ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.07.11 р. Справа № 33/80

Господарський суд Донецької області у складі судді Ю.В. Сич

при секретарі судового засідання Толкунової Л.О., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Маріупольського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області №138, м.Маіруполь

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, с.Іллічівське

про стягнення 8 584грн.09коп.

за участю представників:

прокурор: Фролов Д.О. (посвідчення №3460),

від позивача: ОСОБА_3 представник (за довіреністю №3028 від 17.06.2011р.),

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Донецький прокурор з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Маріупольського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області №138, м.Маірупользвернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, с.Іллічівське про стягнення 8 584грн.09коп.

Ухвалою від 06.06.2011р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №33/80, сторони зобовязані надати документи та виконати певні дії.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на надання робочої сили із числа спецконтингенту №3 від 01.02.2010р. в частині сплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8 584грн.09коп.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору на надання робочої сили із числа спецконтингенту №3 від 01.02.2010р., претензії №2122 від 21.04.2011р., доказів отримання претензії, табелів обліку робочого часу засуджених МВЦ №138, які працюють на ПП „Руденко січень 2010р. березень 2010р., актів виконаних робіт за січень 2010р. березень 2010р., лист №21/03-11 від 21.03.2011р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 136 Кримінально-виконавчий кодексу України, ст.ст. 3, 15, 45, 46 Цивільного кодексу України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру.

Прокурор та представник позивача наполягають на задоволенні позовних вимог.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судові засідання не зявився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи прокурора та представника позивача було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

01.02.2010р. між Маріупольським виправним центром Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області №138 (виконавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (замовник) укладено договір на надання робочої сили з числа спецконтингенту №3 (далі Договір), за умовами якого виконавець надає замовнику робочу силу із числа осіб, засуджених до обмеження свободи в необхідній кількості, для використання її в цілях здійснення виробничої, господарської та іншої діяльності, що не суперечать чинному законодавству.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано а ні змін, ні доповнень щодо виконання умов договору.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджено істотні умови за вищевказаним договором.

За умовами Договору надання замовнику робочої сили здійснюється на підставі поданої замовником заявки на необхідну кількість осіб (п.3.1. Договору).

Облік робочого часу здійснюється замовником, який веде табель виходів за фактично опрацьований час, та по закінченню звітного місяця підписує замовником та виконавцем (п.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.8. Договору закритий табель за робочий місяць за підписом представником виконавця, який засвідчує здавання роботи та за підписом представника замовника, який засвідчує прийняті роботи, є обовязковим документом для розрахунку за роботу, виконану засудженими.

В матеріалах справи містяться табелі обліку робочого часу засуджених МВЦ №138, які працюють на ПП „Руденко, за січень 2010р, лютий 2010р., березень 2010р., які підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Так, сторонами підписані та скріплені печатками підприємств акти виконання робіт за січень 2010р. на суму 726грн.10коп., за лютий 2010р. на суму 619грн.85коп., за березень 2010р. на суму 7 238грн.14коп. Відповідно до чого, суд робить висновок, що роботи позивачем прийняті без зауважень.

Пунктом 3.10. Договору передбачено, що кінцевий розрахунок здійснюється протягом 7 календарних днів після підписання акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до вищенаведеного, кінцевий строк оплати за актом виконаних робіт за січень 2010р. є 12.01.2010р., за актом за лютий 2010р. 12.02.2010р., з актом за березень 2010р. 12.03.2010р.

Однак, зобовязання за Договором щодо повної оплати виконаних робіт відповідачем на момент подання позовної заяви не виконані.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати зазначеної заборгованості суду відповідачем не представлено, відповідно до чого суд робить висновок, що зазначена заборгованість відповідачем не сплачена до теперішнього часу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 8 584грн.09коп. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 549, 610, 612, 625, Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Маріупольського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області №138, м.Маіруполь до відповідача, ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, с.Іллічівське про стягнення 8 584грн.09коп. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (87440, Донецька область, Першотравневий район, с.Іллічівське, вул.Худолія, 33, ІПН НОМЕР_1, р/р 5003 в МФ Банк „Биг Енергія, МФО НОМЕР_1) на користь Маріупольського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області №138 (87527, Донецька область, м.Маріуполь, с.Каменськ, 71, , р/р 3905 Маріупольський філіал Приватбанка, МФО 335429) заборгованість у розмірі 8 584грн.09коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (87440, Донецька область, Першотравневий район, с.Іллічівське, вул.Худолія, 33, ІПН НОМЕР_1, р/р 5003 в МФ Банк „Биг Енергія, МФО НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України відшкодування державного мита в розмірі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236грн.00коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. У судовому засіданні 06.07.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2011р.

Суддя Сич Ю.В.

< Список > < Довідник >

< Список > < Довідник >

< Текст >