КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2011 № 42/206

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Яковлева М.Л.

ОСОБА_1

при секретарі: Марченко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 дов. № 2-29д від 20.12.2010 року,

від відповідача: ОСОБА_3 дов. б/н від 20.07.2011 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від 09.09.2011 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» на рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2011 року

у справі № 42/206 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд»

про стягнення 1 260, 13 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.07.2011 року до господарського суду міста Києва звернулася Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» 3 % річних в сумі 991, 19 грн. та 268, 97 грн. пені.( а.с.4-6)

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.08.2011 року у справі № 42/206 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» на користь Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 991, 19 грн. пені, 213, 16 грн. - 3% річних та судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.47-48).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд», через місцевий господарський суд подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2011 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.11.2011 року.

Апелянт (відповідач у справі) у судовому засіданні 08.11.2011 року підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач у судовому засіданні 08.10.2011 року заперечив проти доводів апелянта, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

30.04.2010 року між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач у справі, Виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» (відповідач у справі, Замовник за договором ) було укладено договір № 873/10 на транспортування газового конденсату магістральними трубопроводами (надалі договір), за умовами якого позивач зобовязується надати на свердловині № 161 Більського Нафто-газоконденсатного родовища послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату по конденсатопроводу Більська УКПГ-ГС-Солоха для подальшої подачі на переробку в управління з переробки газу і газового конденсату ДП «Укргазвидобування» на ТЦСК- Базилівщина, а відповідач оплатити вартість наданих йому послуг на умовах договору (п.п. 1.1, 1.2. договору).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. договору Виконавець зобовязався якісно надавати послуги по видобутку, збору, прийому, підготовці та транспортуванню газового конденсату замовника та виконавець зобовязався якісно обслуговувати обладнання замовника, переданого згідно з п.1.4. даного договору.

За умовами п. п. 2.8. договору відповідач зобовязався своєчасно проводити оплату послуг позивача згідно п.4.2. даного договору.

Договором сторони обумовили обовязок відповідача щомісячно, до 15 числа звітного місяця, проводити попередню оплату на підставі рахунку-фактури, наданого позивачем, в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться відповідачем до 10 числа наступного місяця за звітним на підставі рахунку-фактури наданого позивачем відповідачу з урахуванням перерахованої попередньої оплати. Відповідач зобов`язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити звірку оплати за надані позивачем послуги. Враховуючи п.5.1. даного договору - оплата за період січень травень 2010 року проводиться відповідачем на підставі підписаних сторонами актів за фактично виконане (п.п. 4.2. договору).

Згідно п. 5.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та погодження ДП «Укргазвидобування» та відповідно до п.3 ст.631 ЦК України врегульовує господарські взаємовідносини між сторонами, що є предметом цього договору з 1 січня та діє в частині по видобутку, збору, прийому, підготовці та транспортуванню газового конденсату замовника до 31 грудня 2010 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобовязання з договору надання послуг, згідно якого, в силу статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір надання послуг - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із актів виконаних робіт по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату із свердловини № 161 Більського родовища за червень-грудень 2010 року (а.с.10-16) та рахунків-фактур № 1674-06 від 30 червня 2010 р., № 1779-07 від 31 липня 2010 р., № 1786-08 від 31 серпня 2010 р., № 1965-09 від 30 вересня 2010 р., № 1974-10 від 31 жовтня 2010 р., № 2132-11 від 30 листопада 2010 р., № 2184-12 від 31 грудня 2010 р. (а.с.17-23) позивачем надано послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату за договором вартістю 132 064,18 грн., відповідачем оплачено одержані послуги у повному розмірі, однак з порушенням узгоджених договором строків.

В силу ст. ст. 509, 526, 546 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України якщо за договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач просив стягнути з відповідача за порушення строків оплати послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату 991, 19 грн. пені та 3 % річних в сумі 268, 97 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши розрахунок заявлених санкцій, погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те що згідно вимог ч. 1, 3 ст. 549, ч. 2 ст. 551, ст. 611, ч. 2 ст. 625 ЦК України, також відповідно до п. 6.3. договору, яким встановлено, що за несвоєчасне проведення оплати вартості наданих послуг заявником сплачується виконавцю пеня у розмірі 0, 5 % від несплаченої суми боргу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який сплачується пеня за весь період прострочення, стягненню з відповідача підлягає 991, 19 грн. пені та 213, 16 грн. - 3% річних.

Місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення 3 % річних за прострочення оплати послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату в сумі 55, 81 грн. за травень 2010 року, оскільки вказана вимога суперечить визначеному предмету спору, а саме, прострочення оплати послуг за червень-грудень.

Посилання апелянта на те, що судом та позивачем при розрахунку пені та 3% річних не взято до уваги Реєстри документів, які надаються ГПУ «Полтавагазвидобування» та підтверджують час передачі відповідачу рахунків-фактур від 30.09.2010 року, від 30.11.2010 року та від 31.12.2010 року, спростовується наявними у матеріалах справи розрахунками, відповідно до яких, позивач нараховує пеню за 82 дні прострочки платежу в сумі 991, 19 грн. (а.с. 24), в той час як за розрахунками відповідача (а.с. 68-69) прострочка платежу складає 96 днів (пеня 1 069, 50 грн.). В судовому засіданні 08.11.2011 року відповідач подав інший розрахунок санкцій .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що п. 4.2. договору передбачено зобовязання відповідача щомісячно, до 15 числа звітного місяця, проводити попередню оплату на підставі рахунку-фактури, наданого позивачем, в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться відповідачем до 10 числа наступного місяця за звітним на підставі рахунку-фактури наданого позивачем відповідачу з урахуванням перерахованої попередньої оплати. Відповідач зобов`язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити звірку оплати за надані позивачем послуги, докази проведення якої не надано. Враховуючи п.5.1. даного договору - оплата за період січень травень 2010 року проводиться відповідачем на підставі підписаних сторонами актів за фактично виконане.

Зазначеним пунктом чітко передбачено порядок проведення розрахунків, відтак строк направлення рахунків-фактур платнику за минулий місяць має значення лише для визначення розміру послідуючих платежів.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2011 року у справі № 42/206 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті державного мита покладаються відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова база «Укрбуд» залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2011 року у справі № 42/206 залишити без змін.

3. Справу № 42/206 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Жук Г.А.

Судді Яковлев М.Л.

ОСОБА_1