ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" серпня 2011 р. Справа № 6/085-11

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Діамантбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ про тлумачення змісту пункту 8.3 договору про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території № 648 від 21.08.2009 року в частині визначення моменту виникнення у ПАТ Діамантбанк обовязку по оплаті ТОВ ЗАРАЗ вартості наданих комунальних послуг за цим договором,

представники:

позивача: ОСОБА_1 (дов. № 000027 від 10.06.2011р.);

відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

В липні 2011 року Публічне акціонерне товариство Діамантбанк (далі позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ (далі - відповідач) про тлумачення змісту пункту 8.3 договору про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території № 648 від 21.08.2009 року в частині визначення моменту виникнення у ПАТ Діамантбанк обовязку по оплаті ТОВ ЗАРАЗ вартості наданих комунальних послуг за цим договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем є неоднозначне розуміння та тлумачення змісту пункту 8.3. договору, у звязку з цим позивач просить суд розтлумачити зазначений пункт договору на підставі ст. 213 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15 липня 2011 року порушено провадження у справі № 6/085-11 та призначено її до розгляду на 02 серпня 2011 року.

19 липня 2011 року відповідачем подано заперечення № 225 від 29 липня 2010 року на позовну заяву, в яких він просить визначити момент виникнення у позивача обовязку по оплаті відповідачу вартості наданих комунальних послуг з підстав, викладених у даних запереченнях.

У звязку з неявкою в судове засідання 02 серпня 2011 року представника позивача, неподанням ним витребуваних документів та враховуючи його клопотання про відкладення розгляду справи, суд виніс ухвалу якою відклав розгляд справи на 16 серпня 2011 року.

В судовому засіданні 16 серпня 2011 року представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 16 серпня 2011 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним ухвалою господарського суду Київської області від 02 серпня 2011 року з відміткою за звороті аркуші ухвали «Відправлено Вих. № 444 від 03 серпня 2011 року .

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

Установив:

Тлумаченню підлягають умови договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством Діамантбанк (далі користувач, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ (далі підприємство, відповідач у справі), підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до п. 1.1. договору предметом договору є надання підприємством та оплата користувачем, згідно встановлених розрахунків, послуг з утримання будинку, приміщення та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг (централізоване водо-, теплопостачання та водовідведення), послуг по санітарно-технічному обслуговуванню приміщення, вивозу побутових відходів, обслуговуванню водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів приміщення, дезинсекції, дератизації, сані гарному обслуговуванню прибудинкової території та допоміжних приміщень, освітленню та опаленню місць загального користування приміщення, послуг аварійної служби, підготовку приміщення до експлуатації у осінньо-зимовий період, обслуговування технічного обладнання приміщення, озеленення прибудинкової території, полив зелених насаджень, організації надання послуг з охорони місць загального користування та ведення особового рахунку користувача. Згідно умов цього договору підприємство також надається користувачу комплекс послуг по проведенню відновних робіт по приміщенню (проведення робіт по відновленню його конструкцій та систем інженерного обладнання, а також підтримання експлуатаційних якостей, не пов'язаних зі зміною основних техніко-економічних показників) в разі необхідності - надання інженерно-технічних, юридичних консультації з питань утримання приміщення, надання послуг понад нормами, що встановлені державними органами для житлово-комунальних послуг.

Пункт 8.3. даного договору передбачає, що обовязок по сплаті за послуги, що надаються відповідно до умов даного договору виникає з моменту підписання договору купівлі продажу приміщення.

Завірена копія договору є в матеріалах справи, крім того суд оглянув у судовому засіданні оригінал договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року.

Необхідність тлумачення змісту умов договору, на думку позивача, виникла у звязку з тим, що за висновком відповідача, зобовязання у позивача щодо оплати вартості наданих послуг згідно умов договору виникла перед відповідачем ще до його укладання, мотивуючи це умовами, що випливають з п. 8.3. Договору.

Позивач же зазначає, що оскільки приміщення було набуте у власність не на підставі договору купівлі продажу, як то визначено у п. 8.3. договору, а на підставі інших договорів (договір купівлі продажу облігацій, договір участі у будівництві обєкту), тому даний пункт (8.3.) договору не є підставою виникнення у позивача обовязку по оплаті вартості послуг до укладання договору. Також, позивач зазначає, що договір купівлі продажу облігацій та договір участі у будівництві обєкту були укладені у 2007 році, тоді як будинок в якому знаходиться приміщення ще не був введений в експлуатацію (2008 рік), а тому відповідач не міг надавати послуги з обслуговування будинку з дати укладання зазначених договорів, які останні відповідач вважає договором купівлі продажу приміщення.

Крім того, за тлумаченням позивача, у нього не було наміру оплачувати відповідачу вартість наданих послуг до укладання договору, оскільки право власності на нерухоме майно за позивачем було зареєстровано в БТІ 12.02.2009, тоді як дата введення будинку в експлуатацію 08.01.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, редакція відповідача щодо тлумачення умов вказаного договору не узгоджуються з редакцією та волевиявленням позивача, та відповідач вважає, що за змістом п. 8.3 договору, стосовно якого між позивачем і відповідачем у належній формі була досягнута згода при укладенні договору, що обовязок по сплаті за послуги, що надаються відповідно до умов договору, виникає з моменту підписання договору купівлі продажу приміщення або з моменту здачі будинку в експлуатацію, якщо власником укладено договір бронювання або договір участі у будівництві обєкту, оскільки з моменту здачі будинку в експлуатацію незалежно від факту укладання договорів про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території відповідачем, як виконавцем житло-комунальних послуг на території житлового комплексу «Чайка надавались житло-комунальні послуги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини свідчать про існування спору між Публічним акціонерним товариством Діамантбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ щодо тлумачення змісту правочину, тобто Публічне акціонерне товариство Діамантбанк має відмінне від Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ уявлення щодо волевиявлення сторін договору при погодженні умов п. 8.3 договору щодо моменту виникнення обовязку ПАТ Діамантбанк по сплаті за послуги.

Проте, на думку суду, сторони всупереч п. 8.3 договору та власному волевиявленню, вираженому при укладенні договору та зафіксованому в договорі шляхом скріплення його своїм підписом та печаткою, фактично ототожнюють момент виникнення обовязку по оплаті вартості наданих послуг з моменту підписання договору купівлі продажу з моментом введення обєкту в експлуатацію».

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 213 ЦК України передбачено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, тлумачення правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладанні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Як визначено сторонами договору, підприємство зобовязується надавати користувачеві комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території (п. 2.1.2. договору). А користувач зобовязаний сплачувати підприємству, згідно виставлених розрахунків, кошти за отримані комунальні послуг та послуги по утриманню прибудинкової території (п. 2.3.4. договору).

Крім того, сторонами погоджено (п. 3.2. договору), що тарифи оплати за утримання приміщення, включаючи плату за комунальні послуги, понаднормові та додаткові послуги, а також загальна сума оплати за даним договором (станом на день укладення Договору) наведені в додатках до цього договору, які є невід'ємною частиною цього договору.

Далі, сторони визначили, що обовязок по сплаті за послуги, що надаються відповідно до умов даного договору виникає з моменту підписання договору купівлі продажу приміщення (п. 8.3. договору).

Враховуючи вказані граматичні, логічні та системні правила тлумачення та надавши правову оцінку змісту договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року, суд дійшов висновку, що в п. 8.3. договору сторони погодили момент виникнення обовязку по сплаті за послуги користувачем. Тобто, вказаний пункт договору визначає момент виникнення у користувача обовязку по сплаті за послуги за договором з моменту підписання договору купівлі продажу приміщення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що форма договору купівлі продажу нерухомого майна визначена положеннями глави 54 ЦК України, зокрема ст. 657 ЦК України.

З цих підстав, суд приходить до висновку, що під договором купівлі продажу про який йде мова в п. 8.3. договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року. необхідно розуміти договір укладений у відповідності до вимог глави 54 ЦК України, зокрема ст. 657 ЦК України.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розтлумачити зміст п. 8.3. договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Діамантбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ.

3. Положення п. 8.3. договору № 648 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, нежитлових приміщень та прибудинкової території від 21 серпня 2009 року слід розуміти так, що сторони погодили обовязок Публічного акціонерного товариства Діамантбанк по сплаті за послуги з моменту підписання Публічним акціонерним товариством Діамантбанк договору купівлі продажу приміщення у відповідності до вимог глави 54 ЦК України, та зокрема ст. 657 ЦК України.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРАЗ (код 35411055) на користь Публічного акціонерного товариства Діамантбанк (код 23362711) 85 грн державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.Ф. Черногуз