ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.02.11 р. Справа № 43/272

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

При секретарі судового засідання Перекрестній О.О.

Господарським судом Донецької області розглядається справа

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Красноармійськ

до відповідача: Державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська, м. Родинське

про стягнення заборгованості у сумі 184533,61грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 за договором про надання юридичних послуг від 01.12.2010р.

від відповідача: представник не зявився

Суд перебував у нарадчій кімнаті 01.02.2011р. з 11:30 год. до 11:45 год.

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Красноармійськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська, м. Родинське про стягнення заборгованості у сумі 184 533,61грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобовязань в частині оплати послуг, наданих у період з січня 2010р. по квітень 2010р., та договір на сервісне надання послуг спецтехнікою від 14.01.2010р., акти здачі-прийомки виконаних робіт №5 від 31.01.2010р., №8 від 31.01.2010р., №11 від 28.02.2010р., №21 від 22.04.2010р., рахунки-фактури №5 від 31.01.2010р., №8 від 31.01.2010р., №12 від 28.02.2010р., №14 від 28.02.2010р., №23 від 22.04.20110р., акт звірки взаємних розрахунків від 16.06.2010р., претензію від 06.07.2010р.

Ухвалою суду від 03.12.2010р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №43/272.

Відповідач заявив клопотання №01/11-136 від 17.01.2011р. про зупинення провадження у справі №43/272 до вирішення повязаної з нею справи №37/24 за позовом ДП „ВК „Краснолиманська до ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору №31/12-1т від 31.12.2009р. В підтвердження викладеного відповідачем надана копія ухвали господарського суду Донецької області від 05.01.2011р. про порушення провадження у справі №37/24.

Як встановлено судом, позивач у позовній заяві посилався на невиконання відповідачем зобовязань за договором на сервісне надання послуг спецтехнікою від 14.01.2010р. в частині оплати наданих послуг. Разом з цим, в межах провадження по справі №37/24 розглядається спір про визнання недійсним договору №31/12-1т від 31.12.2009р.

Оскільки вимоги позивача по справі №43/272 ґрунтуються саме на підставі договору від 14.01.2010р. та жодним чином не стосуються договору, дійсність якого оспорюється в межах справи №37/24, зазначені справи не є повязаними в розумінні ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з чим судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №43/272.

Розгляд справи відкладався, про час та місце судового засідання сторони були належним повідомлені, що підтверджується вихідним штампом канцелярії суду на ухвалі від 18.01.2011р.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що рахунки на сплату наданих послуг отримані представником відповідача ОСОБА_3, який уповноважений отримувати розрахункові документи від імені відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин.

За висновками суду, представникам відповідача надано достатньо часу для реалізації права відповідача на захист, тому зважаючи на достатність представлених позивачем документів, неповідомлення відповідачем поважних причин незявлення у судове засідання, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

В ході судового розгляду справи представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст.22 ГПК України. Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 ГПК України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ст.43 ГПК України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 ГПК України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ДП „ВК „Краснолиманська (замовник) був укладений договір на сервісне надання послуг спецтехнікою від 14.01.2010р., згідно якого виконавець зобовязався надати сервісні послуги спецтехнікою на обєктах замовника, які обслуговуються, згідно заявок з визначенням маршруту руху спецтехніки, а замовник зобовязався прийняти та оплатити виконаний обєм послуг за договором (пункти 1.1., 1.2. договору).

Вартість послуг визначається в актах виконаних робіт, які є невідємною частиною договору та підписуються сторонами на підставі тарифів, визначених в додатку №1 до договору (пункт 2.1. договору). Перелік та вартість кожної автотранспортної одиниці за машино/годину визначені додатком №1 та вартість включає в себе витрати виконавця, повязані з експлуатацією спецтехніки (пункт 2.3. договору).

Відповідно до пункту 2.4. договору, замовник здійснює оплату робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків та актів виконаних робіт.

Рахунок на оплату виконаних робіт повинен бути сплачений замовником протягом 20 календарних днів з моменту отримання його замовником (пункт 2.5. договору). Днем оплати замовником виконаних робіт вважається день надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (пункт 2.6. договору).

Згідно пункту 3.1. договору виконавець зобовязаний надати послуги з використанням спецтехніки, вказаної в додатку №1 до договору.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2010р. Згідно пункту 9.1. договору, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Прийомка виконаних послуг здійснюється замовником за участі виконавця та засвідчується актом прийому-передачі, який підписується обома сторонами (пункт 9.2. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, договір підписаний сторонами, без розбіжностей. На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано ані змін, ані доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що надано до позову.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 202, 509 ЦК України, та відповідно до ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.903 цього ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, умовами договору передбачена плата за роботу спецтехніки по погодинному тарифу.

На виконання умов договору у період з 01.01.2010р. по 22.04.2010р. спецтехніка позивача виконала для відповідача роботи вартістю 184533,61грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів здачі-прийомки виконаних робіт №5 від 31.01.2010р. у сумі 65882,42грн., №5 від 31.01.2010р. у сумі 2494,70грн., №8 від 31.01.2010р. у сумі 6556,61грн., №11 від 28.02.2010р. у сумі 91544,88грн., №21 від 22.04.2010р. у сумі 18055грн., підписаних сторонами та посвідчених їх печатками.

З наведеного вбачається, що матеріалами справи доведені факти того, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором в частині надання спецтехніки, а відповідач прийняв надані послуги без заперечень та погодився з обсягами робіт спецтехніки та їх вартістю.

Умовами договору встановлений обовязок відповідача оплатити виконані спецтехнікою роботи протягом 20 календарних днів з моменту отримання рахунку.

Як стверджує позивач, ним було виставлено відповідачу рахунки-фактури №5 від 31.01.2010р. у сумі 65882,42грн., №8 від 31.01.2010р. у сумі 6556,61грн., №12 від 28.02.2010р. у сумі 91544,88грн., №14 від 28.02.2010р. у сумі 2494,70грн., №23 від 22.04.20110р. у сумі 18055грн., які були отримані його представником ОСОБА_3

Про уповноваження ОСОБА_3 отримувати від імені відповідача розрахункові документи свідчить підпис ОСОБА_3 на акті звірки взаємних розрахунків, посвідчений штампом ДП „ВК „Краснолиманська.

Датами вручення рахунків відповідачу слід вважати дати складання рахунків, оскільки приймаючи останні, відповідач не проставив іншу дату та не заперечив проти дати, вже визначеної в рахунку.

Таким чином, рахунки №5 від 31.05.2010р., №8 від 31.01.2010р. у сумі 72439,03грн. підлягають оплаті до 22.02.2010р. (перший робочий день), рахунки №12 від 28.02.2010р., №14 від 28.02.2010р. у сумі 94039,58грн. підлягають оплаті до 22.03.2010р. (перший робочий день), рахунок №23 від 22.04.20110р. у сумі 18055грн. підлягає оплаті до 13.05.2010р.

Відомостей щодо позбавлення відповідача можливості подати будь-які докази, що спростовують висновок суду матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На теперішній час, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, з позивачем за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 184533,61грн.

Належних доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 184533,61грн. доведеною, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 184533,61грн. підлягають задоволенню.

Згідно до приписів ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.202, 509, 525, 526, 530, 610-612, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст.173-175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 22, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Красноармійськ до Державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська, м. Родинське про стягнення заборгованості у сумі 184533,61грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська (85310, Донецька обл., м. Родинське; ідентифікаційний код 31599557) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (85300, Донецька обл., м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 178; ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість у сумі 184533,61грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 1845,33грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 01.02.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя Зубченко І.В.

Повний текст рішення за правилами

ст.85 ГПК України підписано 07.02.2011р.

Надруковано 3 примірники: 2 сторонам, 1 у справу.