ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.05.11 Справа № 8/29

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Желік М.Б. /головуючий/, ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «Мегабанк»(м. Харків)

на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 05.04.2011р. у справі № 8/29

за заявою Публічного акціонерного товариства «Надра» (м. Київ)

про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Львівська макаронна фабрика»

(м. Львів)

за участю представників:

від Заявника: не з'явився;

від розпорядника майна: ОСОБА_3;

від Боржника: не з'явився;

від Кредитора - ТзОВ «Адаманд»: не з'явився

від Скаржника у справі - ПАТ «Мегабанк»: ОСОБА_4

З правами та обов'язками, передбаченими ст. 22 ГПК України, Розпорядник майна ознайомлений та представник Скаржника ознайомлені.

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2011 року розгляд даної справи було призначено на 25.05.2011 року колегією суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий суддя), ОСОБА_6, ОСОБА_2.

Згідно з розпорядженням Голови Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2011 року дану справу було передано на розгляд колегії Львівського апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_5 (головуючий суддя), ОСОБА_1, ОСОБА_2

Ухвалою від 05.04.2011р. у справі №8/29 Господарського суду Львівської області (суддя Гутьєва В.В.) визнано грошові вимоги ТзОВ «Адаманд»на суму 7166201,04 грн., з них: 2371255,00 грн. - боргу, 68739,78 грн. - 3% річних, 422977,26 грн. - втрат від інфляції, 230900,00 грн. - пені, 4072329,00 грн. - штрафу, 85,00 грн. - державного мита, 40,00 грн. -витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з них: в першу чергу реєстру вимог кредиторів ВАТ «Львівська макаронна фабрика»підлягають включенню 85,00 грн. - витрат на оплату державного мита та 40,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в четверту чергу підлягає включенню 2862972,04 грн.; в шосту чергу підлягає включенню 4303229,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним процесуальним документом, ПАТ «Мегабанк»подало апеляційну скаргу, у якій Скаржник просить ухвалу Господарського суду Львівської області скасувати, з огляду наступне:

- Кредитором в підтвердження безспірності вимог було надано платіжні доручення, які потребують аналізу й оцінці як обставини, які підлягають встановленню місцевим господарським судом у справі № 8/29;

- приймаючи оскаржувану ухвалу, Господарський суд Львівської області не витребував балансу для з'ясування виконання зобов'язань за договором поставки для оцінки копій, знятих з копій.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника Розпорядника майна та Скаржника у даній справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування ухвали Господарського суду Львівської області - відсутні, з огляду на наступне:

Як було зазначено Господарським судом Львівської області в оскаржуваній ухвалі та підтверджується матеріалами, наявними у справі, 26.07.2010 р. ТзОВ «Міленіум»(надалі - Кредитор) звернулось до Господарського суду Львівської області з заявою про грошові вимоги до Боржника на суму 12298002,98 грн.

Відповідно до ухвали від 28.07.2010 р. заяву прийнято до розгляду. Розгляд заяви відкладався у зв'язку з оскарженням Боржником в апеляційному та касаційному порядку ухвали господарського суду від 28.05.2010 р. про порушення провадження у справі та ухвали від 08.06.2010 р. про проведення підготовчого засідання.

При цьому, подаючи заяву про визнання кредиторських вимог Кредитор у справі свої вимоги обґрунтував тим, що 05.05.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адаманд»та Відкритим акціонерним товариством «Львівська макаронна фабрика»було укладено договір № 8-ОПТ про поставку продукції (копія Договору наявна в матеріалах справи).

На виконання вказаного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Адаманд»(Покупець) перерахувало ВАТ «Львівська макаронна фабрика»(Постачальник) платіжним дорученням № 420 від 19.07.2006 р. -651215,00 грн.

Відтак згідно з договором № 8-ОПТ від 05.05.2005 р. всього перераховано 651 215,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору поставки № 8-ОПТ від 05.05.2005 р. поставка продукції, замовленої Покупцем, здійснюється протягом 7 (сім) днів з дня поступлення попередньої оплати здійсненої Покупцем у вигляді грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Замовлення вважається погодженим Постачальником, якщо він у дводенний термін з дня його отримання, у будь-який спосіб не повідомить Покупця про зауваження щодо складеного замовлення. Згідно з п. 7.3. Договору поставки у випадку непоставки та/або недопоставки продукції Постачальник сплачує Покупцю за весь час прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за непоставлену та/або недопоставлену продукцію за кожен день прострочення та інфляційні втрати, які склалися за рахунок розрахункового рівня інфляції, згідно інформації Держкомстату України, а також 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України. Передбачені цим пунктом санкції сплачуються Покупцем понад суму відшкодування збитків, штрафу, втраченої вигоди і за весь час прострочення до моменту проведення поставки. Відповідно до п. 7.5 договору поставки за несвоєчасну поставку та/або непоставку продукції Постачальник виплачує Покупцю штраф у розмірі 1% від суми, що здійснена, як попередня оплата за поставку товару, за кожен день протермінування.

Відтак за договором № 8-ОПТ від 05.05.2005 р. обґрунтованими є вимоги: основного боргу - 651215,00 грн., що підлягають включенню в четверту чергу, 3% річних - 40732,16 грн. - четверта черга, втрат від інфляції - 250717,77 грн. - четверта черга, пені -62003,11 грн. - шоста черга, штрафу -1172187,00 грн. - шоста черга. Всього на суму 2176855,04 грн.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адаманд»та Відкритим акціонерним товариством «Львівська макаронна фабрика»було укладено договір № 1/07 від 03.01.2007 р. (копія Договору наявна в матеріалах справи).

На виконання вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Адаманд»перерахувало ВАТ «Львівська макаронна фабрика»наступні суми: платіжне доручення № 41 від 25.10.2007 р. на суму 565 200,00 грн.; платіжне доручення № 36 від 20.11.2007 р. на суму 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 10 від 19.02.2008 р. на суму 108850,00 грн. як оплата за продукти харчування згідно угоди № 1/07 від 03.01.2008 р.; платіжне доручення № 5 від 15.04.2008 р. на суму 374 990,00 грн.; платіжне доручення № 35 від 23.04.2008 р. на суму 113000,00 грн.; платіжне доручення № 37 від 29.04.2008 р. на суму 175000,00 грн.; платіжне доручення № 54 від 04.06.2008 р. на суму 83000,00 грн. Всього перераховано -1720040,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору поставки № 1/07 від 03.01.2007 поставка продукції, замовленої Покупцем, здійснюється протягом 7 (сім) днів з дня поступлення попередньої оплати здійсненої Покупцем у вигляді грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Замовлення вважається погодженим Постачальником, якщо він у дводенний термін з дня його отримання, у будь-який спосіб це повідомить Покупця про зауваження щодо складеного замовлення. Згідно з п. 7.3. Договору поставки у випадку непоставки та/або недопоставки продукції Постачальник сплачує покупцю за весь час прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за непоставлену та/або недопоставлену продукцію за кожен день прострочення та інфляційні втрати, які склалися за рахунок розрахункового рівня інфляції, згідно інформації Держкомстату України, а також 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України. Передбачені цим пунктом санкції сплачуються Покупцем понад суму відшкодування збитків, штрафу, втраченої вигоди і за весь час прострочення до моменту проведення поставки. Відповідно до п. 7.5 договору поставки за несвоєчасну поставку та/або непоставку продукції Постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 1% від суми, що здійснена, як попередня оплата за поставку товару, за кожен день протермінування.

Відтак розмір вимог кредитора за договором № 1/07 від 03.01.2007 р. становить: основного боргу -1720 040 грн., що підлягають включенню в четверту чергу, 3% річних -28007,62 грн. - четверта черга, втрат від інфляції - 172259,49 грн. - четверта черга, пені -168896,89 грн. - шоста черга, штрафу -2900142,00 грн. - шоста черга. Всього на суму 4989346,00 грн.

Таким чином, як було вірно встановлено Господарським судом Львівської області в оскаржуваній ухвалі, всього обґрунтованими є вимоги за договорами № 8 -ОПТ від 05.05.2005 р. та № 1/07 від 03.01.2007 р.: сума основного боргу -2371255,00 грн., що підлягає включенню до четвертої черги вимог кредиторів боржника; 3% річних -68739,78 грн. - до четвертої черги вимог кредиторів; втрат від інфляції - 422977,26 грн. - до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; пені -230900,00 грн. - до шостої черги вимог кредиторів; штрафу - 4072329,00 грн. -до шостої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Львівська макаронна фабрика». Всього - 7166201,04 грн.

Разом з цим, твердження Скаржника про те, що досліджуючи копії платіжних документів, місцевий господарський суд не дослідив їх оригінали, а також те, що Кредитором в підтвердження безспірності вимог було надано платіжні доручення, які потребують аналізу й оцінці як обставини, які підлягають встановленню місцевим господарським судом у справі № 8/29, зазначені в апеляційній скарзі як підстави для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Львівської області, не можуть вважатись такими, оскільки беручи до уваги, що дане провадження у справі відкрите в межах Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»і не є позовним, а тому у провадженні у справі про банкрутство інститут доказовості зводиться до подання документів, що підтверджують проведення господарської операції та встановлюють їх під ставність.

Щодо наявних у справі копій платіжних доручень, якими обґрунтовуються вимоги Кредитора, то колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що вони належним чином завірені, а отже є такими, що відповідають оригіналам та не повинні піддаватись сумнівам.

Разом з цим, спростовуючи посилання Кредитора на вказані платіжні доручення, Скаржник не довів їх неналежність як доказу, що підтверджує заборгованість Боржника у справі про банкрутство.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відтак, штрафні санкції не входять до складу грошового зобов'язання, не є кредиторськими вимогами в контексті положень ст. 1 Закону, повинні враховуватись окремо в реєстрі вимог кредиторів та задовольнятися у шосту чергу в порядку черговості, встановленої статтею 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з ч ч. І, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про те, що приймаючи оскаржувану ухвалу, Господарський суд Львівської області належним чином дослідив усі обставини, що мають значення для справи при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а тому вона є такою, що піддягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

постановив:

Ухвалу від 05.04.2011р. у справі №8/29 Господарського суду Львівської області залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Юркевич М.В.

суддя Юрченко Я.О.