ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
02.11.11 Справа № 5015/3670/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Желік М.Б. /головуючий/, ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТрастТер» (м. Львів.)
на рішення Господарського суду Львівської області
від 22.08.2011р. у справі № 5015/3670/11
за позовом Приватного підприємства «ТрастТер» (м. Львів.)
до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»(м. Київ) в особі Львівської філії АТ «Брокбізнесбанк»(м. Львів)
про визнання недійсним кредитного Договору № 177/М1 від 20 вересня 2007 року
за участю представників:
від Позивача: не зявився.;
від Відповідача: ОСОБА_4
З правами та обовязками, передбаченими ст. 22 ГПК України, представник Відповідача ознайомлений.
Рішенням від 22.08.2011р. у справі №5015/3670/11 Господарського суду Львівської області (суддя Деркач Ю.Б.) повністю відмовлено у задоволенні позову; судові витрати покладено на Позивача.

Не погоджуючись із зазначеним процесуальним документом, Приватним підприємством «ТрастТер» подано апеляційну скаргу, у якій Скаржник просить рішення Господарського суду Львівської області скасувати, з огляду на наступне:

- кредитний договір зі сторони Позивача підписано директором підприємства з перевищенням його повноважень;

- оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним так як укладений не ум. Києві де знаходиться юридична особа Відповідач, а у м. Львові, що суперечить на думку Позивача положенням ст. 647 ЦК України.;

-договір вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, інше.

Колегія суддів, заслухавши пояснення Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Львівської області - відсутні, з огляду на наступне:

Як правильно встановлено місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення та підтверджується матеріалами, наявними у справі 20.09.2007 р. між Сторонами укладено кредитний договір № 177/М1 (далі по тексту кредитний договір) на отримання банківського кредиту в сумі 284 925,00 грн. зі сплатою 18% річних та терміном погашення 19.09.2010 р. Цільове призначення кредиту встановлене в кредитному договорі: «придбання транспортного засобу вантажного автомобіля-самоскида МАЗ-551605-271 з платформою V-15,4 м3.

Як вбачається з кредитного договору, від імені Банку (Відповідача) він був підписаний директором Львівської філії ОСОБА_5, який уповноважений на підписання цивільно-правових угод від імені банку довіреністю. Від імені Відповідача кредитний договір підписав директор ОСОБА_6, призначений на цю посаду наказом № 3-к від 05.04.1997 р. засновником ОСОБА_7 Між засновником підприємства (позивача) та директором укладено контракт від 05.04.1997 р. в якому зазначено, що засновник приймає його на посаду директора з повноваженнями, визначеними Статутом Приватного підприємства «ТрастТер», зареєстрованого 03.03.1993 р. № 04994 відділом реєстрації господарських формувань Львівської міської ради.

У апеляційній скарзі Скаржник зазначає, що кредитний договір зі сторони Позивача підписано директором підприємства з перевищенням його повноважень. Однак, у вищевказаному Статуті чітко визначені повноваження Директора, зокрема, п.6.3. надає право Директору на укладення господарських та інших угод від імені підприємства. Більше того, на вимогу Відповідача Позивачем додатково було надано Рішення засновника ОСОБА_7 від 28.08.2007 року №260, у якому дана згода Засновника ПП «Траст-Тер»на отримання кредиту та уповноважено ОСОБА_6 на підписання та оформлення усіх необхідних документів для видачі кредиту. (а.с.27)

Отже, твердження Скаржника, що кредитний договір зі сторони Позивача підписано директором підприємства з перевищенням його повноважень є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи.

Також, Скаржник зазначає, що оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним так як укладений не у м. Києві, де знаходиться юридична особа Відповідач, а у м. Львові, що суперечить на думку Позивача положенням ст. 647 ЦК України

Відповідно до ст. 647 ЦК України, договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Відтак, твердження Скаржника спростовується, адже саме ПП «Траст-Тер»направило заяву №25 від 28.08.2007року до Відповідача з проханням надати кредит, тобто зробило пропозицію укласти кредитний договір. Місцезнаходження позичальника (Позивача) м.Львів, де і був укладений кредитний договір.

Скаржника посилається на те, що оспорюваний договір вчинено ним під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачем не наведено та не доведено підстав і обставин відповідно до яких кредитний договір № 177/М1 від 20.09.2007 р. підлягає визнанню недійсним.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, Господарський суд Львівської області належним чином дослідив усі обставини, що мають значення для справи при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а тому воно є таким, що піддягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в:

Рішення від 22.08.2011р. у справі №5015/3670/11 Господарського суду Львівської області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Кузь В.Л.

суддя Юркевич М.В.