ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

«27»жовтня 2011 року Справа №19/176

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Шевель О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Козікові І.В.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №76/01-ІІІ від 10.01.2011 року;

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №996-14 від 24.10.2011 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат», м.Полтава (вх.№3829П/2-8) на рішення господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року по справі №19/176,

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ», м.Київ,

до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат», м.Полтава,

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області (суддя Безрук Т.М.) від 04.08.2011 року по справі №19/176 позов задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ»заборгованість за генеральним кредитним договором №ГКД/2006-02 від 02.11.2006 року та додатковими договорами до нього в наступному розмірі: 6417556,07 гривень, 378000,00 євро, 265000,00доларів США - основного боргу з повернення кредиту; 1380,21 дол. США, 1968,75 Євро, 495531,72 грн. заборгованості по строковим процентам; 53184,05 дол. США, 75862,50 Євро, 1808584,21 грн. - заборгованості по нарахованих та несплачених процентах; 3962,61 доларів США, 5652,83 Євро, 131325,55грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів; 17556,71 доларів США, 36643,07 Євро, 176548,88 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу; 106000 доларів США, 151200,00 Євро 1977022,40 грн. штрафів; в рахунок погашення вказаних сум звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.11.2006 року, а саме на нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Ливарна, 8, що складаються з: промислові будівлі: АБК з їдальнею, літ. А-4, 3319,9 кв. м.; виробничий корпус, літ. Б-1, 14042,4 кв. м.; цех добора, літ. В-1, 642,2 кв. м.; відкритий склад готової продукції, літ. Г; зарядна, літ. Д-1, 134,4 кв. м.; склад цементу, літ. Е-1, 395,9 кв. м.; адмін.будівля, літ. Ж-1, 4740,4 кв. м.; ремонтно-енергетичний цех, літ. 3-1, 912,8 кв. м.; битовка, літ. И-1, 31,0 кв. м.; БСЦ з галереєю подачі, літ. К-3, К-7, 1565,6 кв. м.; прохідна, літ. Щ-1, 13,4 кв. м.; відділ хімдобавок, літ. Э-2, 63,9 кв. м.; адмін.будівля цеху комплектації, літ. Ю-2, 173,3 кв. м.; склад, літ. Я-1, 1579,0 кв. м.; насосна, літ. Z-1, 34,1 кв. м.; склад, літ.S-1, 10,7 кв. м.; огорожа, літ. № 1-6; водонапірна башта, літ. № 7; пожрезервуар, літ. №8, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ливарна, 8, оціночною вартістю згідно договору іпотеки 46137600,00 грн., які належить на праві приватної власності Відкритому акціонерному товариству «Полтавський домобудівельний комбінат». Визначено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ»до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат»у розмірі заборгованості за генеральним кредитним договором №ГКД/2006-02 від 02.11.2006 року та додатковими договорами до нього, а саме: 6417556,07 гривень, 378000,00 євро, 265000,00 доларів США - основного боргу з повернення кредиту; 1380,21 дол. США, 1968,75 Євро, 495531,72 грн. заборгованості по строковим процентам; 53184,05 дол. США, 75862,50 Євро, 1808584,21 грн. - заборгованості по нарахованих та несплачених процентах; 3962,61 доларів США, 5652,83 Євро, 131325,55грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів; 17556,71 доларів США, 36643,07 Євро, 176548,88 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу; 106000,00 доларів США, 151200,00 Євро 1977022,40 грн. штрафів. В іншій частині у позові відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ» в дохід Державного бюджету України 13260,00 гривень, 450,42 долара США та 817,97 євро державного мита та 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат»на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ»13260,00 гривень державного мита, 450,42 доларів США, 817,97 євро державного мита та 230,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області по справі №19/176 від 04.08.2011 року. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції в порушення приписів діючого цивільного законодавства нарахував проценти на неустойку. Також апелянт зазначає, що спеціальною нормою Закону, а саме ст. 1048 Цивільного кодексу України для договорів позики, передбачений порядок дій у разі прострочення боржника, і в даному випадку мова йде лише про повернення процентів за користування коштами кредитора. В законі не вказано, що кредитор, крім того, має право отримати нараховану пеню на проценти і на основну суму боргу.

Апелянт вказує, що в позовній заяві позивачем не заявлена вимога про стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасне виконання зобовязання, але суд першої інстанції фактично вийшов за межі позовних вимог та стягнув з відповідача неустойку. Оскільки вимоги про стягнення неустойки не було заявлено у позовній заяві, відповідач не мав змоги заявити про пропущення строків позовної давності, у звязку з чим заявляє про це у апеляційній скарзі.

Крім того, розрахунки процентів за генеральним кредитним договором, на думку апелянта, є невірними, як є невірним і розрахунок основного боргу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2011 року апеляційну скаргу ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат»прийнято до провадження та призначено до розгляду.

24.10.2011 року позивач надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№10357), в якому вказує, що вважає рішення господарського суду Полтавської області законним та обґрунтованим, викладені в апеляційній скарзі твердження не відповідають дійсним обставинам справи, отже, правові підстави для задоволення вимог ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат»відсутні. У звязку з чим просить суд прийняти постанову, якою залишити рішення господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року по справі №19/176 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає, що відповідач (позичальник) не виконав належним чином умови кредитного договору, а отже несе відповідальність згідно умов договору та чинного законодавства.

Щодо посилань апелянта на відсутність в законі положень про право кредитора отримувати нараховану пеню на проценти і на суму основного боргу, то воно не відповідає дійсності, оскільки позичальником було порушено свої зобовязання генеральним кредитним договором та додатковими договорами до нього, отже останній зобовязаний сплатити на вимогу банку в т.ч. пеню, як міру відповідальності, що передбачена умовами договору та чинним законодавством.

Щодо відсутності в позові вимоги про стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасне виконання зобовязання, то дане твердження також не відповідає дійсності. В своєму позові позивач виконав розрахунок суми вимог до відповідача, які складаються в тому числі і з сум пені, що були нараховані за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків.

Щодо порушення строку позовної давності до вимог про неустойку, позивач вказує, що позов було подано 27.10.2010 року, відповідно неустойка, нарахована за період з 27.10.2009 року та заявлена банком в позовних вимогах за цей період подана в межах строку позовної давності. Банком пеня на основну суму заборгованості з повернення кредитних коштів та прострочені проценти була нарахована за період з 15.04.2010 року по 15.10.2010 року, а відповідно в межах строку позовної давності, зважаючи на дату звернення до суду.

Відповідач під час розгляду справи в господарському суді Полтавської області так і під час подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду не наводить в чому саме невірність розрахунку відсотків за генеральним кредитним договором.

До початку судового засідання 25.10.2011 року апелянт надав через канцелярію суду клопотання (вх.№10371) про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що предметом судового розгляду за даним позовом є заборгованість, яка виникла при виконанні сторонами умов генерального кредитного договору №ГДК/2006-02 від 02.11.2006 року та додаткових договорів до нього. Однак, скаржником було подано до господарського суду Полтавської області позов про визнання недійсними вказаних договорів. На даний час господарський суд Полтавської області передав позовні матеріали до господарського суду м.Києва, за територіальною підсудністю.

В судовому засіданні 25.10.2011 року було оголошено перерву у звязку із необхідністю надання сторонами письмових пояснень по справі.

27.10.2011 року позивач надав через канцелярію суду письмові пояснення щодо початкової вартості предмету застави (вх.№10489), в яких вказує, що місцевим господарським судом визначений спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, отже реалізації предмета іпотеки буде здійснюватися за початковою ціною, визначеною у процедурі виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», що не суперечить положенням ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку».

Висновок суду першої інстанції обґрунтований нормами матеріального права і є вірним, оскільки продаж майна на прилюдних торгах виключає можливість проведення оцінки майна під час судового провадження у справі, що в цілому є лише збільшенням витрати позивача та не спрямовано на захист його прав, крім того су пересит ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник відповідача 27.10.2011 року надав через канцелярію суду доповнення до апеляційної скарги»(вх.№10490), в яких зазначає, що першою інстанцією в рішенні не вказав початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, а зазначено лише оціночну вартість предмета іпотеки згідно умов договору іпотеки. Також під час розгляду справи судом не зясовувалась думка сторін щодо вартості предмету іпотеки, не було встановлено чи погоджуються сторони з початковою ціною предмету іпотеки.

Апелянт до початку судового засідання подав 27.10.2011 року через канцелярію суду клопотання (вх.№10496) про призначення по справі судової експертизи для встановлення початкової вартості предмета іпотеки, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4, а саме Полтавському відділенню.

Після оголошеної перерви, 27.10.2011 року засідання суду продовжено. Представник апелянта підтримав заявлене ним клопотання про призначення судової експертизи та доводи апеляційної скарги у повному обсязі. Представник позивача проти клопотання про призначення експертизи заперечував та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року без змін.

Колегія суддів розглянувши клопотання відповідача про призначення судової експертизи щодо визначення початкової вартості іпотеки вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 38, 39 Закону України «Про іпотеку»передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, зокрема, за рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки від 02.11.2006 року, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог іпотекодержателя згідно умов п.п. 6.2.1 даного договору. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, визначених цим договором, належить іпотекодержателю.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З матеріалів справи вбачається, що згоди між іпотекодавцем і іпотекодержателем щодо ціни продажу предмету іпотеки немає.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для розяснення питань, що виникають при вирішені господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до інформаційного листа ВГСУ від 27.11.2006 року №01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз», судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи наявність спору між сторонами щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також те, що для визначення початкової ціни предмета іпотеки, переданого відповідачем у іпотеку позивачу за іпотечним договором від 02.11.2006 року для його подальшої реалізації, необхідні спеціальні знання, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Беручи до уваги, що проведення судової будівельно-технічної експертизи займе певний час, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зупинити провадження по справі на час проведення зазначеної експертизі до отримання висновку експертизи.

Керуючись ст.ст. 31, 41, 79, 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання відповідача про призначення судової експертизи щодо встановлення початкової вартості предмета іпотеки задовольнити.

2. Призначити у справі №19/176 судову експертизу, на вирішення якої поставити питання: Якою на дату проведення експертизи є ринкова вартість майна предмету іпотеки, а саме нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Ливарна, 8, що складаються з: промислові будівлі: АБК з їдальнею, літ. А-4, 3319,9 кв. м.; виробничий корпус, літ. Б-1, 14042,4 кв. м.; цех добора, літ. В-1, 642,2 кв. м.; відкритий склад готової продукції, літ. Г; зарядна, літ. Д-1, 134,4 кв. м.; склад цементу, літ. Е-1, 395,9 кв. м.; адмін.будівля, літ. Ж-1, 4740,4 кв. м.; ремонтно-енергетичний цех, літ. 3-1, 912,8 кв. м.; битовка, літ. И-1, 31,0 кв. м.; БСЦ з галереєю подачі, літ. К-3, К-7, 1565,6 кв. м.; прохідна, літ. Щ-1, 13,4 кв. м.; відділ хімдобавок, літ. Э-2, 63,9 кв. м.; адмін.будівля цеху комплектації, літ. Ю-2, 173,3 кв. м.; склад, літ. Я-1, 1579,0 кв. м.; насосна, літ. Z-1, 34,1 кв. м.; склад, літ.S-1, 10,7 кв. м.; огорожа, літ. № 1-6; водонапірна башта, літ. № 7; пожрезервуар, літ. №8, для його подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження?

3. Проведення експертизи доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4

4. Матеріали справи №19/176 надіслати до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С.

5. Керівництву Полтавського відділення Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С. забезпечити попередження експерта (оцінювача) про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

6. Зобов'язати Полтавське відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С. надіслати копію висновку експерта (оцінювача) сторонам відповідно до частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

7. Покласти витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи на відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський домобудівельний комбінат».

8. Рахунок на оплату вартості експертизи (оцінки) направити ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат»за адресою: м.Полтава, вул. Ливарна, 8, 36000.

9. Зобов'язати ВАТ «Полтавський домобудівельний комбінат»протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку оплатити рахунок та докази оплати надати Харківському апеляційному господарському суду.

10. Зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Полтавський домобудівельний комбінат»забезпечити експерту належні умови праці, а також безперешкодне обстеження будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Ливарна, 8.

11. Попередити Відкрите акціонерне товариство «Полтавський домобудівельний комбінат»про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону.

12. Провадження у справі №19/176 зупинити до закінчення проведення призначеної судової експертизи.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Шевель О.В.

Суддя Хачатрян В.С.