ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
01.11.11 Справа № 5010/1215/2011-з-8/42
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії
головуючого - судді Гнатюк Г.М.
суддів - Кравчук Н.М.
- ОСОБА_1.
Розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ від 13.09.2011р. №1255/09-1518
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2011р.
у справі №5010/1215/2011-з-8/42
за позовом Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД», м.Івано-Франківськ
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську
про стягнення збитків у розмірі 171573,86грн.
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_3 - представник
від відповідача: ОСОБА_4 - представник
від третьої особи-1: ОСОБА_3 - представник
від третьої особи-2: не зявився
Представникам позивача, відповідача та третьої особи-1 розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.
Представник третьої особи в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.
Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2011р. у справі №5010/1215/2011-з-8/42 (суддя Шіляк М.А.) в задоволенні позову Івано-Франківської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД» збитків у розмірі 171573,86грн. за користування земельною ділянкою відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено ні факт заподіяння йому збитків, ні розмір таких збитків, зокрема, не підтверджується матеріалами справи неправомірність дій відповідача, наявність вини відповідача та причинно наслідкового звязку між діями останнього та наслідками на які вказує позивач.

З даним рішенням суду, Івано-Франківська міська рада не погодилася і оскаржила його в апеляційному порядку оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального права, так як місцевим господарським судом неповно зясовано усі обставини справи, у звязку з чим просить назване рішення скасувати та позовні вимоги задоволити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.№8483 від 01.11.2011р.) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД» та його представник в судовому засіданні спростовує доводи скаржника та зазначає про законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, у звязку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2011р. у справі №5010/1215/2011-з-8/42 залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Івано-Франківська міська рада звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД»збитків у розмірі 171573,86грн. у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати), завданих внаслідок фактичного використання відповідачем земельної ділянки площею 0,5028га по вул.Левинського,3-а в м.Івано-Франківську без правовстановлюючого документу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.07.07 року № 364 "Про створення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам" створено комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, якою на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.93р., та глави 24 Земельного кодексу України, визначено розмір завданих позивачу збитків в сумі 171573,86грн.

Зокрема, 23.02.11 року комісією міськвиконкому по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам складено ОСОБА_3 визначення розміру збитків, нанесених Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю), з якого вбачається, що у звязку з тим, що землекористувачем ТзОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД»не укладено договір оренди земельної ділянки, не сплачується орендна плата, Івано-Франківській міській раді завдано збитків у вигляді недоотриманих коштів від орендної плати за земельну ділянку в сумі 171573,86грн., в тому числі: - за період з 10.07.08 року по 01.01.09 року нараховано 26983,17 грн.; - за період з 01.01.09 року по 01.01.10 року нараховано 64833,62грн.; - за період з 01.01.10 року по 01.03.2011 року нараховано 79757,07грн. (а.с.11)

Акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю) затверджено рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.11 року № 170. Цим же рішення ради встановлено, що збитки відшкодовуються субєктами господарювання, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця з моменту прийняття даного рішення у період до державної реєстрації договору оренди землі (а.с.10).

Крім того, в обґрунтування підстав позову позивач посилається на право Івано-Франківської міської ради на відшкодування збитків у випадку неоформлення потенційним орендарем документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою, причому такі збитки визначаються ним за період з моменту прийняття ним рішення щодо надання даної ділянки відповідачу в оренду і до моменту предявлення позову.

07.04.11 року із листом №957/01-26 позивач звернувся до відповідача із вимогою сплатити суму нанесених Івано-Франківській міській раді збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Рембудком ЛТД» являється землекористувачем земельної ділянки площею 1,56 га по вул. Левинського (Карбашева), 3-а в м. Івано-Франківськ згідно із Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ІФ №001716 від 17.08.95, який зареєстровано встановленому порядку (реєстраційний №15/04-000089).

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України було передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Проте рішенням Конституційного суду України №5-рп/2005 від 22.09.05 наведені положення визнані неконституційними через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди.

Пунктом 2.3. постанови №6 від 17.05.11 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", передбачено, що Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, які посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Отже, відповідач правомірно користується земельною ділянкою.

Відповідно до Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

У відповідності зі ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки );

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі - наслідком такої протиправної поведінки.

Дійсно, відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно із ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, але ніяк не до повноважень працівників виконавчого органу місцевої ради.

Водночас, відповідно до ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу.

Отже, статтею 156 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як неоформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) у строк, встановлений органом місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Доказів, які б підтверджували, що позивачу дійсно було завдано збитків, а також підтверджень протиправної поведінка відповідача суду представлено не було. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до розяснення, викладеного в п 3.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, шкоди у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди, крім спеціальних норм, повинні брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України. Крім того, для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), так і ступінь вини в розумінні статті 1193 ЦК України.

У розгляді таких справ суди мають враховувати обставини вчинення господарюючими суб'єктами дій щодо оформлення відповідного землекористування та факти своєчасного виявлення контролюючими органами користування земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів, а також вчинення дій щодо спонукання суб'єкта оформити право землекористування.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. ст. 611, 623 ЦК України, ст. ст. 216, 217, 224 ГК України.

Згідно ст.33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, суду не надано належних доказів, які б підтвердили наявність вини та протиправної поведінки відповідача та причинно наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача у розмірі, заявленому до стягнення. Натомість в матеріалах справи міститься довідка Державної податкової інспекцієї (а.с. 66), з якої вбачається, що відповідач, як платник єдиного податку, виконував взяті на себе зобов'язання, в тому числі сплачував земельний податок, а отже, право позивача не порушено.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника спростовуються викладеним вище та колегією відхиленні, як безпідставні.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, друга сторона відшкодовує витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд,

Постановив:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2011 року у справі №5010/1215/2011-з-8/42 залишити без змін, а апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 03.11.2011р.