донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.08.2011 р. справа №11/59пн/2011

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:не зявився,
від відповідача:ОСОБА_4 за дов., ОСОБА_5 за дов.,
розглянувши апеляційні скарги 1) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Луганськ; 2) Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ
на рішення господарського судуЛуганської області
від04.07.2011 року
у справі№11/59пн/2011 (суддя Москаленко М.О. )
за позовомЛуганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ
до про Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Луганськ стягнення 15487 грн. 85 коп. та зобовязання повернути обєкт оренди

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.07.2011 року у справі №11/59пн/2011 позовні вимоги Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ (далі КП Луганськтеплокомуненерго) до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз м. Луганськ (далі ПАТ Луганськгаз) задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 7814 грн. 45 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 1303 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 121 грн. 49 коп., а також зобовязано повернути на користь позивача машину розривну Р-5 (інв. № 38608). В решті позовних вимог суд першої інстанції відмовив за недоведеністю.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та доведені належним чином в частині задоволених вимог.

Відповідач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати як таке, що прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в частині стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій припинити провадження у справі, а в частині вимог про повернення обєкту оренди відмовити.

Свої апеляційні вимоги відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував проведений відповідачем залік зустрічних однорідних вимог, що обумовлює припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій.

Що стосується вимог про повернення обєкту оренди, то скаржник вважає їх безпідставними, оскільки після закінчення дії договору №169-юр від 28.11.07р. позивачем направлялися рахунки, сторонами підписувалися акти виконаних робіт, тому, на думку відповідача, між сторонами укладено договір оренди у спрощений спосіб.

Позивач, в свою чергу, також звернувся з апеляційною скаргою на рішення від 04.07.2011 року, в якій просив скасувати даний судовий акт в частині стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій, та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 11611,86грн., інфляційні нарахування в розмірі 1643,71грн., 3%річних в сумі 174,92грн., а в решті рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскільки п.3.3 договору встановлено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, тому є безпідставним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для включення до орендної плати інфляційних втрат за відсутності такої умови в договорі.

Тому, на думку позивача, вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 11611,86грн. (16747,41грн.заборгованості за період з грудня 2007р. по грудень 2010 року з вирахуванням часткової сплати у розмірі 5135,55грн.), інфляційні нарахування в розмірі 1643,71грн., 3%річних в сумі 174,92грн. підлягають задоволенню, а рішення в цій частині - зміні.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом щодо участі повноважного представника в судовому засіданні, незважаючи на те, що про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що правова позиція позивача викладена в апеляційній скарзі та про дату і місце судового засідання він був повідомлений належним чином, колегія суддів відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням строків, передбачених ст.102 цього Кодексу розглядає скаргу по суті за наявними у справі доказами у відсутності представника позивача.

Під час судового засідання представник відповідача висловився в підтримку як доводів своєї апеляційної скарги, так і заперечень проти задоволення апеляційної скарги позивача, заявивши при цьому, що п.3.3 договору встановлений розмір орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між КП Луганськтеплокомуненерго (орендодавець) та ПАТ Луганськгаз (орендар) 28.11.2007 року укладений договір оренди обладнання № 169-юр (далі за текстом договір оренди) (а.с.8), відповідно до п.п.1.1;2.1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування обладнання машину розривну Р-5 (інв. № 38608) вартістю 10528,00грн., з метою випробування зразків з металів на розтягування.

Згідно п.4.1 договору, обєкт, що орендується, повинен бути переданий орендодавцем та прийнятим орендарем протягом 10 днів з моменту підписання даного договору. Обєкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі (п.4.3 договору).

Позивачем акту приймання-передачі предмету договору надано не було, однак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріалами справи, її фактичними обставинами та відповідачем підтверджений факт передачі позивачем відповідачеві обєкту оренди.

Відповідно до пункту 3.1 договору (у редакції відповідача згідно з протоколом розбіжностей до договору (а.с.9 ) розмір орендної плати складає 350 грн. за місяць , у тому числі ПДВ. Орендна плата сплачується орендарем виключно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 5 днів з моменту отримання рахунку (п.3.2. договору). Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням встановлених індексів інфляції (п.3.3. договору).

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2008р. до договору (а.с.10) строк дії договору продовжено до 31.12.2010р., а додатковою угодою № 2 від 29.12.2010р. (а.с. 11) сторони домовилися про розірвання договору з 01.01.2011р.

Відповідно до п.7.1 договору, після закінчення терміну оренди орендар зобовязаний протягом 5 діб повернути майно, що орендується, за актом прийому-передачі.

На адресу відповідача позивачем рекомендованою кореспонденцією направлялися рахунки на сплату орендної плати за період з грудня 2007 року по березень 2011 року (а.с.19 58) на загальну суму 18353 грн. 64 коп., які відповідачем сплачені частково у розмірі 5135 грн. 55 коп., внаслідок чого, за твердженням позивача, за відповідачем утворився борг з орендної плати в сумі 13218,09грн.

Претензією №15/42-17-248 від 24.03.2011 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату наявної заборгованості та повернення обєкту оренди, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним договором щодо сплати орендних платежів з грудня 2007 року по березень 2011 року та повернення обєкта з оренди після припинення дії договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення основного боргу з орендних платежів у розмірі 7814 грн. 45 коп., інфляційних нарахувань у сумі 1303 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 121 грн. 49 коп., а також зобовязання повернути на користь позивача машину розривну Р-5 (інв. № 38608), які рішенням від 04.07.2011 року у справі №11/59пн/2011 задоволено частково.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційних скарг та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням пояснень представників відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Предметом даного спору є стягнення основного боргу з орендних платежів у розмірі 7814 грн. 45 коп., інфляційних нарахувань у сумі 1303 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 121 грн. 49 коп., а також зобовязання повернути на користь позивача машину розривну Р-5 (інв. № 38608).

Відповідно до пункту 6 статті 283 Господарського кодексу України (далі ГК України), до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В силу ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу з орендної плати, та нарахованих на неї інфляційних та 3% річних, суд першої інстанції керувався відсутністю правових підстав для корегування розміру орендної плати індексом інфляції, оскільки умовами спірного договору, на думку суду першої інстанції, не передбачено нарахування орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

Однак колегія суддів апеляційної інстанції вважає вищевказаний висновок господарського суду передчасним, оскільки умовами договору, зокрема, п.п.3.3, передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням встановлених індексів інфляції.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що висновок суду в цій частині є невірним, а тому підлягає зміні.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача надсилалися рахунки на сплату орендних платежів з січня 2007 року по березень 2011 року (а.с.19-58) на загальну суму 18 353,64грн., однак за вирахуванням часткової оплати відповідачем цього боргу в сумі 5135,55грн., останній становить 13 218,09грн., як заявлено в позові.

Однак, судом першої інстанції залишено поза увагою ті обставини, що предметом даного спору є стягнення з відповідача боргу з орендної плати в сумі 13 218,09грн., нарахованої позивачем як за період дії договору оренди (до 31.12.10р.), так і після його припинення, за період фактичного користування відповідачем приміщенням (з січня по березень 2011р.).

Так, додатковою угодою № 1 від 30.12.2008р. до договору (а.с.10) строк дії договору встановлений до 31.12.2010 року, тобто з 01.01.11р. він є припиненим.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, орендна плата може нараховуватися орендодавцем, сплачуватися орендарем чи стягуватися з нього в судовому порядку виключно за період дії договору оренди аж до моменту його припинення, тобто в межах чинного договору оренди.

Вищенаведене свідчать про те, що з моменту припинення дії договору оренди припиненими слід вважати зобовязання відповідача (орендаря) по сплаті орендної плати на майбутнє, а саме за час фактичного безпідставного користування майном до його повернення орендодавцю, тобто з січня по березень 2011 року.

Окрім того, умовами договору оренди також не передбачено обовязок орендаря сплачувати орендну плату після припинення договору оренди.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного внесення орендної плати виконав неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем з орендних платежів за період з грудня 2007 року по грудень 2010 року у розмірі 16 747,41 грн., з яких 5135,55грн. є сплаченими відповідачем.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за договором оренди за період з грудня 2007 року по грудень 2010 року та відсутність доказів сплати відповідачем боргу з орендних платежів, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 11611,86грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім договірних зобов'язань щодо оплати орендних платежів, а в іншій частині цих вимог відмовляє за безпідставністю.

При цьому, на підставі вимог ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням періоду прострочення, зазначеного у наданому позивачем розрахунку суми позову (а.с. 12), за розрахунком апеляційного суду стягненню з відповідача підлягають інфляційні нарахування на суму вищевказаної заборгованості у розмірі 1643 грн. 71 коп. та 3% річних у сумі 174 грн. 92коп., а в решті цих вимог апеляційний суд відмовляє за необґрунтованістю.

Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував проведений відповідачем залік зустрічних однорідних вимог, до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки відповідачем не надано доказів можливості здійснення такого зарахування (докази наявності боргу на час здійснення такого зарахування).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заява про залік зустрічних однорідних вимог була направлена відповідачем позивачу 24.11.2008р. №11/1-2139 (а.с.121), де вказано, що зобовязання між сторонами припиняються заліком зустрічної однорідної вимоги на суму 807,96грн. Однак, ця заява не може бути прийнята до уваги, оскільки з неї не вбачається за який місяць зроблений цей залік зустрічних вимог та відповідач не довів, за який місяць він повинен бути стягнений.

Твердження відповідача про укладення договору оренди у спрощений спосіб є такими, що суперечить вимогам чинного законодавства, а надсилання рахунків на орендну плата та складення актів виконаних робіт, які до того ж є недоцільними в орендних правовідносинах, не є підставою для продовження дії договору оренди.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.7.1 договору, після закінчення терміну оренди орендар зобовязаний протягом 5 діб повернути майно, що орендується, за актом прийому-передачі.

Враховуючи, що чинним законодавством та умовами договору оренди встановлено, що закінчення строку договору оренди тягне за собою його припинення і виникнення у орендаря зобов'язання повернути об'єкт оренди, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в частині зобовязання повернути на користь позивача машину розривну Р-5 (інв. № 38608), з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду приходить до висновку про часткове скасування рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2011 року у справі №11/59пн/2011 та задоволення апеляційної скарги Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго м. Луганськ.

Що стосується апеляційної скарги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз м. Луганськ, то вона задоволенню не підлягає по мотивам, викладеним в постанові.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати відносяться на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Луганськ - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго м. Луганськ задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2011 року у справі №11/59пн/2011 - частково скасувати.

Позовні вимоги Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго м.Луганськ до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз м.Луганськ про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 13218 грн. 09 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 2064 грн. 26 коп., 3 % річних у розмірі 205 грн. 50 коп., зобовязання відповідача повернути обєкт оренди машину розривну Р-5 (інв. № 38608) за адресою: м. Луганськ, кв. Восточний, 22. - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз (м. Луганськ, вул. Т.Г. Шевченка, буд. 102, код 05451150) на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго(м. Луганськ, кв. Восточний, буд. 22, код 03340529) заборгованість з орендної плати в розмірі 11611,86грн., інфляційні в сумі 1643 грн. 71 коп.., 3% річних в розмірі 174 грн. 92коп., витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 208,02грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 204,65грн.

В решті позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних та 3% річних - відмовити.

В решті рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2011 року у справі №11/59пн/2011 залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз м. Луганськ (м. Луганськ, вул. Т.Г. Шевченка, буд. 102, код 05451150) на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго (м. Луганськ, кв. Восточний, буд. 22, код 03340529) витрати за подання апеляційної скарги в сумі 67,15 грн.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: О.Є.Донець

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЛО