РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 64/319 23.11.11
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

про відшкодування матеріальної шкоди 5848,74 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.,

при секретарі судового засідання Наумкіній П.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Майструк Є.С., дов. № 1922/18 від 01.09.2011 року,

від відповідача: не з'явився,

Суть спору:

20.10.2011 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»(далі -позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»(далі -відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди 6 358,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована ВАТ НАСК «ОРАНТА»згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/6596646, визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні збитків транспортному засобу «Мітсубісі», що є об'єктом страхування за договором № 3003806/05АВ від 26.11.2009 року, укладеним між ЗАТ «СК «АХА Україна»і ОСОБА_3 В зв'язку із чим, відповідно до Закону України «Про страхування», у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 6 358,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2011 року порушено провадження у справі № 64/319, розгляд справи призначено на 02.11.2011 року.

У судовому засіданні 02.11.2011 року представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 5848,74 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Ухвалою суду від 02.11.2011 року розгляд справи було відкладено на 23.11.2011 року у зв'язку із неявкою у судове засідання представника відповідача.

У судовому засіданні 23.11.2011 року представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.11.2011 року.

У судове засідання 23.11.2011 року представник відповідача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 23.11.2011 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

26.11.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Україна»(правонаступником якого є позивач -ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») (за договором -Страховик) та ОСОБА_3 (за договором -Страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту № 3003806/05АВ, згідно якого Страхувальник взяв на себе зобов'язання компенсувати Страховику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 7, які носять ознаки ймовірності та випадковості (п. 15.1. договору), в тому числі збитки наслідок ДТП (п. 15.2.2. договору), яка сталася за участю транспортного засобу "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_1 (п. 5. Договору).

Згідно довідки ВДАІ з обслуговування Оболонського району міста Києва, 04.07.2010 року в м. Києві на Московському проспекті сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ 21099", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.1. Правил дорожнього руху України та якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення постановою Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2010 року.

04.07.2010 року до ЗАТ «СК «АХА Україна» звернувся ОСОБА_4 із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору страхування є страховим випадком.

Відповідно до Рахунку-фактури № НМРФ-8877 ТОВ «Ніколь Моторс»від 13.07.2010 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_1, становить 7301,45 грн.

ЗАТ «СК «АХА Україна» на підставі Страхового акту № 9816/10/05/11 від 30.07.2010 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6358,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16892 від 02.08.2010 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль "ВАЗ 21099", державний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, належить ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля "ВАЗ 21099", державний номер НОМЕР_2 була застрахована у ВАТ НАСК «ОРАНТА»на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ВС/6596646).

Вина водія, який керував автомобілем "ВАЗ 21099", державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2010 року.

Пунктом 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином ВАТ НАСК «ОРАНТА» є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_1 відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № ВС/6596646), а до ПрАТ «Страхова Компанія «АХА Страхування» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 3003806/05АВ від 26.11.2009 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_2 як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору, а також положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК «ОРАНТА»(поліс № ВС/6596646) сума франшизи складає 510,00 грн.

Таким чином, станом на день вирішення спору, враховуючи п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 5848,74 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму збитків в розмірі 5848,74 грн.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) державне мито у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна