ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.04.11 р. Справа № 8/159пн

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Курило Г.Є., суддів Лейби М.О., Довгалюк В.О.

за заявою: Державного підприємства „Антрацит, м. Антрацит

про зміну способу виконання рішення

за позовом: Державного підприємства „Антрацит ,м. Антрацит

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант ,м. Донецьк

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився.

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні

суду 18.04.2011р. оголошувалась перерва з

11год.54хвил. по 12 год. 00 хвил., з

12год.03хвил. по 12 год. 05 хвил.,

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2008 року, постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2009р. позовні вимоги Державного підприємства „Антрацит, м.Антрацит до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м. Донецьк задоволено повністю, витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант на користь Державного підприємства "Антрацит" державне майно, яке належить Державному підприємству "Антрацит", а саме - механічні кріплення 3 КД-90 в кількості 103 одиниць, які знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант (юридична адреса: 83050 м.Донецьк, пр.Б.Хмельницького, 69/66, фактична адреса: 83004 м.Донецьк, вул.Батищева, 10), стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м.Донецьк на користь Державного підприємства "Антрацит", м.Антрацит витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Позивачу 03.11.2008р. були видані відповідні накази для предявлення до виконавчої служби.

На адресу господарського суду Донецької області надійшла заява №09/184 від 04.04.2011р. Державного підприємства „Антрацит про зміну способу виконання рішення суду по справі №8/159пн, в якій Державне підприємство "Антрацит" просить змінити спосіб виконання рішення з зобовязання по витребуванню з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант на користь Державного підприємства "Антрацит" державного майна, а саме - механічні кріплення 3 КД-90 в кількості 103 одиниць, які знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант , м. Донецьк на стягнення з відповідача вартості механічних кріплень 3КД- 90 у кількості 103 одиниць в розмірі 41 637 750,00грн., у звязку з відсутністю у відповідача зазначеного в рішенні суду державного майна.

Відповідач (боржник) в засідання суду не зявився, пояснень на заяву про зміну способу виконання рішення не надав.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення заявника господарський суд встановив:

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписом ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі „Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду по справі №8/159пн, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання та має бути виконане.

Однак, як встановлено судом, рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн в частині витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м.Донецьк на користь Державного підприємства "Антрацит", м.Антрацит державного майна, яке належить Державному підприємству "Антрацит", м.Антрацит, а саме - механічні кріплення 3 КД-90 в кількості 103 одиниць, які знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м.Донецьк станом на день розгляду заяви не виконане.

За твердженням позивача, внаслідок відсутності у відповідача (боржника) 103 одиниць механічних кріплень ЗКД-90, що підлягає вилученню, своєчасне та повне виконання рішення суду є неможливим, тому необхідно змінити спосіб його виконання.

За приписом ст.121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання.

Державним виконавцем ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку 08.12.2008р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області № 8/159пн, виданого 03.11.2008р. про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ Кант на користь ДП Антрацит державного майна, яке належить ДП Антрацит, а саме механічні кріплення ЗКД-90 в кількості 103 одиниць, які знаходяться у ТОВ „Кант.

12.03.2011р. державним виконавцем ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника відсутнє, визначене наказом №8/159пн від 03.11.2008р. господарського суду Донецької області майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно до п. 4 Роз'яснень Вищого арбітражного суд від 12.09.1996р. № 02-5/333 „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Оскільки відсутність у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідчена державним виконавцем в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.03.2011р., суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт відсутності у відповідача (боржника) 103 одиниць механічних кріплень ЗКД-90.

В рішенні господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн зазначено наступне: „При визначенні розміру державного мита суд приймає до уваги пояснення позивача, які підтверджуються матеріалами справи, за змістом яких згідно акту приймання-передачі залишкова вартість механічних кріплень 3 КД-90 у кількості 103 одиниць є нульовою. За таких обставин, розмір державного мита по справі складає 102 грн. мінімальний розмір, встановлений Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито за подачу позовної заяви майнового характеру. Тобто, суд визначив розмір держаного мита, виходячи з залишкової вартості механічних кріплень, що вказана виключно в акті приймання-передачі. Проте вказаний акт не може бути прийнятий судом до уваги при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення, враховуючі, що останній фіксує факт приймання-передачі майна, але не є доказом який визначає його вартість. При цьому, при розгляді справи та прийнятті рішення оцінка майна, що підлягає вилученню не проводилась, в резолютивній частині рішення також не вказана вартість механічних кріплень ЗКД-90.

Державним підприємством „Антрацит, м. Антрацит, доведено належними доказами відсутність у відповідача спірного державного майна, в звязку з чим проведення оцінки саме переданого майна не представляється можливим.

Згідно звіту про оцінку майна гірничошахтного обладнання (механічні кріплення 3 КД-90), що затверджений директором ТОВ „Оціночний стандарт, ринкова вартість механічних кріплень 3 КД-90 (1 секція) станом на 03.01.2011р. складає 336875,00грн. без ПДВ. ТОВ „Оціночний стандарт є субєктом оціночної діяльності (Сертифікат ФДМУ №7354/08 від 01.08.2008р.), ОСОБА_2 є оцінювачем, відповідно до сертифікату ФДМУ та Українського товариства оцінювачев №2019. Таким чином, ринкова вартість механічних кріплень З КД-90 в кількості 103 одиниць складає 41 637 750,00грн. з ПДВ (404 250, 00грн. (ринкова вартість з ПДВ механічних кріплень 3 КД-90 1 секція) х 103 од.).

Статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, до заяви про зміну способу виконання рішення надані нові докази, що підтверджують дійсну ринкову вартість майна, які повинні бути оцінені судом відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі зазначеного, суд вважає, що представлений позивачем звіт про оцінку майна гірничошахтного обладнання (механічні кріплення 3 КД-90) є належним доказом для визначення вартості майна, що підлягає стягненню.

За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту неможливості виконання рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн іншим способом ніж, як стягнення вартості механічних кріплень ЗКД-90 в кількості 103 одиниць, приймаючи до уваги відсутність спірного державного майна у відповідача та гарантування ефективного виконання судового рішення, суд дійшов до висновку щодо можливості зміни способу виконання рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн та задоволення заяви Державного підприємства „Антрацит, м.Антрацит.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства „Антрацит, м. Антрацит про зміну способу виконання рішення задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2008р. по справі №8/159пн в частині витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м.Донецьк на користь Державного підприємства "Антрацит", м.Антрацит державного майна, а саме - механічні кріплення 3 КД-90 в кількості 103 одиниць, які знаходяться у Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант, м.Донецьк шляхом стягнення з відповідача коштів в розмірі 41 637 750,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кант (юридична адреса: 83050 м.Донецьк, пр.Б.Хмельницького, 69/66, фактична адреса: 83004 м.Донецьк, вул.Батищева, 10, , п/р 0281 Калінінській філії АКБ „Національний кредит, МФО 335720) на користь Державного підприємства "Антрацит" (94613, Луганська область, м.Антрацит, вул. Ростовська, 38, р/р 0573 в ПІБ м. Антрацит, МФО 304331, ) вартість механічних кріплень ЗКД-90 в кількості 103 одиниць у сумі 41 637 750,00 грн.

Видати наказ.

Головуючий суддя Курило Г.Є.

Суддя М.О. Лейба

Суддя В.О. Довгалюк