ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у прийнятті касаційної скарги

"11" серпня 2011 р. Справа № Б-48/236-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Кравець Т.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1, який виконував функції ліквідатора ФОП ОСОБА_2, м.Харків, (вх. №1983 Х/2-7 від 09.08.2011р.),

на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 18.08.2011 р. у справі № Б-48/236-09,

за заявою- ФОП ОСОБА_3, м.Харків,

до ФОП ОСОБА_2, м.Харків,

про визнання банкрутом,-

встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від 23.12.2009 р. по справі № Б-48/236-09 визнано ФОП ОСОБА_2 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1.

16.12.2010 р. від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1 до господарського суду надійшла заява про затвердження використання коштів та їх розподіл, які надійшли після реалізації майна банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2011р. (суддя Міньковський С.В.) встановлено порядок використання коштів, отриманих від продажу майна банкрута у розмірі 377300 грн. наступним чином:

відшкодовано витрати ліквідатору ОСОБА_1, пов*язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідатора, оплата його послуг та додаткова винагорода у загальному розмірі 165 575,18 грн.;

задоволено вимоги заставного кредитора ПАТ КБ «Приват Банк», м.Черкаси 211 424,82 грн. Постановлено ухвалу направити ліквідатору.

Кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» з зазначеною ухвалою не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.01.2011 р. та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про встановлення порядку використання коштів, отриманих від реалізації майна банкрута у розмірі 377 300 грн. відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Одночасно, апелянт просив поновити строк на подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк»не був повідомлений про надходження заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 про затвердження коштів та їх розподіл та призначення судового засідання з цього приводу. Копію оскаржуваної ухвали отримав тільки при ознайомленні з матеріалами справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2011 р. по справі №Б-48/236-09 відновлено ПАТ КБ «Приватбанк» пропущений строк на подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу до провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.07.2011р. на 10-00 год. Ухвалено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м.Харків, пр. Леніна, 5, 1-й поверх, каб. № 106. Зобов*язано апелянта ПАТ КБ «Приватбанк»надіслати арбітражному керуючому ОСОБА_1 копію апеляційної скарги та надати суду докази такого надсилання. Зобовязано кредиторів, боржника та ліквідатора ОСОБА_2 надати суду відзиви на апеляційну скаргу. Викликано в судове засідання представників сторін з належним чином оформленими повноваженнями. Про неможливість прибуття представників зобов*язано письмово повідомити суд. Попереджено сторони, що у разі їх неявки або їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали касаційної скарги колишнього арбітражного керуючого

керуючого ОСОБА_1, колегія суддів дійшла висновку про те, що у прийнятті даної скарги має бути відмовлено, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесені, зокрема, законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 12 Закону України Про судоустрій України, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до п.1 ст.111-13 ГПК України ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, вказаною нормою не передбачена можливість оскарження ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала. Ухвалу про відмову у відновленні пропущеного строку може бути оскаржено.

Тобто, вказаною нормою права не передбачена можливість оскарження ухвали про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо суд визнає причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою апеляційний суд причину пропуску ПАТ КБ «Приватбанк» строку на апеляційне оскарження визнав поважною.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади від 13.06.2007 р. №8 передбачено наступне: оскарження ухвал або інших процесуальних документів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

В інформаційному листі Верховного Суду України від 10.09.2008 р. № 3,2-2008 зазначено: У разі подання касаційної скарги на ухвалу місцевого або апеляційного господарського суду, яку не може бути оскаржено, відповідному місцевому або апеляційному господарському суду, до якого надіслано скаргу, слід відмовляти у прийнятті такої скарги з посиланням на частину першу та четверту статті 111-13 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав подання касаційної скарги ОСОБА_1, у звязку з чим в її прийнятті має бути відмовлено.

Верховенство права, передбачене ст.8 Конституції України та ст.129 Конституції України щодо касаційного оскарження судового рішення, не позбавляє сторону у справі на право касаційного оскарження судового рішення місцевого господарського суду після розгляду цієї справи по суті, як то передбачає чинне законодавство.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, п.п.1, 4 ст.111-13 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_1, який виконував функції ліквідатора ФОП ОСОБА_2, у прийнятті касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2011 р.

Повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу та додані до неї матеріали, а саме:

- касаційна скарга на 5 арк.;

- копія зави про ознайомлення з матеріалами справи на 1 арк.,

- копія листа від 09.03.2010 р. на 1 арк.,

- копія повідомлення від 14.02.2011 р. на 1 арк.,

- копія поштового повідомлення на 1 арк.,

- поштові квитанції на 2 арк.,

- конверт на 1 арк.,

- додаток до касаційної скарги на 2 арк.,

- квитанція про сплату держмита № 10249 від 08.08.2011 р.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя Т.В.Кравець