорі.

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно п. 1.2.2. Кредитного договору. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит в повному обсязі.

Як стверджує позивач у зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору, 26 березня 2010 року він направив відповідачу вимогу, згідно з якою Відповідачу було запропоновано виконати свої зобов'язання: сплатити заборгованість по кредиту. Однак, заборгованості по кредиту у встановлений строк Відповідач не сплатив.

Таким чином, станом на 19 жовтня 2010 року заборгованість Відповідача перед Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" по Кредитному договору не сплачена і її розмір складає 938168 гривень 47 копійок, з яких:

- заборгованість за простроченим кредитом - 653879,49 грн.;

- заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 277434,25 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1329,55 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом - 520,32 грн.;

- штраф за порушення зобов'язань - 5000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд дійшов до висновку відмовити в позові, виходячи з наступного:

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п. 1.2.2. Кредитного договору.

Згідно розділу 11 «Порядок дострокового повернення кредиту»(п. 11.1) термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення - з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку.

В матеріалах справи відсутня вимога Банку до відповідача про сплату заборгованості за кредитом та повернення кредиту, наданого відповідно до кредитного договору від 23.01.08 р. № 0 та докази її направлення відповідачу.

Доданий позивачем до позовної заяви лист від 26.03.2010 р. є відповіддю Банку на звернення відповідача щодо видалення з договору пункту про щорічне обнуління лінії та погашення заборгованості рівними частинами, починаючи з 23 січня 2010 року, а не вимогою Банку про сплату заборгованості та повернення кредиту.

З огляду на вищевикладене у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя Босий В.П.