ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" серпня 2011 р. Справа № 25/058-11

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області, Київська область, смт. Бородянка

про стягнення 199 690,29 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2 (довіреність від 06.06.2011 № 335912);

відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 12.01.2011 № 01-12-26).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області (далі Відповідач) про стягнення 199 690,29 грн., з яких: 125 270,40 грн. основний борг, 42 123,45 грн. пеня, 6 991,82 грн. 3 % річних та 25 304,62 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем грошових зобовязань за договором про надання послуг від 25.06.2009 № б/н.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.06.2011 порушено провадження у справі № 25/058-11 та призначено її до розгляду на 05.07.2011.

Представник Позивача у судове засідання 05.07.2011 зявився, позовні вимоги підтримав повністю, вимоги ухвали суду від 17.06.2011 виконав частково.

Представник Відповідача у судове засідання 05.07.2011 зявився, позовні вимоги визнав частково, вимоги ухвали суду від 17.06.2011 не виконав.

У судовому засіданні 05.07.2011 оголошено перерву до 19.07.2011.

Представник Позивача у судове засідання 19.07.2011 зявився, позовні вимоги підтримав повністю, вимоги ухвали суду від 17.06.2011 виконав повністю.

У судове засідання 19.07.2011 Відповідач явку своїх повноважних представників не забезпечив, 19.07.2011 за вхідним № 9920 через канцелярію господарського суду Київської області подав клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2011 розгляд справи відкладено на 02.08.2011.

Представник Позивача у судове засідання 02.08.2011 зявився, позовні вимоги підтримав повністю, вимоги ухвали суду від 19.07.2011 виконав.

Представник Відповідача у судове засідання 02.08.2011 зявився, позовні вимоги в частині стягнення 125 270,40 грн. основного боргу визнав, вимоги ухвали суду від 19.07.2011 виконав, надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких заявив про застосування позовної давності до стягнення 42 123,45 грн. пені.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.08.2011 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши представників Позивача і Відповідача та керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором Виконавець) та Бородянською селищною радою Бородянського району Київської області (за договором Замовник) укладено договір про надання послуг від 25.06.2009 № б/н (далі Договір), відповідно до якого Виконавець зобовязується виконати роботи по очищенню водоймища (ставок по вул. Леніна в смт. Бородянка), Замовник оплатити виконані роботи за цінами згідно кошторисної документації та на підставі актів виконаних робіт у сумі 125 270,40 грн.

Відповідно до частини 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За своєю правовою природою Договір про надання послуг від 25.06.2009 № б/н є Договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Дослідивши Договір (копія наявна в матеріалах справи), суд дійшов висновку про те, що Договір є укладеним, так як сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору підряду, що засвідчено підписами повноважних представників Позивача і Відповідача та скріплено їх печатками.

На виконання зобовязань за Договором, Позивачем виконані роботи по очищенню ставка на вул. Леніна в смт. Бородянка, що підтверджується актом від 24.07.2009 № 1.1. про прийняття виконаних підрядних робіт, що підписаний уповноваженими особами Позивача та Відповідача й скріплений їх печатками. Загальна сума за вказаним вище актом приймання складає 125 270,40 грн.

30.07.2009 Позивачем передано Відповідачу лист з вимогою здійснити розрахунок згідно акту виконаних робіт від 24.07.2009 № 1.1. на суму 125 270,40 грн., отримання якого підтверджується Відповідачем у виступах представника у судових засіданнях та в письмових поясненнях (наявні в матеріалах справи).

Крім того, отримання листа від 30.07.2009 підтверджено наданим господарському суду письмовим доказом копією вказаного листа, належним чином завіреною уповноваженою особою Відповідача та скріпленою відбитком печатки Відповідача.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач звернувся до Відповідача з Претензією-вимогою здійснити розрахунок згідно акту від 24.07.2009 № 1.1. про прийняття виконаних підрядних робіт на суму 125 270,40 грн. протягом семи банківських днів. Претензія-вимога Позивача отримана вповноваженим представником Відповідача, про що здійснено запис в журналі реєстрації вхідних документів від 21.06.2011 під № 563 (копія наявна в матеріалах справи).

У судовому засіданні представником Відповідача зазначено, що Відповідач отримав вказану претензію після порушення провадження у справі, а тому не мав змоги вирішити спір мирним шляхом до судового розгляду.

Проте, протягом судового розгляду справи, Відповідачем розрахунок за Договором не здійснено, на підтвердження чого Позивачем надано довідку від 06.07.2011 № 11/98/189, видану Київською регіональною дирекцією Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», про те, що за період з 01.01.2010 по 05.07.2011 на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти від Відповідача не перераховувалися. Довідка підписана вповноваженою особою банківської установи та скріплена відбитком її печатки.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З урахуванням статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України судом беруться до уваги: акт від 24.07.2009 № 1.1. про прийняття виконаних підрядних робіт у якості письмового доказу виконання робіт Позивачем та їх належним шляхом оформленого прийняття Відповідачем; довідка від 06.07.2011 № 11/98/189, видана Київською регіональною дирекцією Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль»у якості письмового доказу того, що виконані Позивачем роботи Відповідачем не оплачені, копія листа від 30.07.2009 з вимогою здійснити розрахунок згідно акту виконаних робіт від 24.07.2009 № 1.1. на суму 125 270,40 грн., що завірена уповноваженою особою Відповідача та скріплена відбитком його печатки у якості письмового доказу предявлення вимоги про виконання грошового зобовязання за Договором.

У письмових запереченнях, наданих представником Відповідача у судовому засіданні, які за своєю правовою природою є відзивом на позовну заяву у розумінні Господарського процесуального кодексу України, Відповідач невиконання грошових зобовязань за Договором у сумі 125 270,40 грн. визнає та пояснює фінансовою неспроможністю оплатити виконані роботи у звязку з недостатнім бюджетним фінансуванням.

Згідно з частиною 5 статті 22, частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України Відповідачу надано право визнати позов повністю або частково у письмовій заяві, що долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 22, частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву підписано повноважною на це особою, визнання позову Відповідачем в частині стягнення заборгованості у сумі 125 270,40 грн. не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, несплата Відповідачем коштів за виконані Позивачем роботи підтверджується матеріалами справи, визнання позову в частині стягнення основного боргу прийнято господарським судом.

Строк оплати виконаних робіт у Договорі не встановлений.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, наявні у справі докази та письмові пояснення Позивача та Відповідача, судом встановлено, що строк виконання зобовязання Відповідача визначено моментом предявлення вимоги. Моментом предявлення вимоги потрібно вважати 30.07.2009 дату отримання Відповідачем листа з вимогою, з якої починається перебіг семиденного строку виконання зобовязання та, відповідно, 07.08.2009 дата порушення Відповідачем строку виконання зобовязання.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, вартість виконаних робіт у розмірі 125 270,40 грн. не оплатив, у звязку з чим, на момент розгляду справи існує заборгованість на вказану суму.

У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем свого обовязку за Договором у частині своєчасної оплати вартості виконаних робіт, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 42 123,45 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частинами 1, 4 статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи вищевикладене та на підставі наявних у справі доказів, судом встановлено відсутність додержання письмової форми правочину щодо забезпечення виконання зобовязання неустойкою, про що свідчать положення Договору, в якому сторони не встановили у якому вигляді та розмірі сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання обовязків за Договором, у звязку з чим, у суду немає підстав для задоволення заявленої Позивачем вимоги про стягнення пені у розмірі 42 123,45 грн.

При винесенні рішення господарським судом також враховано позицію, викладену в розясненнях Вищого арбітражного суду України від 28.04.1994 № 02-5/293 (із змінами і доповненнями).

У письмових запереченнях на позов, Відповідач заперечує проти стягнення пені відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, статей 256, 258, частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України у звязку із спливом спеціальної позовної давності.

Твердження Відповідача про застосування спеціальної позовної давності до позовної вимоги Позивача щодо стягнення пені передчасне та, з урахуванням наведеного вище, не підлягає застосуванню у даних правовідносинах.

Проте, судом взято до уваги письмову заяву Відповідача про застосування спеціальної позовної давності в якості додаткового доказу визнання Відповідачем порушення строку виконання ним грошового зобовязання за Договором з огляду на наступне.

Позовна давність заявлена Відповідачем до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Заявляючи про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені в письмовій заяві та у виступах представника в судових засіданнях, Відповідач підтвердив, що момент виникнення зобовязання за Договором настав, семиденний строк виконання зобовязання ним порушено, за порушене зобовязання є підстави для стягнення пені, до стягнення якої він заявляє застосування позовної давності.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується порушення строків виконання Відповідачем грошового зобовязання, підлягає задоволенню вимога Позивача про стягнення на підставі статті 625 Цивільного кодексу України суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

У розрахунку, наданого Позивачем, інфляційні втрати нараховані в розмірі 25 304,62 грн.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, судом перевірено правильність здійсненого Позивачем нарахування інфляційних втрат, з урахуванням того, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державним комітетом статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державним комітетом статистики України, за період прострочення (наказ Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін"):

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Середній індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.09.2009 - 31.03..401.17021295.97146566.37
Оскільки вірний розрахунок інфляційних втрат становить 21 295,97 грн., вимога Позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25 304,62 грн. підлягає частковому задоволенню.

У розрахунку, наданого Позивачем, 3 % річних нараховані в розмірі 6 991,82 грн.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив власний перерахунок 3 % річних, з урахуванням строку визначеного законодавством і періоду, який вказує Позивач, а саме:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
125270.4007.08.2009 - 10.06.20116733 %6929.34
Оскільки вірний розрахунок 3 % річних становить 6 929,34 грн., вимога Позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 6 991,82 грн. підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, пояснення представників сторін та докази, досліджені судом, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача 125 270,40 грн. основного боргу є доведеною, обґрунтованою, Відповідачем визнаною, а, відтак, підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення з Відповідача 42 123,45 грн. пені задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення з Відповідача 25 304,62 грн. інфляційних втрат, 6 991,82 грн. 3 % річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 21 295,97 грн. інфляційних втрат та 6 929,34 грн. 3 % річних.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно з статтею 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на Позивача та Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області (07800, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Леніна, буд. 230, ідентифікаційний ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04128, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 125 270 (сто двадцять пять тисяч двісті сімдесят) грн. 40 коп. основного боргу, 21 295 (двадцять одна тисяча двісті девяносто пять) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 6 929 (шість тисяч девятсот двадцять девять) грн. 34 коп. 3 % річних, 1 534 (одна тисяча пятсот тридцять чотири) грн. 95 коп. державного мита та 181 (сто вісімдесят одна) грн. 41 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.О. Саванчук

Повне рішення складено 19.08.2011.