ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
20.10.11 Справа № 10/23/5022-582/2011
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді Кузя В.Л.
суддів Юркевича М.В.
ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Тернопільтехгаз ЛХЗ»від 14.07.11 за вих. № 54/1
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.11 (підписане 05.07.11)
у справі № 10/23/5022-582/2011
за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Тернопільпромгаз ЛХЗ», с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область
до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Тернопільтехгаз ЛХЗ», м. Тернопіль
про стягнення 91 989 грн. 13 коп. боргу
за участю представників:
від позивача ОСОБА_3 представник;
від відповідача не зявився.
У судовому засідання 13.10.11 було оголошено перерву до 20.10.11 о 10 год. 50 хв.
Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, заяв про відвід суддів не надходило.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.07.11 у справі № 10/23/5022-582/2011 (суддя Півторак М.Є.) позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Тернопільтехгаз ЛХЗ»на користь ТОВ «Тернопільпромгаз ЛХЗ»74 348,23 грн. основного боргу, 13 308,33 грн. інфляційних втрат, 4 332,57 грн. 3% річних, 920 грн. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Тернопільтехгаз ЛХЗ»звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.11 у справі № 10/23/5022-582/2011 скасувати.

Скаржник зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував, що позовна заява була підписана не уповноваженою на те особою та заперечує факт отримання ним та реалізації будь-якої продукції по договору № 03 від 05.01.08, який ним не підписувався, що стало причино для не підписання акту звірки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та доповнення до відзиву, в яких просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав правомірності та обґрунтованості рішення суду. Зокрема, позивач зазначає про те, що податкові накладні на поставлений товар, які були видані позивачем відповідачу, були включені у реєстри отриманих та виданих податкових накладних та відображені у податкових деклараціях на ПДВ в складі податкових зобовязань у відповідних звітних періодах.

Представник позивача у судовому засіданні навів свої доводи та міркування.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.11 у справі № 10/23/5022-582/2011 відсутні, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.08 між ТОВ «Тернопільпромгаз ЛХЗ», як постачальником, в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Тернопільпромгаз ЛХЗ», як споживачем, в особі директора ОСОБА_4 був підписаний договір № 03, відповідно до умов якого постачальник зобовязується відпустити, а споживач прийняти і оплатити в 2008 році кисень газоподібний: технічний, медичний, вуглекислоти, азот (надалі по тексту - договір) (а.с. 8). Сума договору становить 600 000 грн.

Відповідно до п.п. 6,7 договору продукція сертифікована, відповідає ГОСТу, відпускається згідно з договірною ціною; розрахунки за продукцію проводяться на р/р постачальника або готівкою в касу підприємства; оплата попередня згідно рахунку; за транспортні витрати по доставці продукції оплата договірна.

Термін дії договору встановлений п. 16, а саме з 05.01.08 по 31.12.08, а відповідно до п. 17 цього договору у звязку з відсутністю заперечень сторін договору, дія договору № 03 від 05.01.08 пролонгується на наступний період.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач на виконання умов договору протягом 2008-2009 років згідно з видатковими накладними поставляв відповідачу продукцію, за яку останній частково здійснив оплату на суму 111 998,07 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних та банківських виписок. Проте, з квітня 2009 року оплату продукції відповідач припинив, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем у розмірі 74 348,23 грн. У звязку з чим, позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія з вимогою сплатити заборгованість та нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних. Проте, ця претензія була залишена відповідачем без належного реагування.

Факт отримання товару відповідачем при розгляді справи в суді першої інстанції не заперечувався. Позивач вказував лише на підписання договору неуповноваженою особою.

Крім того, на підтвердження суми боргу позивачем було подано суду податкові накладні на поставлений товар, які були включені у реєстри отриманих та виданих податкових накладних та відображені у податкових деклараціях з податку на додану вартість в складі податкових зобовязань у відповідних звітних періодах.

Відтак, сума основного боргу відповідача перед позивачем за станом на день звернення до суду першої інстанції становить 74 348,23 грн. Доказів оплати або доказів на спростування цієї заборгованості відповідачем не було подано. Львівський апеляційний господарський суд приймає до уваги подані позивачем докази в їх сукупності, а також зазначає, що усі видаткові накладні як до квітня 2009 року, так і після цього оформлялися в однаковому порядку і станом на березень 2009 року відповідачем оплачувалися.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України господарські зобовязання повинні виконуватися у відповідності до умов договору, належним чином та в установлений строк.

За змістом статей 599 та 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене, сума основного боргу, не спростована відповідачем документальними доказами, становить 74 348,23 грн., які підставно стягнуті місцевим господарським судом.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, за прострочення виконання грошового зобовязання відповідачу на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано 13 308,33 грн. інфляційних втрат за період з 01.04.09 по 10.03.11 та три проценти річних від простроченої суми за вищезазначений період, які згідно його розрахунку, складають відповідно 4 332,57 грн., та підставно стягнуті місцевим господарським судом з відповідача.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не визнані судовою колегією обгрунтованими, оскільки доповнення до позовної заяви (Т. І а.с. 126), подані суду першої інстанції, були підписані головою ТОВ «Тернопільпромгаз ЛХЗ»ОСОБА_5, яка відповідно до п.п. «ж»п.п. 6.7.1. статуту ТОВ «Тернопільпромгаз ЛХЗ»(Т. І а.с. 132) уповноважена без доручення виконувати дії від імені товариства і предявляти його інтереси у відносинах з державними органами, до яких відноситься і суд. Доповнення до позов є підтвердженням поданих позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до норм ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.11 у справі № 10/23/5022-582/2011 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Юркевич М.В.

Суддя Желік М.Б.