КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2011 № 46/103

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Яковлева М.Л.

ОСОБА_1

при секретарі: Марченко Ю.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 14.06.2011 року,

Розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» на ухвалу господарського суду міста Києва від 18 квітня 2011 року по справі № 46/103 (суддя Омельченко Л.В.)

За позовом Військового прокурора Миколаївського гарнізону інтересах держави в особі

1. Міністерства оборони України

2. Державного підприємства «Миколаївський ремонтно-механічний завод»

До Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес»

про Припинення незаконного володіння і повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Миколаївський ремонтно-механічний завод звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить зобовязати Дочірнє підприємство Державної компанії Укрспецекспорт Державне підприємство Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма Прогрес припинити незаконне володіння чужим військовим майном і повернути Міністерству оборони України в особі Державного підприємства Миколаївський ремонтно-механічний завод виріб БТР-7, прилад нічного бачення, радіостанцію Р-030У, навігаційну апаратуру Базальт, оптико-електронний модуль ОЕМ-Л, кулемети КПВТ № Т274 та ПКТ № Н6811 загальною вартістю 6 094 311,78 грн. Позовні вимоги мотивовані неправомірним утримання відповідачем виробу БТР-7 з переліченим обладнанням, що є державним майном, яке закріплене за позивачем-2.

Ухвалою суду від 18.04.2011 р. було припинено провадження у справі № 46/103.

Відповідач, не погодившись з винесеною ухвалою господарським судом міста Києва від 18.04.2011 року, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить: ухвалу суду першої інстанції від 18.04.2011 року скасувати в частині розподілу господарських витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ст. 49 ГПК України не передбачено стягнення господарських витрат з відповідача у разі зупинення провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2011 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.04.2011 у справі № 46/103 прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін на 31.05.2011 року.

У звязку з перебуванням судді-доповідача на лікарняному, розгляд справи був перенесений на 14.06.2011 року.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України Державне мито покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 49 ГПК України визначає загальне правило щодо покладання державного мита на сторони. Згідно з цим правилом покладання на сторони державного мита залежить від категорії справи.

Частина 2 статті встановлює виняток із правила, викладеного в ч. 1 коментованої статті, який полягає в тому, що господарський суд може покласти державне мито на одну з сторін, якщо встановить, що спір виник внаслідок неправильних дій цієї сторони. Отже, ця норма застосовується як процесуальна санкція незалежно від результату вирішення спору по суті.

Враховуючи те, що зверненням до суду було порушення умов договору № 21 про організацію та проведення демонстраційного показу відповідача, а відновлення порушеного права відбулося після порушення прав по справі, колегія Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про покладання державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно зясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 18 квітня 2011 по справі № 46/103 відповідає дійсним обставинам справи, є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» на ухвалу господарського суду міста Києва від 18 квітня 2011 року по справі № 46/103 відмовити повністю.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 18 квітня 2011 по справі № 46/103 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 46/103 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Яковлев М.Л.

ОСОБА_1