ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.04.11 р. Справа № 19/278пд

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма Класик Плюс м. Донецьк

до відповідачів:1. Філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку Надра Донецьке регіональне управління м. Донецьк

2. Відкритого акціонерного товариства комерційного банку Надра

м. Київ

про спонукання вчинити певні дії

Суддя З.П. Азарова

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник

Від відповідачів: не зявилися

В засіданні брали участь:

Від ВДВС: ОСОБА_2 представник

18.02.2011р. надійшла заява Відділу Державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 19/278пд від 10.03.2010р.

В обґрунтування заяви заявник посилається на статтю 11 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обовязки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення. Згідно статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, яка наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до положень статті 95 Цивільного кодексу України філія це відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функції, зокрема функції представництва. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном, що надано їхньою юридичною особою і діють на підставі затверджених ним положень.

Крім того, статтею 2 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що філією банку є відокремлений структурний підрозділ банку, що не має статусу юридичної особи і здійснює банківську діяльність від імені банку. Тому боржником у розглядаємій справі повинна бути юридична особа Відкрите акціонерне товариства Комерційний банк Надра.

Заява була прийнята до розгляду, однак на адресу суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра м. Київ в особі філії Донецького регіонального управління на рішення господарського суду від 10.03.2010р., тому ухвалою від 22.02.2011р. розгляд справи було зупинено.

Апеляційна скарга Донецьким апеляційним господарським судом не була прийнята, справа повернута суду, тому ухвалою від 21.03.2011р. провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що філія банку виконала платіжне доручення.

Розглянувши заяву, заслухавши представника позивача та ВДВС, господарський суд встановив, що рішенням господарського суду від 10.03.2010р. частково задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма Класик Плюс, зобовязано Відкрите акціонерне товариство комерційний банк Надра м. Київ в особі філії Донецьке регіональне управління здійснити переказ грошових коштів у сумі 143 071 грн. 41 коп. з поточного рахунку позивача, закрити поточний рахунок товариства та стягнуто судові витрати. Рішення набрало законної сили і для його виконання 22.03.2010р. були видані накази, на підставі яких відкрито виконавче провадження. В ході виконання вказаного рішення відділ звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку його виконання, яка заявлена необґрунтовано, оскільки відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України суд може у виняткових випадках змінити спосіб та порядок виконання рішення при наявності обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення.

В силу статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 19 вказаного Закону передбачає, що держаний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа. Таким документом став наказ господарського суду Донецької області від 22.03.2010р. Відповідно до статті 20 зазначеного Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії,

провадиться державним виконавцем за місцем здійснення таких дій.

Предметом у розглядаємій справі є зобовязання відповідача виконати платіжне доручення про перерахування грошових коштів клієнта банка, якому був відкритий рахунок саме філією. Доручення клієнта не було виконано, тому рішенням від 10.03.2010р. суд зобовязав банк в особі його філії, виконати платіжне доручення на перерахування грошових коштів, належних клієнту. Отже, виконавче провадження згідно статті 20 Закону України Про виконавче провадження було відкрито за місцем знаходження філії правомірно. Однак, в ході розгляду заяви встановлено, що філія банку рішення виконала, тому керуючись ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України суд,

У Х В А Л И В :

Провадження за заявою Відділу Державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 19/278пд від 10.03.2010р. припинити.

Суддя Дучал Н.М.