ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" травня 2011 р. Справа № 6з-11

вх. № 6з-11

Суддя господарського суду Харківської області Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Д.Г.

за участю представників сторін:

заявника ОСОБА_1 (довіреність від 22.12.10 р.),

особа, щодо якої просить вжити запобіжні заходи: АТЗТ „СК „Лемма ОСОБА_2 (довіреність від 02.12.09 р.),

розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів Публічного акціонерного товариства „Земельний банк, м. Харків

до Акціонерного товариства закритого типу "Страхова компанія „Лемма, м. Харків

про вжиття запобіжних заходів,

за позовом Публічне акціонерне товариство "Земельний банк", м.Харків

до АТЗТ Страхова компанія "Лемма", м. Харків

про вжиття запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить вжити до АТЗТ „СК „Лемма запобіжні заходи у вигляді витребування доказів оригіналів документів у вигляді всіх додатків, доповнень будь-яким чином, додаткових угод до договору добровільного майнового страхування фінансових ризиків №3400502 від 05.01.09 р. між ПАТ „Земельний банк і АТЗТ „СК „Лемма, посилаючись при цьому на їх відсутність у заявника.

Заявник в листі про усунення недоліків і уточнення заяви №05-15/4431 від 26.05.11 р. зазначає, що АТЗТ „СК „Лемма може знищити документи, які є предметом заяви, спотворити їх зміст та суть.

Заявник надав уточнення, в якому вказує, що дати і номери документів, які він просить витребувати у АТЗТ „СК „Лемма у нього відсутні через недбалість або зловмисні дії працівників ПАТ „Земельний банк. Ці документи можуть підтвердити відсутність або наявність підстав для зазначеного перерахування коштів в сумі 1251794,00 грн. Ймовірність настання подій є категорією не юридичного, а математичного характеру, тому за браком часу він не може надати такий висновок спеціаліста.

АТЗТ „СК „Лемма надало письмове пояснення, в якому вказує, що між заявником та АТЗТ „СК „Лемма був укладений договір добровільного майнового страхування фінансових ризиків №3400502 від 05.01.09 р., яким визначено страховий платіж в сумі 2945008,39 грн. До цього договору 01.10.09 р. було укладено додаткову угоду №3 від 01.10.09 р., в якій визначено додатковий страховий платіж в сумі 1617121,17 грн., а також додаткову угоду №2 від 04.01.10 р., якою продовжено строк дії страхового захисту та збільшено страховий платіж на 400000,00 грн. На запит заявника вих. №02/15-4319 від 22.04.11 р. АТЗТ „СК „Лемма повідомила в листі від 17.05.11 р. про зазначені обставини та надало копії вказаних документів. Також АТЗТ „СК „Лемма зазначає, що змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Лемма. На підтвердження чого додало належним чином засвідчену копію свідоцтва про державну реєстрацію серії 01 №429270 від 29.04.11 р., копії додаткових угод та листів.

За таких обставин, суд вважає вірним повне найменування особи, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи, - Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Лемма.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття запобіжних заходів та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Заявник зазначає в заяві, що між ним та АТЗТ „СК „Лемма був укладений договір добровільного майнового страхування фінансових ризиків №3400502 від 05.01.09 р., яким визначено страховий платіж в сумі 2945008,39 грн., але заявником було перераховано АТЗТ „СК „Лемма за цим договором 4196802,39 грн. Різницю сплачених коштів в сумі 1251794,00 грн. заявник вважає зайво сплаченими, оскільки в нього відсутні відповідні документи, які є підставою для сплати цих коштів.

Відповідно до статті 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватися, що подача потрібних доказів для неї стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Статтею 43-3 ГПК України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, а заходи до забезпечення позову, за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 43-4 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом з повідомленням заінтересованих осіб.

Статтею 43-3 ГПК України визначено, що заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З наведених норм права вбачається, що заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.07р. № 01-8/251 у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Ретельно дослідивши підстави, викладені в заяві про вжиття запобіжних заходів в її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних доказів в порядку ст. 33 ГПК України та письмових правових обґрунтувань необхідності вжиття таких заходів, неможливості або утруднення подачі потрібних доказів та підстав вважати, що у разі невжиття таких заходів буде порушено права заявника або буде існувати реальна загроза їх порушення в розумінні статті 43-1 ГПК України. Також заявником не подано доказів звернення до ПАТ „СК „Лемма з проханням надати йому копії необхідних документів та відмови у їх наданні, доказів імовірності настання зазначених заявником обставин (знищення, спотворення документів або їх суті).

Крім того, ПАТ „СК „Лемма надало копію листа №051701 від 17.05.11 р., яким у відповідь на запит заявника №02/15-4319 від 22.04.11 р. направив заявнику додаткові угоди №1 від 01.10.09 р. та №2 від 04.01.10 р. до договору добровільного майнового страхування фінансових ризиків №3400502 від 05.01.09 р. Цей лист було отримано заявником 18.05.11 р., про що свідчить відмітка заявника про його отримання за вх. №02-14/5367.

На підставі вказаного суд дійшов висновку про те, що заява про вжиття запобіжних заходів не містить належних обґрунтувань та доводів, які в розумінні статті 43-1 ГПК України можуть бути підставою вжиття запобіжних заходів, а тому є такою, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито покладається на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 43, 43-1, 43-2, 43-4, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Вважати вірним повне найменування особи, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи, - Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія „Лемма.

2. В задоволенні заяви ПАТ „Земельний банк про вжиття запобіжних заходів відмовити повністю.

Суддя Ольшанченко В.І.