ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 грудня 2011 р. Справа № К-5/74

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Г.З.Цюх , при секретарі судового засідання Л.Р.Ломей, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1, вул. М.Слободівни, 16, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Універмаг "Коломия", вул. Шевченка, 2, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200

про стягнення вартості частини майна

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - посвідчення № 77 від 16.01.2008р. , довіреність від 01.02.11р.

Від відповідача: ОСОБА_2-представник, довіреність від 30.11.10р.

Від відповідача: ОСОБА_3-директор, паспорт серії СС № 037309, виданий 22.03.1996р. Коломийським МВ УМВС в Івано-Франківській області

Від позивача: ОСОБА_4-адвокат, довіреність ВРД № 445488 від 31.01.11р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універмаг "Коломия", м.Коломия вартості частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі Товариства станом на день виключення його з числа учасників Товариства 18.12.2004р. Також позивач вказує на те, що йому належало виплатити належну йому частку прибутку, одержаного Товариством в даному році до моменту виключення учасника. При цьому позивач вказує на те, що ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия 02.06.2006р. платіжним дорученням № 179 перерахував на його розрахунковий рахунок 31645 грн., зазначивши в графі "призначення платежу", що йому повертається частка в майні Товариства в зв"язку з виключенням. д. Лазарович М.В. вважає, що перерахована йому сума становить його частку в статутному фонді Товариства, а не вартість частини майна, пропорційно частці в статутному капіталі Товариства. Вказує на те, що Товариство не провело з ним розрахунок належним чином в установлений законом строк, а тому звернувся за захистом порушено права до господарського суду з вимогою про стягнення вартості частини майна, виходячи з ринкових цін на саму будівлю універмагу, що склалася на момент його виключення з Товариства з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виплати та 3 % річних від несплаченої суми. Позивачем при поданні позову сплачено держмито в сумі 9105 грн. від ринкової вартості майна, що склалась на момент виключення його з Товариства та додатково ще 85 грн. держмита, а також 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Одночасно, з поданням позову д.Лазаровичем М.В. до суду було подано клопотання про витребування у ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия ряду додаткових документів та про призначення аудиторської перевірки та судової експертизи щодо ринкової вартості приміщення універмагу станом на день виключення його з товариства.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на необгрунтованість вимог позивача, вказує на те, що розрахунок з ним проведений в відповідності до вимог законодавства та в відповідності з п. 4.5. Статуту товариства, який визначається за балансовою вартістю такого майна, а не за ринковою вартістю як цього вимагає позивач. При цьому відповідач вказує, що загальний розмір статутного капіталу Товариства на момент виключення позивача становив 327054 грн. і з цієї суми вираховувалась вартість частки позивача. Справа неодноразово призначалась до слухання судом, проте провадження за клопотанням обох сторін зупинялось, поновлювалось, відкладалось слухання справи, по суті не здійснювалось до 15.11.11р.

В судовому засіданні 15.11.11р. позивач уточнив позовні вимоги і просить суд прийняти його уточнені вимоги та стягнути з відповідача основний борг в сумі 167181 грн., 29256 грн. 75 коп. річних, 23238 грн. 21 коп. інфляційних збитків за період з 01.01.2006р. по жовтень 2011р., виходячи з ринкової ціни вартості приміщення універмагу в м.Коломия по вул. Шевченка, 2, що встановлена на підставі експертного висновку.

Відповідач 15.11.11р. подав відзив на позов, в якому заперечує проти вимог позивача, посилаючись на відсутність у позивача права на отримання ним частини вартості майна пропорційно його частці в статутному капіталі ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия, виходячи з ринкових цін на будівлю універмагу. Вказує на те, що п. 4.5. Статуту ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия, який затверджений протоколом № 1 установчих зборів учасників товариства від 15.01.1998р. із змінами та доповненнями від 06.02. 2001р., 24.12.2002р., 31.12.2003р. - "при виході учасника з Товариства йому виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційно його частці в статутному фонді без індексації. Індексація полягає в проведенні перерахунку балансової вартості фондів товариства в зв"язку з збільшенням їх вартості. За таких обставин, за твердженням відповідача, позивачу вартість його частки необхідно вираховувати, виходячи з балансової вартості майна, а не з ринкової, як вимагає позивач.

Відповідач також вказує на те, що в червні 2006р. платіжним дорученням № 179 позивачу було перераховано 30645 грн., що становить вартість частини майна, що пропорційна його частці в статутному капіталі Товариства. В грудні 2010р. господарським судом Івано-Франківської області була розглянута справа № К- 9/215 за позовом ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия до ОСОБА_1 про повернення коштів, які були помилково сплачені йому в сумі 23103,95 грн., як зайво сплаченої частки у статутному капіталі Товариства. Позов задоволений повністю і з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия було стягнуто 23103,95 грн., тобто Товариство перерахувало позивачу ту суму, яка йому належала при виході з Товариства.

В силу ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, що встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Ще відповідач вказує на те, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.02.2010р. у справі № К-9/173-19/31-16/44 за позовом ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия до ОСОБА_1 права на частку у розмірі 4,60 % статутного капіталу Товариства в зв"язку з його виключенням з Товариства 18.12.2004р. Виходячи з цього, при розрахунку вартості частини майна, що належить до оплати ОСОБА_1 до уваги повинна братися частка, розмір якої складає 4,71 % статутного капіталу Товариства, а тому просить в позові відмовити. Разом з тим, відповідачем подано два клопотання, в яких він просить призначити економічну експертизу і на вирішення експерту поставити питання: яка вартість частини майна Товариства відповідно до установчих документів Товариства та з урахуванням рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010р. у справі № К-9/173-19/31-16/44 і рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2010р. у справі № К-9/215 підлягає поверненню ОСОБА_1, якщо розмір його частки у статутному капіталі складає 4,71%? та про призначення повторної будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання: 1) Визначити вартість нежитлового приміщення Універмагу, яке належить на праві власності ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия та знаходиться за адресою :пл. Шевченка, буд. 2, м.Коломия, Івано-Франківська область, 78200 станом на грудень 2004р. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Розглянувши дані клопотання, суд не вважає за необхідне призначити повторну судову будівельно-технічну експертизу, так як поданим експертом висновку щодо ринкової вартості будівлі універмагу встановлена ринкова вартість будівлі станом на день виключення позивача з учасників Товариства.

Стосовно клопотання про призначення економічної експертизи, то суд вважає, що необхідно призначити судову товарознавчу та економічну експертизи для визначення вартості нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів для обчислення вартості частки майна, належної до сплати учаснику, що вибув з Товариства.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши сторін, оглянувши додатково подані матеріли, розглянувши клопотання сторін, суддя встановив, що 27.04.1998р. зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Універмаг "Коломия", м.Коломия учасником якого був позивач (ОСОБА_1В.). Статут товариства затверджено установчими зборами учасників товариства (протокол № 1 від 15.01.1998р.). Станом на 30.12.2003р. статутний фонд Товариства складав 327054 грн., а частка учасника позивача складала 9,37%.

Рішенням загальних зборів від 18.12.2004р. позивача було виключено з учасників Товариства (протокол № 3 від 18.12.04р.).

Відповідно до ст.ст. 54,64 Закону України "Про господарські товариства", ст. 148 ЦК України, п.п. 4.5. та 4.6. Статуту товариства учаснику, який вибув з Товариства виплачується вартість частина майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі, а також належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту виходу учасника. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийщов з товариства в строк до 12 місяців з дня виходу. Таким чином до 18.12.2005р. з позивачем товариство повинне було розрахуватись, проте цього не було зроблено, а тільки в червні 2006р. позивчу Товариством було перераховано суму 30645 грн., як частку в майні Товариства в зв"язку з виключенням позивача з членів Товариства. Позивач вважає, що йому було перераховано його частку в Статутному фонді,так як саме на день виключення його частка складала 9,37% статутного фонду, що в сумі становило 30645 грн. Вищевказане стало підставою для звернення до суду. Разом з тим, позивач вважає, що розрахунок вартості частини майна повинен проводитись, виходячи з ринкової ціни об"єкта, що є у власності Товариства, а саме приміщення, що належить позивачу по вул. Шевченка, 2 в м. Коломия. Дане твердження кореспондується зі ст. 148 ЦК України, яка гласить, що порядок і спосіб визначення вартості майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Статутом ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия на момент виходу позивача з Товариства (п.4.5.,п. 4.6.) було передбачено, що в разі виходу з товариства учаснику виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці в Статутному фонді без індексації та частина прибутку, який отримано Товариством в поточному році до моменту виходу учасника з товариства.

Вищевказане, як стверджує відповідач, свідчить про те, що розрахунок з учасником, який вибув з Товариства, повинен здійснюватись, виходячи з балансової вартості майна, з чим не погоджується суд.

Індексація полягає в проведенні перерахунку балансової вартості фондів товариства в зв"язку з збільшенням їх вартості, проте це не значить, що розрахунок з учасником, який вибув з Товариства проводиться саме з балансової вартості майна, так як п. 4.5. Статуту товариства "Універмаг Коломия" гласить, що в разі виходу з товариства учаснику виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційно його частці в Статутному фонді, без індексації. Даний пункт не містить визначення "балансової вартості майна без індексації". Таким чином, суд приходить до висновку, що Статутом не встановлений порядок оплати вартості частини майна Товариства при виключенні (виході) учасника з товариства не встановлений.

З огляду на те, що п. 4.5. Статуту ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия не передбачає конкретного виду вартості майна Товариства, за яким підлягає розрахунок виплат учаснику, що вибув - вартість частини майна Товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів Товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в Статутному капіталі Товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

Згідно з п. 3.7 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року №04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин», відповідно до статей 54 і 64 Закону України «Про господарські товариства»учасник Товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з Товариства, має право на одержання вартості частини майна Товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі Товариства. У вирішенні спорів щодо розрахунків з учасником, що вийшов (був виключений) з товариства, господарським судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна Товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з Товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить Товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань Товариства.

Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна Товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Будь-який учасник Товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна Товариства. Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості для таких категорій активів Товариства як основні засоби (пункт 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року №92), нематеріальні активи (пункт 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.1999 року №242), довгострокові і поточні біологічні активи (пункти відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року №87).

Враховуючи наведене, господарським судом може бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (був виключений) з Товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів для обчислення вартості частини майна, належної до сплати такому учаснику.

Згідно з ч.1 ст.66 Господарського кодексу України та п. 5.10. Статуту ТзОВ "Універмаг "Коломия", м.Коломия майно Товариства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі.

Відповідно до пункту 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року №92 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 року за № 288/4509, підприємство може переоцінювати об'єкт основних засобів, якщо залишкова вартість цього об'єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. Оскільки переоцінка в даному випадку є правом підприємства, це виключає можливість застосування до нього відповідного примусу.

Водночас обов'язки суду щодо справедливого розгляду справи і необхідності забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового провадження (учасників товариства) потребують за наявності спору з'ясування не виключно задекларованої Товариством, а реальної (дійсної та справедливої) вартості його майна, виходячи з якої мають обчислюватися розміри часток учасників.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити судову товарознавчу та економічну експертизи для визначення вартості нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів для обчислення вартості частки майна, належної до сплати учаснику, що вибув з Товариства.

Підстав для призначення експертизи щодо визначення вартості приміщення універмагу суд не вбачає, так як в справі є наявним висновок № 66 судової будівельно-технічної експертизи від 04.08.2011р., складений та підписаний експертом ОСОБА_5, який може бути належним та допустимим доказом щодо вартості нерухомого майна відповідача.

Керуючись т. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № К-5/74.

Призначити товарознавчу та економічні судові експертизи , проведення яких доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (пл. Соборна, 7, м.Львів-4).

На вирішення експертизи поставити питання:

1. Якою була ринкова вартість товаро-матеріальних цінностей, машин, устаткування, транспортних засобів, цінних паперів, наукових та технологічних розробок, іншого майна та прав на майно, в тому числі інтелектуальну власність, сировини, матеріалів, виробничих і невиробничих фондів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів на момент виключення ОСОБА_1 (18.12.2004р.)?

2. Яка вартість частини майна належала до виплати ОСОБА_1 при виключенні його з товариства 18.12.2004р., якщо його частка в статутному капіталі товариства становила 4,92 % або 9,37%?

Матеріали справи разом з ухвалою направити у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз (пл. Соборна, 7, м.Львів-4).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України (завідомо неправдивий висновок експерта) та ст. 385 Кримінального кодексу України (відмова експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків).

Експерт _________(прізвище), ________ (дата), ________(підпис).

Експерту після закінчення дослідження, матеріали справи № К-5/74 разом з висновком повернути суду.

Витрати по проведенню судової експертизи покласти на відповідача.

Господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Суддя Г.З.Цюх

Виготовлено в КП "Документообіг госп. судів"

________________