ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2011 Справа № 5024/1127/2011

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1- директора відділення, дов. в справі

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Банк"Демарк"

до Приватне підприємство "Т.І.К."

про стягнення 23624,85грн.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 12.07.2011р., якою провадження у справі було зупинено у зв'язку з розглядом іншим судом іншої справи.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення з поручителя коштів у кредитних відносинах за договором від 19.11.2007р., укладеним ВАТ "Банк"Демарк", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2

Вимоги обґрунтовано твердженням про те, що позичальник ОСОБА_2 неналежно виконав зобов'язання за кредитним договором.

До ціни позову віднесено 10994,70грн. боргу щодо власне повернення кредиту, 5394,33грн. заборгованості щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, 3000грн. боргу за комісією, 3575,82грн. пені, 660грн. штрафу.

Відповідач позов не визнав, навів письмові заперечення проти позовних вимог, стверджуючи, зокрема, про недійсність кредитного договору, встановлення вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.09.2010р. факту отримання кредитних коштів не ОСОБА_2, а ОСОБА_3 за підробленими документами.

Безпосередньо до позичальника - ОСОБА_2 у районному суді заявлено вимоги про стягнення значно меншої суми - 12621,26грн., ніж до поручителя ПП "Т.І.К.". У районному суді позичальник не визнав позов банку про стягнення коштів з мотивів твердження про недійсність кредитного договору. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.09.2010р. у кримінальній справі № 1-444/10/0408 встановлено, що позичальник ОСОБА_2 кошти за кредитним договором не отримував і не мав наміру отримувати. Кредит отримав ОСОБА_3 за підробленими документами. Вироком встановлено особу, яка вчинила правочин щодо отримання кредиту, таким чином відбулась заміна сторони в зобов'язанні на ОСОБА_3 В кримінальній справі за позовом банку кошти постановлено стягнути з ОСОБА_3

Дружина позичальника згоди на отримання кредиту не давала, її заява з цього приводу підроблена.

Доповнення до заперечення проти позову відповідачем викладені письмово. За ними відповідач зазначає про наступне.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2011р. № 22ц-24233/11 скасовано рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 2-1436/11 і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Банку "Демарк" про визнання кредитного договору недійсним відмовлено. Рішення по цивільній справі № 2-1436/11 набрало законної сили, але оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Крім цього відповідач посилається на ч.4 ст.559 ЦК України, за яким порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Договором поруки №36-065/1 від 19.11.2007р. строк закінчення поруки не встановлений, тому порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Кінцева дата погашення кредиту-18.11.2009р.

Ці строки не відносяться до категорії строків давності, тому на них не поширюються норми ст.263,264,ч.5 ст.267ЦК України. Порука в частині повернення позичальником кредиту припиняється після закінчення шести місяців, що обчислюються з наступного дня після настання передбаченого строку його повернення.

Відповідач також просить застосувати строки позовної давності щодо вимог про стягнення пені та штрафу, заявив про застосування цих строків.

21.12.2011р. до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю його явки в судове засідання (а.с.70-71). Поважної причини не приймати участь у судовому засіданні відповідач не навів та не довів.

Це клопотання судом відхиляється з огляду на те, що суд не визнавав обов'язковою явку представників сторін, третьої особи в судове засідання.

Відповідно до ст.77ГПК України неявка представників сторін в судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи, коли у зв'язку з такою неявкою неможливо розглянути певну справу.

Третя особа не проявила свого відношення до позовних вимог, належно повідомлена про час і місце проведення судового засідання у справі .

Клопотання про відкладення розгляду справи як і будь-яких інших клопотань від третьої особи до суду не надходило.

Неявка представника відповідача та третьої особи не є перешкодою для розгляду цієї справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача та третьої особи, належно повідомлених про час і місце розгляду справи.

С у д в с т а н о в и в:

19.11.2009р. між ВАТ"Банк "Демарк", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Демарк" (банк), та приватним підприємством "Т.І.К." (відповідач) укладено договір поруки № 36-065/1 (а.с.11-12), за яким відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем як поручитель фізичної особи ОСОБА_2 (боржник), за виконання ОСОБА_2 зобов'язань у кредитному договорі № 36-065 від 19.11.2007р. Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.11), а пунктом 4.2. договору поруки учасниками узгоджено, що договір залишається чинним до дати повної сплати позичальником або поручителем всієї суми заборгованості (а.с.11 на звороті).

За кредитним договором № 36-065 від 19.11.2007р. (а.с.8-9) ВАТ "Банк "Демарк" в особі відділення банку "Демарк" в м.Кривий Ріг , правонаступником якого є позивач, та фізична особа ОСОБА_2 (позичальник) домовились про надання кредиту позичальнику в 20000грн. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільовим призначенням на розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту , зі сплатою позичальником відсотків річних за користування кредитними коштами 24%, сплати комісії в розмірі 100грн. щомісячно, та строком повернення кредитних коштів до 18.11.2009р., а також узгодили розмір пені за порушення кредитних зобов'язань ОСОБА_2 понад 2 дні та розмір штрафу в разі порушення сплати відсотків на строк до двох днів. За названим договором поруки №36-065/1 від 19.11.2007р. учасники при визначенні предмету договору врахували ці умови кредитного договору.

Відповідно до п.6.3, 6.4 договору його учасники навели норму про відповідальність позичальника: у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з грошових зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі, що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення; в разі порушення сплати відсотків на строк до двох днів позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 30грн. за кожний факт порушення строку сплати процентів.

Згідно зі ст.526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, у відповідності до умов договору, вимог цивільного законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання має сплатити суму боргу на вимогу кредитора.

За ст.1054 ЦК України кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

ОСОБА_2 отримав у якості кредиту 20000грн., що підтверджується Заявою на видачу готівки №36-065 від 19.11.2007р. ОСОБА_2 (копія на а.с. 10) та вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.09.2010р. у справі № 1-444/10/0408 (а.с.43 на звороті).

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Та обставина, що вироком встановлено передачу ОСОБА_2 - позичальником ОСОБА_3 отриманих у банку в якості кредиту коштів сама по собі не звільняє позичальника та поручителя від виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки. Задоволення судом при постановленні вироку позову до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди також не звільняє названих осіб від виконання зобов'язань.

Твердження відповідача про те, що вироком встановлено факт отримання кредиту не Рокуном.П.П., а ОСОБА_3І, не підтверджується текстом вироку, копія якого залучена до справи.

До 18.11.2009р. ОСОБА_2 зобов'язався виконати свої зобов'язання: погасити кредит, сплатити нараховані відсотки на користь позивача, погашаючи відсотки та сплачуючи комісії щомісячно не пізніше 10-го числа (п.3.4,3.7).

За обліком позивачем зобов'язань ОСОБА_2 за договором станом на 07.06.2011р. позичальник мав невиконані зобов'язання перед позивачем щодо повернення боргу 10994,70грн., 5394,33грн. відсотків за користування кредитом, 3000грн. комісії.

Докази на спростування виникнення боргу в 10994,70грн., 5394,33грн. та 3000грн. як і доказів оплати цих заявлених сум суду не надано.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Твердження відповідача, що договором поруки №36-065/1 від 19.11.2007р. строк закінчення поруки не встановлений, тому порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя не підтверджується пунктом 4.2. вказаного договору, за яким учасники узгодили, що договір залишається чинним до дати повної сплати позичальником або поручителем всієї суми заборгованості .

Наведені обставини та норми є підставами для задоволення позовних вимог про стягнення 10994,70грн. боргу щодо власне повернення кредиту, 5394,33грн. заборгованості щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, 3000грн. боргу за комісією.

У зв'язку з порушенням строків зобов'язань з повернення частин кредиту позивач нарахував до стягнення з відповідача 2726,39грн. пені за періоди прострочки повернення частин кредиту з 19.11.2009р. по 07.06.2011р., 849,43грн. пені у зв'язку з порушенням строків сплати щомісячних відсотків у різні періоди з 27.07.2009р. до 07.06.2011р., 660грн. штрафу за порушення строків сплати відсотків за 22 факти порушення строків сплати відсотків за період з 11.08.2009р. по 07.06.2011р.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій, до яких відноситься і пеня, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців, від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Поряд з цим, до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в 1 рік (ч.2 ст.258 ЦК України). Про її застосування заявлено відповідачем.

Як слідує з поштового штемпеля на конверті позов заявлено 10.06.2011р., тобто за межами позовної давності щодо вимог про неустойку. Поважних причин пропуску строку позовної давності щодо пені та штрафу позивач не навів.

Таким чином щодо пені та штрафу слід відмовити за спливом позовної давності згідно з ч.4 ст.267 ЦК України.

Кредитний договір та договір поруки є чинними, не змінені, не визнані недійсними.

Заперечення відповідача спростовуються викладеною оцінкою відносин і не усувають обгрунтованості позову в частині, що задовольняється судом.

Позовні вимоги задовольняються на 82,07%, відповідно, 82,07% судових витрат відносяться на відповідачів, розподіляється між ними порівну, решта - на позивача.

Керуючись ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Т.І.К" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" за позовом 10994грн. 70коп. на повернення кредиту, 5394грн. 33коп. в якості відсотків за користування кредитом та 3000грн. комісії як з поручителя у відносинах за договором поруки № 35-065/1 від 19.11.2007р., яким забезпечено зобов'язання ОСОБА_2 перед ПАТ "Банк "Демарк" за кредитним договором № 36-065 від 19.11.2007р., а також 193грн.89коп. на відшкодування витрат по сплаті держмита та 193грн.68коп. на відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В решті позову відмовити.

Суддя В.В. Чернявський

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 28.12.2011р.