РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 31/351 03.02.11
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберок", м. Київ

До Дочірнього підприємства зі 100% іноземною інвестицією "Д"естате", м. Київ

Про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій - 279 973,36 грн.

За зустрічним

позовом Дочірнього підприємства зі 100% іноземною інвестицією "Д"естате", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберок", м. Київ

про стягнення 1 138 685,19 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники :

Від позивача ОСОБА_1 пред. по довір., ОСОБА_2 директор

Від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 - пред. по довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення 279 973,36 грн. заборгованості та штрафних санкцій за Договорами № 0912124 від 24.12.2009р., № 100211 від 11.02.2010р., № 100218 від 18.02.2010р. та № 100225 від 25.02.2010р., посилаючись на порушення відповідачем, як замовником, договірних зобовязань та умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2010р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 08.12.2010р.

07.12.2010р. до суду від відповідача по справі № 31/351 надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ «Оберок»про стягнення завданої матеріальної шкоди та неустойки за невиконання умов укладених договорів підряду.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав зустрічну позовну заяву.

Представник позивача заперечував проти сумісного розгляду первісного та зустрічного позовів.

Суд розглянувши зустрічну позовну заяву визнає її такою, що підлягає спільному розгляду з первісним позовом відповідно до загальних правил подання позовів та вимог ст. ст. 60,61,64 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2010р., розгляд справи було відкладено на 23.12.2010р. та прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2010р., розгляд справи було відкладено на 20.01.2011р. та продовжено строк вирішення спору, за клопотанням сторін, відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 20.01.2011р. було оголошено перерву до 03.02.2011р., відповідно до ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Заявлені позовні вимоги позивач мотивував тим, що у 2009 р. між ним та відповідачем було укладено договори підряду, за якими позивач зобовязався виконати на користь відповідача певні підрядні роботи, а відповідач прийняти та оплатити їх.

Позивачем на виконання своїх зобовязань було виконано на користь відповідача підрядні роботи за договорами. Натомість, відповідачем зазначені вище роботи було оплачено частково, станом на день прийняття рішення сума основного боргу за виконані роботи обліковується та складає 120 714, 63 грн.

Звернення позивача щодо досудового врегулювання спору, зокрема, претензії, відповідачем були залишено без задоволення. З огляду на це, позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 120 714, 63 грн., суму пені та неустойки у розмірі 151 258, 73 грн., 650, 00 грн. витрат за юридичні послуги, 57, 00 грн. витрат на отримання витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, моральну шкоду у розмірі 8 000 грн., а також зобовязати відповідача підписати акти здачі-приймання виконаних робіт

Відповідач проти позову заперечував, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, вказуючи на те, що саме з боку позивача, а не відповідача мало місце порушення умов укладених договорів, а роботи, виконані позивачем на обєкті, не відповідали вимогам діючих в Україні державних будівельних норм та правил, що підтверджується відповідним висновком експерта. З огляду на ці доводи , відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Вимоги зустрічного позову відповідач мотивував тим, що під час виконання підрядних робіт позивачем порушено умови укладених договорів, оскільки зазначені роботи було виконано позивачем, на думку відповідача, з порушенням діючих в Україні державних будівельних норм та правил, що підтверджується відповідним висновком експерта.

Згідно з висновком експерта, вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для приведення обєкту у належний стан, складає 98 332, 13 грн., які відповідач вважає прямими збитками. Крім того, відповідно до умов укладених договорів за порушення термінів виконання робіт або строків усунення недоліків (дефектів), виявлених відповідачем, позивач зобовязаний сплатити на користь відповідача неустойку у розмірі 3% від вартості невиконаних робіт за кожен день такої затримки.

З огляду на це, відповідач просив суд стягнути з позивача матеріальну шкоду, завдану недодержанням вимог державних будівельних норм та правил, у розмірі 98 332, 13 грн., а також неустойку у розмірі 1 040 353, 06 грн.

У судовому засіданні відповідач зустрічний позов підтримав та просив суд задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Позивач у судовому засіданні після ознайомлення з зустрічною позовною заявою Відповідача надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву у вигляді письмових заперечень. Проти заявлених зустрічних вимог заперечував, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, позивач вказував на те, що відповідні роботи було виконано ним у відповідності до умов договору та у межах технічного завдання відповідача. Зазначені роботи відповідачем прийнято без зауважень, про що сторонами підписано відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт. Експертний висновок, на який посилається відповідач як на підставу своїх вимог, не відповідає вимогам закону, а тому не повинен прийматися до уваги судом. З огляду на ці доводи , позивач просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні 03.02.2011р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2009 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №091224 (копія якого є у матеріалах справи). Відповідно до п. 1.1.Договору відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню робіт з внутрішнього оздоблення на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати роботи згідно завдання (додаток 1) та кошторису (додаток 2), що є невідємними частинами ОСОБА_5 №091224 (п. 1.1.1.).Сторони погодили виконати усі необхідні роботи, що повязані з виконанням договірних умов, з власного матеріалу (згідно додатку №1) власними силами та з використанням власних засобів, що включає: придбання і доставку будівельних матеріалів, виконання підготовчих робіт, відновлення та ремонт усіх пошкоджених у процесі виконання робіт поверхонь, обєктів і т.п.

Згідно з п. 2.1. ОСОБА_5 загальна вартість робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, складає 457 254, 28 грн., ПДВ 20% - 91 450, 86 грн., усього 548 705, 14 грн. згідно кошторисів, що є невідємним додатком до ОСОБА_5 №091224. Загальна вартість робіт за ОСОБА_5 є твердою і може бути змінена тільки за умови зменшення або збільшення загальних обємів робіт, попередньо узгоджених сторонами (п. 2.1.1.).

Відповідно до п. 3.1. оплата за ОСОБА_5 виконується протягом 5 робочих днів після надання відповідних рахунків-фактур позивачем відповідачу у відповідності з наступним графіком платежів: аванс, що складає 166 666, 67 грн., крім того ПДВ 20% - усього 200 000, 00 грн. (п. 3.1.1.), подальша оплата виконується щомісячно згідно з актами здавання-приймання робіт та не повинна перевищувати 55% від вартості робіт за ОСОБА_5 №091224 (п. 3.1.2.), остаточний розрахунок після здавання-приймання виконаних робіт в експлуатацію відповідно до чинних норм, правил та умов укладеного ОСОБА_5 (п. 3.1.3.).

Пунктом 4.1. ОСОБА_5 сторони обумовили наступні терміни виконання робіт а саме : початок виконання робіт 3 робочих дні після отримання авансу (згідно п. 3.1.1. ОСОБА_5 №091224) і виконання відповідачем пункту 5.2.5. ОСОБА_5 №091224 (п. 4.1.1.); закінчення робіт 2, 5 календарних місяці від початку виконання робіт (згідно попереднього графіку виконання робіт (додаток 3) (п. 4.1.2.).

26.04.2010 р. позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 до ОСОБА_5 №091224 (надалі «Додаткова угода №3», копія якої є у матеріалах справи), п. 1.1. якої відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню робіт з внутрішнього оздоблення на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати додаткові роботи згідно кошторису (додаток 1), що є невідємною частиною Додаткової угоди №3.

П. 2 Додаткової угоди №3 загальну вартість додаткових робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, було визначено у розмірі 12 237, 07 грн., ПДВ 20% - 2447, 41 грн., разом 14 684, 48 грн.

Додатком №1 до Додаткової угоди №3 сторонами було затверджено кошторис на перефарбування з/б стін та укладання плитки над вмивальниками на загальну суму 14 684, 48 грн.

05.08.2010 р. позивачем було підписано Акт №05/08-02 приймання виконаних підрядних робіт за Додатковою угодою №3 на суму 14 684, 48 грн. та Акт №05/08-7 приймання виконаних підрядних робіт щодо додаткових робіт на суму 17 096, 48 грн. (копії є у матеріалах справи).

11.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №100211 копія якого є у матеріалах справи), відповідно до п. 1.1. якого відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню робіт з виготовлення металевих конструкцій (надалі «роботи») на обєкті, а саме: виконати роботи згідно завдання (додаток 1) та кошторису (додаток 2), що є невідємними частинами ОСОБА_5 №100211. Сталевий канат надається відповідачем. Якість зварних швів має бути не нижчою ніж на погодженому сторонами зразку. Пофарбування металевих конструкцій має бути виконано фарбою Hammerite сріблястого кольору (типу RAL 9006). (п. 1.1.1.), виконати усі необхідні роботи, що повязані з виконанням цього ОСОБА_5 №100211, з власного матеріалу (згідно додатку №1) власними силами та з використанням власних засобів, що включає: придбання і доставку будівельних матеріалів, виконання підготовчих робіт, відновлення та ремонт усіх пошкоджених у процесі виконання робіт поверхонь, обєктів і т.п. (п. 1.1.2.).

Згідно з п. 2.1. ОСОБА_5 №100211 загальна вартість робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, складають 91 592, 57 грн., ПДВ 20% - 18 318, 51 грн., усього 109911, 08 грн. згідно кошторисів, що є невідємним додатком до ОСОБА_5. Загальна вартість робіт за ОСОБА_5 №100211 є твердою і може бути змінена тільки за умови зменшення або збільшення загальних обємів робіт, попередньо узгоджених сторонами (п. 2.1.1.).

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_5 №100211 оплата виконується протягом 5 робочих днів після надання відповідних рахунків-фактур позивачем відповідачу у відповідності з наступним графіком платежів: аванс, що складає 45796, 29 грн., крім того ПДВ 20% - усього 54955, 55 грн. (п. 3.1.1.), наступна оплата, що складає 22898, 15 грн., крім того ПДВ 20% - 4579, 63 грн., всього 27477, 78 грн. виконується після доставки металевих конструкцій на обєкт відповідача (п. 3.1.2.), остаточний розрахунок після здавання-приймання виконаних робіт в експлуатацію відповідно до чинних норм, правил та умов укладеного ОСОБА_5 (п. 3.1.3.).

Пунктом 4.1. ОСОБА_5 №100211 сторони обумовили наступні терміни виконання робіт за ОСОБА_5: початок виконання робіт 3 робочих дні після отримання авансу (згідно п. 3.1.1. ОСОБА_5 №100211) (п. 4.1.1.); закінчення робіт 45 календарних днів від початку виконання робіт за умови своєчасного надання сталевого канату відповідачем (п. 4.1.2.).

Додатком №1 до ОСОБА_5 №100211 сторонами було затверджено кошторис на виготовлення та встановлення металевих поручнів та сходів на суму 109 911,08 грн.

26.04.2010 р. позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до ОСОБА_5 №100211 (надалі «Додаткова угода №1», копія якої є у матеріалах справи), п. 1.1. якої відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню додаткових робіт з виготовлення металевих конструкцій на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати додаткові роботи згідно кошторису (додаток 1), що є невідємною частиною Додаткової угоди №3. Якість зварних швів має бути не нижчою ніж на погодженому сторонами зразку. Пофарбування металевих конструкцій має бути виконано фарбою Hammerite сріблястого кольору (типу RAL 9006).

П. 2 Додаткової угоди №1 загальну вартість додаткових робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, було визначено у розмірі 21 743, 41 грн., ПДВ 20% - 4348, 68 грн., разом 26 092, 09 грн.

Додатком №1 до Додаткової угоди №1 сторонами було затверджено кошторис на виконання додаткових робіт на загальну суму 26 092, 09 грн.

05.08.2010 р. позивачем було підписано Акт №05/08-05 приймання виконаних підрядних робіт за Додатковою угодою №1 на суму 26 092, 09 грн. та Акт №05/08-6 приймання виконаних підрядних робіт щодо додаткових робіт на суму 16 181, 10 грн. (копії є у матеріалах справи).

18.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №100218 ( копія якого є у матеріалах справи), відповідно до п. 1.1. якого відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню робіт з укладання паркетної дошки (надалі «роботи») на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати роботи згідно завдання (додаток 1) та кошторису (додаток 2), що є невідємними частинами ОСОБА_5 №100218 (п. 1.1.1.), виконати усі необхідні роботи, що повязані з виконанням ОСОБА_5 №100211, з власного матеріалу (згідно додатку №1) власними силами та з використанням власних засобів, що включає: придбання і доставку будівельних матеріалів, виконання підготовчих робіт, відновлення та ремонт усіх пошкоджених у процесі виконання робіт поверхонь, обєктів і т.п. (п. 1.1.2.).

Згідно з п. 2.1. ОСОБА_5 №100218 загальна вартість робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, складають 47476, 87 грн., ПДВ 20% - 9495, 37 грн., усього 56972, 24 грн. згідно кошторисів, що є невідємним додатком до ОСОБА_5. Загальна вартість робіт за ОСОБА_5 №100218 також є твердою і може бути змінена тільки за умови зменшення або збільшення загальних обємів робіт, попередньо узгоджених сторонами (п. 2.1.1.).

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_5 №100218 оплата за виконані роботи виконується протягом 5 робочих днів після надання відповідних рахунків-фактур позивачем відповідачу у відповідності з наступним графіком платежів: аванс, що складає 28483, 33 грн., крім того ПДВ 20% - усього 34180 грн. (п. 3.1.1.), остаточний розрахунок після здавання-приймання виконаних робіт в експлуатацію відповідно до чинних норм, правил та договірних умов (п. 3.1.2.).

Пунктом 4.1. ОСОБА_5 №100218 сторони обумовили наступні терміни виконання робіт за ОСОБА_5: початок виконання робіт 3 робочих дні після отримання авансу (згідно п. 3.1.1. ОСОБА_5 №100218) (п. 4.1.1.); закінчення робіт 30 календарних днів від початку виконання робіт (п. 4.1.2.).

Додатком №1 до ОСОБА_5 №100218 сторонами було затверджено кошторис на виготовлення та укладку підлоги на суму 56 972, 24 грн.

26.04.2010 р. позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до ОСОБА_5 №100211 (надалі «Додаткова угода №1», копія якої є у матеріалах справи), п. 1.1. якої відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню додаткових робіт з виготовлення металевих конструкцій на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати додаткові роботи згідно кошторису (додаток 1), що є невідємною частиною Додаткової угоди. Якість зварних швів має бути не нижчою ніж на погодженому сторонами зразку. Пофарбування металевих конструкцій має бути виконано фарбою Hammerite сріблястого кольору (типу RAL 9006).

П. 2 Додаткової угоди №1 загальну вартість додаткових робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, було визначено у розмірі 21 743, 41 грн., ПДВ 20% - 4348, 68 грн., разом 26 092, 09 грн.

05.08.2010р. позивачем було підписано Акт №05/08-01 приймання виконаних підрядних робіт на суму 58 972, 24 грн. (копії є у матеріалах справи).

25.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №100225 ( копія якого є у матеріалах справи), відповідно до п. 1.1. якого відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобовязання по своєчасному та якісному виконанню робіт з виготовлення та установлення деревяних сходів та сходових площадок (надалі «роботи») на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: виконати роботи згідно завдання (додаток 1) та кошторису (додаток 2), що є невідємними частинами ОСОБА_5 №100225 (п. 1.1.1.), виконати усі необхідні роботи, що повязані з виконанням цього ОСОБА_5 №100225, з власного матеріалу (згідно додатку №1) власними силами та з використанням власних засобів, що включає: придбання і доставку будівельних матеріалів, виконання підготовчих робіт, відновлення та ремонт усіх пошкоджених у процесі виконання робіт поверхонь, обєктів і т.п. (п. 1.1.2.).

Згідно з п. 2.1. ОСОБА_5 №100225 загальна вартість робіт (ціна ОСОБА_5), що підлягають виконанню позивачем, складають 46 114, 37 грн., ПДВ 20% - 9222, 87 грн., усього 55337, 24 грн. згідно кошторисів, що є невідємним додатком до ОСОБА_5. Загальна вартість робіт за ОСОБА_5 №100225 є твердою і може бути змінена тільки за умови зменшення або збільшення загальних обємів робіт, попередньо узгоджених сторонами (п. 2.1.1.).

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_5 №100225 оплата за ОСОБА_5 №100225 виконується протягом 5 робочих днів після надання відповідних рахунків-фактур позивачем відповідачу у відповідності з наступним графіком платежів: аванс, що складає 26224, 92 грн., крім того ПДВ 20% - усього 31469, 90 грн. (п. 3.1.1.), остаточний розрахунок після здавання-приймання виконаних робіт в експлуатацію відповідно до чинних норм, правил та умов ОСОБА_5 №100225 (п. 3.1.2.).

Пунктом 4.1. ОСОБА_5 №100225 сторони обумовили наступні терміни виконання робіт за ОСОБА_5: початок виконання робіт 3 робочих дні після отримання авансу (згідно п. 3.1.1. ОСОБА_5 №100225) (п. 4.1.1.); закінчення робіт 30 календарних днів від початку виконання робіт (п. 4.1.2.).

Додатком №1 до ОСОБА_5 №100225 сторонами було затверджено кошторис на виготовлення та укладку підлоги на суму 55337, 24 грн.

05.08.2010 р. позивачем було підписано Акт №05/08-04 приймання виконаних підрядних робіт на суму 55337, 24 грн. (копії є у матеріалах справи).

18.08.2010 р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №1 від 17.08.2010 р. (копія претензії з доказами направлення є у матеріалах справи), якою позивач просив відповідача погасити заборгованість за виконані роботи та передати (повернути) підписані другі екземпляри актів приймання - передачі виконаних робіт за договорами.

27.08.2010 р. позивачем було отримано від відповідача лист №100812 від 12.08.2010р., яким останній повідомив про неможливість підписання актів приймання-передачі виконаних робіт з огляду на наявність у виконаних роботах, на думку відповідача, істотних недоліків.

27.08.2010 р. позивачем було отримано від відповідача лист №100812 від 17.08.2010р., яким останній повідомив про необхідність зявлення представників позивача на обєкт для складання двостороннього акту з перерахуванням необхідних доробок та термінів їх виконання.

01.09.2010 р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист №01 від 30.08.2010 р., яким позивач запропонував відповідачу зустрітися на обєкті 7 серпня 2010 р. о 9:00 ранку.

Проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази, пояснення представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наступне.

Позовні вимоги позивача заявлено про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи, неустойки та пені за прострочку оплати виконаних робіт, а також моральної шкоди.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є договором підряду. Правовідносини сторін щодо підряду регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 61 ЦК України.

Згідно з частинами 1-2 та частини 4 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у справі було виконано відповідні будівельні роботи згідно умов укладених між сторонами договорів, за результатами виконання складено відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт, які передано відповідачу для підписання 05.08.2010 р. ОСОБА_4 обставина не заперечується представником відповідача у судовому засіданні, а також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: поясненнями представника позивача у справі, а також листом відповідача від 12.08.2010 р. №100812 (копія якого є у матеріалах справи). Факт отримання цих актів засвідчується і висновком експерта яким досліджувалися всі 7 (сім ) Актів №№01-07 від 05.08.2010 р.

Відповідно до п.п. 8.3.-8.5. договорів, укладених між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області здача-приймання виконаних робіт оформлюються актом здавання-приймання робіт у двох екземплярах. Остаточне закінчення робіт оформлюється двостороннім актом здачі-приймання виконаних робіт, який є підставою для розрахунків між позивачем та відповідачем. Відповідач протягом 5 робочих днів з дня одержання документів висилає позивачу підписані акти чи письмову обґрунтовану відмову від прийняття робіт.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачем у момент прийняття роботи за договорами згідно актів приймання-передачі виконаних робіт було виявлено недоліки та негайно заявлено про них позивачу. Відповідний лист №100812 від 12.08.2010 р. не приймається до уваги судом, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази того, що цей лист було відправлено відповідачем у визначений договорами 5-денний строк з моменту отримання актів приймання-передачі виконаних робіт, і, крім того, не надано обґрунтування мотивів, якими керувався відповідач, відмовляючись приймати виконані роботи та зазначаючи про наявність у них, на його думку, істотних недоліків.

Висновки №91-11/НХ від 20.01.2011 р. та №88-10/НХ з експертного будівельно-технічного дослідження, на які посилається відповідач як на підставу своїх тверджень щодо невідповідності виконаних позивачем робіт вимогам діючих в Україні державних будівельних норм та правил не приймається до уваги судом, з огляду на те, що такі висновки було складено за результатами обстеження обєкту дослідження, на якому позивачем виконувалися на користь відповідача роботи за договорами, що мало місце, відповідно, 17.11.2010 р. та 19.01.2011 р., тобто по закінченню, відповідно, більш ніж трьохмісячного та пятимісячного строку з моменту, коли відповідні роботи було виконано позивачем та передано відповідачу згідно актів приймання-передачі виконаних робіт, і зазначені висновки не відображають та не можуть відображати стану, у якому такі роботи існували на момент їх передачі відповідачу.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобовязань за договорами щодо виконання робіт на користь відповідача на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями п. 3.1. та п. 8.4. усіх договорів, укладених між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області передбачено, що остаточний розрахунок між сторонами проводиться після здавання-приймання виконаних робіт в експлуатацію відповідно до чинних норм, правил та умов ОСОБА_5. Акт приймання-здачі виконаних робіт є підставою для розрахунків між позивачем та відповідачем.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені ст. 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 зазначеної статті у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем свої зобовязання щодо оплати виконаних позивачем робіт було виконано частково, а саме: сплачено на користь позивача грошові кошти у сумі 175 560, 10 грн., що підтверджується, зокрема, Довідкою відділення №17 ВАТ «БГ БАНК»від 29.09.2010 р. №32/03-45-0043 (оригінал якої знаходиться у матеріалах справи).

Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, з боку відповідача факт порушення зобовязання за договорами, укладеними між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, у частині неоплати виконаних позивачем робіт визнається документально доведеним.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Саме замовник організує та здійснює прийняття робіт, що не протирічить умовам укладених договорів, а факт не підписання актів виконаних робіт, як це передбачено вимогами ст. 882 ЦК України, вказує на необґрунтованість та неповажність причин наведених відповідачем з приводу підписання семи актів за виконані роботи позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому суд, за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача у частині стягнення основного боргу у розмірі 120 714, 63 грн., а також зобовязання відповідача підписати, скріпити печаткою та надати другі екземпляри актів приймання виконаних підрядних робіт, наданих відповідачу 05.08.2010 р. у кількості 7 штук, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення пені та неустойки у розмірі 3% від суми, що не сплачена, за прострочення виконання зобовязання, то суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 9.6. усіх договорів, укладених між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, за несвоєчасну оплату виконаних робіт у відповідності до п. 3.1. договорів, відповідач на вимогу позивача сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми, що підлягає до сплати, та додатково неустойку у розмірі 3% від суми, що не сплачена, за кожен день такої затримки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, передбачені п. 9.6. усіх договорів, укладених між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області неустойка за несвоєчасну оплату виконаних робіт у розмірі 3% від суми, що не сплачена, фактично є неустойкою у формі пені.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Ч. 1 ст. 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку суми позовних вимог, доданого до позовної заяви позивача, останнім заявлено позовні вимоги щодо стягнення неустойки у формі пені за період у 41 день з моменту, коли зобовязання щодо оплати виконаних робіт підлягало виконанню відповідачем, у розмірі 151 258, 73 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, сума основного боргу відповідача перед позивачем за виконані за договорами роботи складає 120 714, 63 грн., тобто є меншою за суму штрафних санкцій у вигляді пені, які позивач просить стягнути з відповідача.

З огляду на це, оскільки належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, а також враховуючи положення ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно яких розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, суд відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України приходить до висновку про те, що належна до сплати з відповідача на користь позивача неустойка у формі пені підлягає зменшенню. Тому суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 15 000, 00 грн.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди у сумі 8 000 грн., то суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК України під збитками розуміються: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

У частині 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначено склад та розмір відшкодування збитків, до яких включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до викладених у позовній заяві вимог позивача та пояснень сторін та доводів по суті заявлених вимог (є у матеріалах справи), позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої йому як юридичній особі.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства України вказує на те, що під моральною шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти приниження честі, гідності та ділової репутації юридичної особи.

Відповідно до норм ст. 32 ГПК України господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору на підставі доказів.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, подаючи до суду відповідні докази.

Перелік випадків звільнення сторін від доказування певних обставин у справі визначений ст. 35 ГПК України. Оскільки факт наявності або відсутності заподіяння позивачу як юридичній особі моральної шкоди не відноситься до загальновідомих, не встановлений рішенням господарського суду або іншого органу, який вирішує господарські спори, під час розгляду іншої справи, вироком суду з кримінальної справи або рішенням суду з цивільної справи, які набрали законної сили, чи не вважаються встановленими відповідно до закону, то, зазначений факт повинен доводитися під час розгляду даної справи у загальному порядку.

Таким чином, оскільки позивачем заявлено позов, в тому числі, щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, то, відповідно до ст. ст. 43, 33 ГПК України позивач повинен був довести факт того, що позивачу як юридичній особі було дійсно нанесено моральну шкоду, яка проявилася у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації, що така шкода була дійсно заподіяна позивачу внаслідок дій відповідача, а також обґрунтувати розмір відшкодування такої моральної шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У матеріалах справи відсутні докази нанесення позивачу моральної шкоди у вигляді приниження честі, гідності, а також ділової репутації позивача як юридичної особи, а також нанесення такої моральної шкоди саме унаслідок дій/бездіяльності відповідача.

З огляду на це, оскільки позовні вимоги позивача стосуються стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу на думку останнього у вигляді приниження честі, гідності, а також ділової репутації позивача як юридичної особи і від сторін в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України не надходило будь-яких клопотань стосовно виходу суду за межі позовних вимог, то суд вирішує, що у задоволенні позовних вимог позивача за основним позовом у частині стягнення відшкодування моральної шкоди у сумі 8 000, 00 грн. слід відмовити з огляду на недоведеність факту нанесення позивачу як юридичній особі моральної шкоди у вигляді приниження честі, гідності, а також ділової репутації внаслідок дій відповідача.

Що стосується вимог позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат на оплату юридичних послуг у розмірі 650 грн. та витрат на отримання витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, то суд вирішує, що зазначені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

У матеріалах справи знаходиться копія ОСОБА_5 доручення №01 від 05.08.2010 р., відповідно до якого ТОВ «ЮК «Консул»зобовязувалося надати відповідачу комплекс юридичних послуг, а саме: юридичну консультацію, складання позовної заяви з господарської справи, підготовку необхідного пакету документів для подання до суду, а також подання документів до суду з метою подальшого представництва інтересів позивача та квитанції до прибуткового касового ордеру №417 від 30.09.2010р. на суму 1 850 грн. у якості оплати юридичних послуг за зазначеним договором.

Проте, позивачем у справі не було надано до суду доказів того, що зазначену суму грошових коштів повністю або ж частково було сплачено ним саме у звязку з необхідністю підготовки, направлення до суду та представництва інтересів позивача по даній справі. З огляду на це, підстави для покладення на відповідача відповідних витрат у розмірі 650 грн. у суду відсутні, оскільки зазначені витрати не є витратами на оплату послуг адвоката відповідно до ст. 44 ГПК України. Такої самої думки дотримується і Вищий господарський суд України (п. 10 Розяснення «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»від 04.03.98 р. №02-5/78).

Так само, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача витрат на отримання витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оскільки відшкодування таких витрат ст. 44 ГПК України не передбачено.

З приводу зустрічних позовних вимог відповідача за зустрічним позовом суд зазначає наступне.

Позовні вимоги відповідача за зустрічним позовом заявлено про стягнення з позивача матеріальної шкоди у розмірі 98 332, 13 грн., а також неустойки за порушення термінів виконання робіт у розмірі 1 040 353, 06 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК України під збитками розуміються: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

У частині 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначено склад та розмір відшкодування збитків, до яких включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до викладених у зустрічній позовній заяві вимог відповідача та пояснень відповідача по суті заявлених зустрічних позовних вимог, відповідач просить суд стягнути з позивача витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права, тобто, реальні збитки.

Відповідно до норм ст. 32 ГПК України господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору на підставі доказів.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, подаючи до суду відповідні докази.

Перелік випадків звільнення сторін від доказування певних обставин у справі визначений ст. 35 ГПК України. Оскільки факт наявності або відсутності у відповідача реальних збитків не відноситься до загальновідомих, не встановлений рішенням господарського суду або іншого органу, який вирішує господарські спори, під час розгляду іншої справи, вироком суду з кримінальної справи або рішенням суду з цивільної справи, які набрали законної сили, чи не вважаються встановленими відповідно до закону, то, зазначений факт повинен доводитися під час розгляду справи у загальному порядку.

Таким чином, оскільки відповідачем заявлено зустрічний позов, в тому числі, щодо стягнення з позивача реальних збитків, то, відповідно до ст. ст. 43, 33 ГПК України відповідач повинен був довести факт понесення ним таких реальних збитків, що полягали у втратах, яких він зазнав у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, які відповідач зробив або мусив зробити для відновлення свого порушеного права.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем унаслідок дій/бездіяльності позивача за під час виконання робіт за договорами було понесено реальні збитки у сумі 98 332, 13 грн., як про це вказується у зустрічній позовній заяві.

Висновки №91-11/НХ від 20.01.2011 р. та №88-10/НХ з експертного будівельно-технічного дослідження, на які посилається відповідач як на підставу своїх тверджень щодо невідповідності виконаних позивачем робіт вимогам діючих в Україні державних будівельних норм та правил та обґрунтування вартості ремонтно-будівельних робіт, необхідних для приведення обєкту до належного стану, не приймається до уваги судом, з огляду на те, що такі висновки було складено за результатами обстеження обєкту дослідження, на якому позивачем виконувалися на користь відповідача роботи за договорами, що мало місце, відповідно, 17.11.2010 р. та 19.01.2011 р., тобто по закінченню, відповідно, більш ніж трьохмісячного та пятимісячного строку з моменту, коли відповідні роботи було виконано позивачем та передано відповідачу згідно актів приймання-передачі виконаних робіт, і зазначені висновки не відображають та не можуть відображати фактичного стану, у якому такі роботи існували на момент їх передачі відповідачу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що експерт ОСОБА_6, який проводив експертне дослідження, має якесь відношення до ТОВ «Нотінгем Хаус», яке було виконавцем проведення експертного будівельно-технічного дослідження відповідно до укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_5 №05/314 від 15.11.2010 р., а також докази того, що ТОВ «Нотінгем Хаус»мало відповідну ліцензію на проведення зазначених видів робіт, яка, згідно з наказом Мінрегіонбуду України від 06.10.2010 р. №392 була обовязковою для проведення такого експертного будівельно-технічного дослідження.

Будь-якими іншими належними та допустимими доказами у справі факт понесення відповідачем унаслідок дій/бездіяльності позивача за під час виконання робіт за реальних збитків у сумі 98 332, 13 грн. не підтверджується.

З огляду на це, оскільки зустрічні позовні вимоги відповідача стосуються стягнення матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків і від сторін в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України не надходило будь-яких клопотань стосовно виходу суду за межі позовних вимог, то суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічних позовних вимог відповідача у частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити з огляду на недоведеність факту понесення відповідачем матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків.

Що стосується зустрічних позовних вимог відповідача у частині стягнення з позивача неустойки за договорами, то суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку про те, що зазначені вимоги також не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту зустрічної позовної заяви відповідача, зустрічні вимоги в частині стягнення неустойки стосуються стягнення з позивача неустойки за прострочення (на думку відповідача) строків виконання робіт за договорами, що, на думку відповідача, мало місце протягом березня 2010 р.. Проте, зазначене твердженням відповідача є хибним та таким, що не приймається до уваги судом, з огляду на таке.

Відповідно до умов ОСОБА_5 №091224 виконання робіт за зазначеним договором підлягало закінченню 17.03.2010 р. У матеріалах справи знаходяться копії актів виконаних робіт від 05.02.2010 р. та від 28.02.2010 р., якими підтверджується факт виконання позивачем передбачених ОСОБА_5 №091224 робіт достроково, тобто, до закінчення граничного обумовленого ОСОБА_5 №091224 строку. Крім того, п. 5 Додаткової угоди №3 взагалі не було встановлено чіткого строку виконання додаткових робіт, обумовлених цією Додатковою угодою №3.

Пунктом 4.1. ОСОБА_5 №100211 сторони обумовили наступні терміни виконання робіт за ОСОБА_5: початок виконання робіт 3 робочих дні після отримання авансу (згідно п. 3.1.1. ОСОБА_5 №100211) (п. 4.1.1.); закінчення робіт 45 календарних днів від початку виконання робіт за умови своєчасного надання сталевого канату відповідачем (п. 4.1.2.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідний сталевий канат було надано відповідачем лише 22.06.2010 р., що підтверджується поясненнями позивача у справі та не заперечується представником відповідача у судовому засіданні. Крім того, п. 5 Додаткової угоди №1 взагалі не було встановлено чіткого строку виконання додаткових робіт, обумовлених цією Додатковою угодою №1.

Іншими належними та допустимими доказами у справі не підтверджується факт порушення позивачем строків виконання робіт за договорами між позивачем та відповідачем з приводу виконання робіт на обєкті: «Тепличний комплекс сезонного типу площею 0, 15 га», розташованому за адресою: с. Мала Олександрівка в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що зустрічні позовні вимоги відповідача є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними , а тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача за первісним позовом у частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у сумі 120 714, 63 грн., стягнення неустойки у формі пені за прострочення оплати виконаних робіт у сумі 15 000, 00 грн., а також зобовязання відповідача підписати, скріпити печаткою та надати другі екземпляри актів приймання виконаних підрядних робіт, наданих відповідачу 05.08.2010 р. у кількості 7 штук та відмовляє у решті позовних вимог позивача за первісним позовом, та відмовляє у зустрічному позові у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову відповідачу відмовлено, то, згідно ст. 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом, а судові витрати за зустрічним позовом покладаються у повному обсязі на відповідача (позивач за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст. 22, 225, 525, 526, 528, 530, 610-612, 625, 629, 844, 853, 854, 875,882 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224-225 Господарського кодексу України,, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договорами сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Зобовязати Дочірнє підприємство зі 100% іноземною інвестицією «ДЕСТАТЕ»(01054, м. Київ, вул. Воровського, 42-А; ідентифікаційний код 23513044) підписати, скріпити печаткою та надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ОБЕРОК»(04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, оф. 708; ідентифікаційний код 34965931) другі екземпляри актів приймання виконаних підрядних робіт, наданих підприємству за номерами 1,02,03,04,05,06,07 від 05.08.2010р всього 7 Актів .

3. Стягнути з Дочірнього підприємства зі 100% іноземною інвестицією «ДЕСТАТЕ»(01054, м. Київ, вул. Воровського, 42-А; ідентифікаційний код 23513044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРОК»(04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, оф. 708; ідентифікаційний код 34965931), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 120 714, 63 (сто двадцять тисяч сімсот чотирнадцять грн. 63 коп.) гривень основного боргу та 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень пені та неустойки, 1 357, 15 (одну тисячу триста пятдесят сім грн. 15 коп.) гривень державного мита та 236 (двісті тридцять шість) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. У решті позовних вимог за первісним позовом відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя Н. І. Качан

Повне рішення складено 08 лютого 2011 року.