ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.11 Справа № 32/5009/4719/11

Суддя Колодій Н.А.

За позовом ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (71100, АДРЕСА_1)

До відповідача ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2)

про спонукання продовжити строк договору оренди комунального майна № 1013 від 20.12.2005р. до 21.03.2016р.

За зустрічним позовом ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2)

До відповідача ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (71100, АДРЕСА_1)

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

Від позивача (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_4, довіреність № 446 від 28.07.2011 р.

Від відповідача (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_5, довіреність № 1562 від 01.07.2011 р.

ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради про спонукання продовжити строк дії договору оренди комунального майна № 1013 від 20.12.2005 р. до 21.03.2016 р.

Ухвалою суду від 11.08.2011 року порушено провадження у справі № 32/5009/4719/11, судове засідання було призначено на 30.08.2011 р. Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку. Поштові повідомлення свідчать, що сторони належним чином сповіщенні про дату, час і місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні 30.08.2011 р. оголошувалась перерва для надання додаткових доказів до 22.09.2011 р.

30.08.2011 р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради до ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення.

Ухвалою суду від 30.08.2011 р. прийнято до провадження зустрічний позов, спільний розгляд первісного та зустрічного позовів призначено в судовому засіданні на 22.09.2011 р.

В судовому засіданні 22.09.2011 р., на підставі ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву до 05.10.2011 р.

Від позивача (відповідач за зустрічним позовом) надійшла заява (вих. № 6 від 27.09.2011 р.) про уточнення позовних вимог, якою просить суд визнати укладеною додаткову угоду про продовження на пять років до 21.03.2011 р. до договору оренди комунального майна від 20.12.2005 р. № 1013 укладеного між ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради та ПП ОСОБА_2

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява подана згідно ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду.

Заявлені вимоги позивач (відповідач за зустрічним позовом) підтримує та обґрунтовує їх ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не визнав заявлені позовні вимоги, просить суд відмовити в їх задоволенні.

Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом ) підтримує викладені вимоги в зустрічній позовній заяві до ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 та обґрунтовує їх ст. ст. 19, 140, 143 Конституції України, ст. ст. 327, 785 Цивільного кодексу України, ст. 10, 17, 18, 26, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) заперечив проти зустрічних позовних вимог, вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених в відзиві на зустрічну позовну заяву.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 05.10.2011 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2005 р. між ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради та Приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір № 1013 оренди комунального майна (далі - договір).

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться на балансі КП Ритуал Бердянської міської ради (надалі - майно), площею 22 кв.м., зі звітом про оцінку майна 24,20 кв.м., розміщене за адресою: м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41, одноповерхова нежитлова будівля (кімната № 28 згідно з технічним паспортом). Майно передається в оренду з метою використання під офіс.

Згідно до п. 2.1 договору, вступ відповідача у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та акта здачі-приймання вказаного майна.

Факт передачі в оренду вище зазначеного обєкта оренди підтверджується Актом здачі-приймання нежитлового приміщення у будинку № 41 по вул. Дюміна від 20.12.2005 р.

У відповідності до п. 10.1 договору, договір діє з 20 грудня 2005 р. до 20 листопада 2006 р. строком на 11 місяців.

Додатковою угодою від 07.04.2006 р. на підставі рішення Комітету по передачі в оренду майна територіальної громади міста Бердянська від 24 березня 2006 року № 6, було внесено зміни до п. 10.1. розділу 10 Строк дії та умови зміни, розірвання договору зазначеного договору оренди приміщення, строк оренди приміщення було продовжено до 22.03.2011 р.

Додатковою угодою від 03.10.2007 р. було збільшено орендовану площу до 81 кв.м. (частина кімнати за № 29, кімнати за № № 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 ІІІ, IV, V згідно з технічним паспортом БТІ)

Факт передачі в оренду вище зазначених обєктів оренди підтверджується Актом здачі-приймання нежитлового приміщення у будинку № 41 по вул. Дюміна від 01.10.2007 р.

13.01.2011 р. від позивача (за первісним позовом) на імя міського голови надійшла заява щодо продовження строку зазначеного договору № 1013 оренди комунального майна від 20.12.2005 р., розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41, площею 81 кв.м., використовуване під майстерню з шиття одягу строком на 5 років.

26.01.2011 р. КП Ритуал (балансоутримувач обєкта оренди) звернувся до міського голови листом (вих. № 14) з проханням не продовжувати договір оренди з ПП ОСОБА_2 на приміщення, розташоване по вул. Дюміна, 41, для його передачі в користування КП Ритуал у звязку з розширенням ритуальних послуг, які надаються підприємством.

Пунктом 1.1.8 рішення шостої сесії Бердянської міської ради IV скликання від 24.02.2011 р. № 32 Про продовження договорів оренди комунального майна, визначено: доручити ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради продовжити строк оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41, площею 81 кв.м., з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 строком до 22.06.2011 р. з подальшим непродовженням договору оренди. За три місяця до закінчення договору оренди направити орендарю лист з попередженням щодо подальшого непродовження договору оренди..

На виконання вищевказаного рішення сесії Бердянської міської ради ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради листом (вих. № 900/02-Н-76) від 15.03.2011 р. було підготовлено та передана ПП ОСОБА_2 відповідь на звернення від 13.01.2011 р. з повідомленням про прийняте рішення, направлено додаткову угоду до договору оренди комунального майна від 20.12.2005 р. № 1013 для підписання та оформлення згідно з діючим законодавством, повідомлено про необхідність здачі орендованого майна за актом здачі-приймання (направлено акт приймання передачі не житлового приміщення), про необхідність погашення заборгованості з орендної плати та пені.

23.03.2011 р. ПП ОСОБА_2 отримав даний лист (вих. № 900/02-Н-76), про що свідчить його підпис.

ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради неодноразово листами (від 01.06.2011 р. та від 10.06.2011 р.) зверталось до ПП ОСОБА_2 щодо оформлення додаткової угоди до договору оренди комунального майна та здачі орендованого майна за актом здачі-приймання.

22.06.2011 р. ПП ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради з листом вх. № 48 щодо продовження договору оренди стоком на 5 (пять) років.

ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради направило на адресу ПП ОСОБА_2 лист (вих. № 1500) від 25.06.2011 р. з розясненням щодо неможливості продовження строку договору оренди та направили акт здачі-приймання нежитлового приміщення.

Станом на сьогоднішній день ПП ОСОБА_2 займає нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41, площею 81 кв.м., додаткову угоду ОСОБА_3 комунальної власності до договору оренди комунального майна та акт здачі-приймання нежитлового приміщення не підписав, має заборгованість по орендній платі.

Суд вважає, заявлені первісні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 просить суд визнати укладеною додаткову угоду про продовження на пять років до 21.03.2011 р. до договору оренди комунального майна від 20.12.2005 р. № 1013 укладеного між ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради та ПП ОСОБА_2

Згідно ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, відповідачами є підприємства та організації, яким предявлено позовну вимогу.

Згідно з ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. ст. 12, 13, 14, 20 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Позивач неправомірно обрав зазначений у позові спосіб захисту своїх порушених прав, який суперечить вимогам законодавства.

Крім того, наведені позивачем обґрунтування позову з посиланням на норми права та письмові докази не можуть бути підставою для задоволення позову про визнання укладеною додаткову угоду, оскільки заявлена позивачем вимога є за своєю суттю вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватися господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог у разі виникнення спору між сторонами і не може самостійно розглядатися в окремій справі.

Вимога про визнання факту, як спосіб захисту права, чинним законодавством не передбачена.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога є неправомірною та в задоволені первісного позову слід відмовити.

Крім того, оскільки правовідносини сторін врегульовано договором оренди комунального майна, суд застосовує також спеціальні норми, які регулюють оренду, а саме: Закон України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ст. 26 цього Закону договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.1 ст. 285 ГК України орендар має переважне право перед іншими субєктами господарювання на продовження строку дії договору оренди.

Згідно з ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Із наведених вище норм законодавства слідує, що головною умовою визнання за орендарем переважного права на продовження договору оренди на новий термін є належне виконання ним своїх обовязків за договором найму. Із змісту позовних вимог вбачається, що підставою і є, на думку позивача, його переважне право на продовження договору у звязку з належним виконанням умов договору. У ст. 777 ЦК України йдеться про укладення договору найму на новий строк, тобто фактично про укладення нового договору (ст. 638 ЦК). Саме через це у цій нормі, а також ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що умови такого договору мають знову обговорюватися сторонами встановлюються за домовленістю сторін. Із змісту ст. 17 Закону також вбачається, що орендар може реалізувати надане йому переважне право на продовження строку дії договору тільки в тому разі, коли після його закінчення орендодавець має намір передати обєкт оренди іншій особі.

Як слідує із наданих доказів, відповідач (за первісним позовом) повідомив позивача (за первісним позовом) про те, що договір продовжуватися не буде, і отримання цих повідомлень позивачем визнано. Таким чином, із досліджених судом доказів слідує, що договір оренди припинив свою дію і наміру передачі в оренду цього ж приміщення відповідач не має.

З урахуванням вищевикладеного, позов ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради про визнання укладеною додаткову угоду про продовження на пять років до 21.03.2011 р. до договору оренди комунального майна від 20.12.2005 р. № 1013 укладеного між ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради та ПП ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

В первісному позові слід відмовити.

Судові витрати по первісному позову, слід покласти на позивача, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги, суд встановив, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Позивач за зустрічним позовом просить суд усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, площею 81 кв.м., що розташоване за адресою: 71100, м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41 шляхом виселення ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.02.1999 р., ідентифікаційний № НОМЕР_2) з вищезазначеного приміщення на користь ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2, р/р № 0011 в УДК у Запорізькій області м. Запоріжжя, МФО 813015, ).

З вищевикладених обставин, вбачається що позивач (за зустрічним позовом) належним чином повідомив відповідача (за зустрічним позовом) про те, що договір продовжуватися не буде, оскільки КП Ритуал (балансоутримувач обєкта оренди) звернувся до міського голови листом (вих. № 14) з проханням не продовжувати договір оренди з ПП ОСОБА_2 на приміщення, розташованого по вул. Дюміна, 41, для його передачі в користування КП Ритуал у виду розширення ритуальних послуг які надаються підприємством.

Факт отримання листа від 15.03.2011 р. відповідачем (за зустрічним позовом) визнано.

Також, листами (від 01.06.2011 р., 10.06.2011 р.) позивач (за зустрічним позовом) неодноразово звертався до відповідача (за зустрічним позовом) з вимогою підписати додаткову угоду ОСОБА_3 комунальної власності до договору оренди комунального майна та акт здачі-приймання нежитлового приміщення та сплатити існуючу заборгованість по орендній платі.

Однак, відповідач (за зустрічним позовом) дані вимоги залишив без задоволення.

Таким чином, із досліджених судом доказів слідує, що договір оренди припинив свою дію і наміру передачі в оренду цього ж приміщення позивач (за зустрічним позовом) не має.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору оренди Орендар зобовязаний негайно повернути Орендодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що правовим наслідком розірвання договору оренди є обовязок орендаря повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 5.9. договору визначено, що у разі припинення або розірвання договору, орендар зобовязаний у пятиденний термін повернути орендодавцеві, або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно за актом здачі-приймання у належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану, або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимогу про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, що розташоване в м. Бердянську по вулиці Дюміна, 41, площею 81 кв.м. шляхом виселення відповідача (за зустрічним позовом) обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати по зустрічному позову, слід покласти на ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України, оскільки спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 60, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні не житловим приміщенням, площею 81 кв.м., що розташоване за адресою: 71100, м. Бердянськ, вул. Дюміна, 41 шляхом виселення ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (НОМЕР_1, видан Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.02.1999 р., ідентифікаційний № НОМЕР_2) з вищезазначеного приміщення на користь ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2, р/р № 0011 в УДК у Запорізькій області м. Запоріжжя, МФО 813015, ).

Стягнути з ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.02.1999 р., ідентифікаційний № НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2, р/р № 0011 в УДК у Запорізькій області м. Запоріжжя, МФО 813015, ) 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 12.10.2011 р.