ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10.02.11 р. № 22/28-63

Суддя господарського суду Донецької області Іванченкова О.М.,

за позовом Державного підприємства „Дослідне господарство „Покровське селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, с.Маринівка Біляївського району Одеської області,

до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Артемівськ Донецької області,

про стягнення 61 100,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Дослідне господарство „Покровське селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, с.Маринівка Біляївського району Одеської області, звернулось з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Артемівськ Донецької області, про стягнення заборгованості у загальному розмірі 61 100,20 грн.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін не має. Як зазначено у п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобовязаний при поданні позову надати суду докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (пункти 2), 4) ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 42 та 43 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

За змістом „Правил надання послуг поштового звязку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 (із змінами та доповненнями) такий документ, як „…фіскальний чек… на підтвердження отримання поштової кореспонденції для її подальшого відправлення адресатові не передбачений.

Абзацом 15 ст.2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Отже, касовий (фіскальний) чек, квитанція, видані поштовим відділенням, є розрахунковим документом, що підтверджує лише факт надання цим відділенням певної послуги та видається одержувачу цієї послуги з додержанням вимог зазначеного Закону.

Слід визнати, що норми ст.ст.56, 57 ГПК України не визначають спосіб, яким позивач має передати (вручити чи відправити) відповідачу копію позовної заяви з додатком. Такий спосіб заявник позову обирає самостійно.

Відтак, обравши такий спосіб послугу поштового звязку, заявник позову має відправити відповідачу відповідну поштову кореспонденцію виключно з описом вкладення, адже в іншому випадку суд не має можливості пересвідчитись що саме було надіслано іншій стороні у поштовій кореспонденції.

Згідно ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У даному випадку таким належним доказом надіслання копії позовної заяви з додатком відповідачу є лише опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчених підписом працівника відділення поштового звязку та відбитком календарного штемпеля цього відділення.

Додана Державним підприємством „Дослідне господарство „Покровське селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, с.Маринівка Біляївського району Одеської області, до позовної заяви квитанція №00011650 з відбитком відділення „Укрпошта датованим 04.02.2011р. свідчить лише про одержання заявником позову певної послуги від відділення поштового звязку та не містить конкретних відомостей про направлення відповідачу саме копії позовної заяви з додатками.

При цьому, суд наголошує, що в жодному разі вимога суду щодо надання належного доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатком (яким у цьому випадку є опис вкладення) не може вважатися спонуканням чи примусом з боку суду до вчинення заявником позову будь-яких дій, що суперечать нормам діючого законодавства. Адже, власне заявник обрав такий спосіб відправлення документів, відтак змушений слідувати усім правилам, зумовленим такою дією.

Пункт 4 частини 1 статті 65 ГПК України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

При цьому, за приписами абз.1 цієї статті вказані у ній дії судді мають на меті виключно забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Документи, підтверджуючі правильність та повноту сплати сум державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, документи, що підтверджують надсилання відповідачеві копії позовної заяви з усіма додатками безпосередньо не повязані з вирішенням спору та забезпеченням його правильного і своєчасного вирішення.

Виходячи із приписів статті 38 ГПК України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому суд у разі порушення позивачем ст. 57 ГПК України не має права скористатися приписами ст.ст.38, 65 ГПК України, а навпаки є зобовязаним виконати вимоги ст.63 ГПК України.

Відповідно до п.6 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не надано належного доказу направлення копії позову з додатками сторонам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись п.6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та долучені до неї документи Державному підприємству „Дослідне господарство „Покровське селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, с.Маринівка Біляївського району Одеської області, без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду з даним позовом після усунення недоліків.

Додаток: позовна заява з додатками, у тому числі квитанція №00011650, платіжні доручення про сплату державного мита та інформаційно-технічного забезпечення.

Суддя Іванченкова О.М.