ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" серпня 2011 р. Справа № 4/101-11

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Україна", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод "Колос", м. Бориспіль

про стягнення 8 342,73 грн.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1 предст., дов. від 22.12.2010 р.;

відповідач - не зявився.

обставини справи:

В провадженні господарського суду Київської області знаходяться матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Україна" (позивач) до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод "Колос" (відповідач) про стягнення 8 342,73 грн., які складаються з 5000,00 грн. суми боргу за договором поставки № 08/08-ЗАУ від 10.04.2008р., 451,64 грн. 3% річних та 2891,09 грн. перерахунку розміру боргу, у звязку зі зміною курсу долара.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.07.2011р. було порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 18.07.2011р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.07.2011р. розгляд справи було відкладено на 08.08.2011р., у звязку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних судом документів.

08.08.2011р. відповідач вдруге в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Факт належного повідомлення відповідача про час та місце наступного судового засідання підтверджується також повідомленням про вручення поштового відправлення за № 327 від 20.07.2011р.

Відповідно до п. 3.6 Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. №02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд,

встановив:

10 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Україна" (продавець) та Відкритим акціонерним товариства "Племзавод "Колос" (покупець) було укладено договір № 08/08-ЗАУ, відповідно до умов якого продавець зобовязується продати та відвантажити, а покупець зобовязується оплатити та прийняти на умовах, передбачених цим договором, товар (продукція) згідно специфікації, яка вказана в п.1.1 Договору.

На виконання умов договору та Специфікації позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 25906,50 грн., а саме: град 75% в д.г кількості-15,00 кг. та про що свідчить генеральна довіреність на отримання товару від 14.04.2008р., видана на імя ОСОБА_2

Відповідно до п. 3.1 договору, форма оплати-безготівкова. Оплата, що складає 100% від загальної вартості продукції у розмірі 25906,50 грн., в т.ч. ПДВ-20% складає 4317,75 грн. шляхом перерахування на рахунок продавця (разом або частками) до 20 липня 2008 року.

Однак, відповідач в порушення умов договору повністю заборгованість за поставлений товар не розрахувався, здійснивши лише часткову його оплату в розмірі 20906,50грн., про що свідчать платіжні доручення № 184 від 30.09.2008р. на суму 10906,50 грн., № 233 від 28.11.2008р. на суму 5000,00 грн., № 68 від 19.11.2009р. на суму 5000,00 грн.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено: покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як це передбачено ст. 33 ГПК України.

Оскільки відповідач за отриманий товар не розрахувався, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, та у звязку з чим, позивач має право на захист свого порушеного права відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив Відповідачу претензію №48-ЮР від 17.06.2011р. з вимогою оплатити заборгованість за Договором №02/08-ЗАУ від «12» лютого 2008р. (факт надсилання підтверджується квитанцією про відправку та повідомлення про отримання поштового відправлення.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Станом на дату винесення рішення, відповідач свої зобовязання перед позивачем в повному обсязі не виконав, за отриманий товар не розрахувався, доказів оплати суду не надав, і відповідно заборгованість відповідача перед позивачем складає 5000,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, що знаходиться в матеріалах справи, 3% річних складають 451,64 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога про стягнення 3% річних, в розмірі заявленому позивачем, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 статті 524 Цивільного кодексу України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з п.3.2. Договору №08/08-ЗАУ від 10.04.2008року визначено, що ціни, за якими продавець пропонує продукцію покупцю, базуються згідно встановленого прайс-листа, де 1 у. о. еквівалентна 1 дол. США або 1 Євро (в залежності від прайс-листа) та перераховується по курсу НБУ на день підписання договору.

При зміні курсу продавець залишає за собою право переглянути ціни до зміни курсу долара США або Євро на день отримання оплати продавцем за поставлену покупцю продукцію.

Так, згідно прайс-листа станом на 03.04.2008р., відповідачу поставлявся товар (град 75% в.г.), виходячи з еквівалента визначеного в умовних одиницях (доларах) та який складає 285,00 доларів.

Частиною 3 статті 691 ЦК України встановлено, що якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

З умов договору вбачається, що сторонами обумовлено, що продавець на день отримання оплати від покупця за поставлену продукцію має право переглянути ціни відповідно до зміни курсу НБУ США або Євро.

Частиною 2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи, що факт зміни ціни на товар передбачений частиною 3 статті 691 ЦК України та ч.2 ст. 533 ЦК України, пунктом 3.2. Договору сторони передбачили спосіб її перегляду та визначили показники, які зумовлюють зміну ціни на товар.

Позивачем в обґрунтування заявленої вимоги, було надано суду виписку щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют, відповідно до якої станом на 10.04.2008р. 100 доларів США становили 505,00 грн. (1 долар = 5,05 грн.), а також виписку з офіційного друкованого органу «Урядовий курєр», з якої вбачається, що курс валюти, встановленого Національним банком України станом на 04.07.2011р. становив за 100 доларів США - 797,25 грн. (1 долар 7,97 грн.)

Таким чином, позивачем було здійснено перерахунок суми основного боргу у відповідності до зміни курсу долара США за наступною формулою: сума основного боргу*(курс долара відповідно до курсу НБУ станом на 04.07.2011р./ курс долара відповідно до курсу НБУ станом на 10.04.2008р.), тобто 5000,00*(7,97/5,05), та встановив, що сума основного боргу разом з перерахунком у відповідності до зміни курсу долара США становить 7891,09 грн.

У зв'язку з тим, що оплати по Договору з боку відповідача до 20 липня 2008р. (тобто термін, який встановлено Договором) не здійснено, позивач, керуючись правом, передбаченим чинним законодавством та умовами договору, переглянув та перерахував суму основного боргу у відповідності до зміни курсу долара США Національним банком України, правильність нарахування якої було також перевірено судом, та встановлено, що зміна курсу долара склала 2891,09 грн. (7891,09 грн.-5000,00 грн.).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000,00 грн. боргу, 451,64 грн. 3% річних та 2891,09 грн. курсової різниці, загалом 8342,73 грн.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Племзавод "Колос" (08471, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Улянівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Україна" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 25/1, ) 5000 (пять тисяч) грн.00 коп. боргу, 451 (чотириста пятдесят одну) грн.64 коп. 3% річних та 2891 (дві тисячі вісімсот девяносто одну) грн. 09 коп. курсової різниці, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість гривень) 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.В. Щоткін

Дата підписання повного тексту рішення: 19.08.2011р.