ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
04.10.11 Справа № 5008/887/2011
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Мурської Х.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району б/н від 10.08.2011 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 03.08.2011 року

у справі № 5008/887/2011

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд», м. Львів в особі Будівельного управління № 21, м. Ужгород

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району

про стягнення заборгованості в сумі 191 691,49 грн. (в т. ч. 144 020,65 грн. основного боргу, 10 081,45 грн. 3% річних та 37 589,39 грн. інфляційних збитків),

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 02.09.2011 року);

від відповідача: не зявився;

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2011 року у складі колегії: головуючого-судді Мельник Г.І., суддів: Новосад Д.Ф. та Михалюк О.В. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду. У звязку з перебуванням судді Новосад Д.Ф. у відпустці розпорядженням в. о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2011 року в склад колегії по розгляду даної справи замість судді Новосад Д.Ф. введено суддю Мурську Х.В.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Тисянчин В.М.) від 03.08.2011 року у справі № 5008/887/2011 позов задоволено повністю: стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району на користь Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд», м. Львів в особі Будівельного управління № 21, м. Ужгород 144020,65 грн. основного боргу, 10081,45 грн. 3 % річних, 37589,39 грн. інфляційних збитків, 1916,90 грн. витрат по оплаті держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач Обслуговуючий кооператив «Вітерець плюс»з постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 10081,45 грн. 3 % річних та 37589,39 грн. інфляційних збитків відмовити, оскільки вважає дане рішення таким, що прийняте за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги скаржник аргументує, зокрема тим, що місцевий господарський суд в порушення вимог ст. ст. 42,43, 77 ГПК України прийняв рішення у справі у відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином про час та місце судового засідання. Покликається також на те, що позивач в порушення вимог ст. 56 ГПК України не надіслав відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, що позбавило останнього можливості подати відзив на позовну заяву.

Позивач ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»в особі Будівельного управління № 21 правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористалося і відзиву на апеляційну скаргу не подало, однак його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2011 року.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, 03.10.2011 року повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити участь в судове засідання його представника через травму останнього. Однак, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, як необґрунтованого і такого, що не підтверджене жодними доказами. Більш того, розгляд апеляційної скарги за клопотанням представника відповідача вже відкладався і колегія суддів вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги та постановлення законного і обґрунтованого рішення, а відсутність представника відповідача в даному судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а рішення господарського суду Закарпатської області від 03.08.2011 року у справі № 5008/887/2011 змінити, виходячи з наступного.

Аналізом матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 04.06.2008 року між Обслуговуючим кооперативом «Вітерець плюс»(замовник) та ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»в особі Будівельного управління № 21 (генпідрядник) було укладено підрядний контракт № 5, згідно умов якого генпідрядник взяв на себе зобовязання своїми силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи по обєкту: «Газопостачання с. Росош Свалявського району Закарпатської області»відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і в обумовлений контрактом строк.

У п. п. 3.1, 3.2 контракту сторони узгодили, що договірна ціна робіт, які доручені для виконання генпідряднику по цьому контракту, становить 1420195,20 грн., в тому числі ПДВ, є динамічною і може переглядатись сторонами за умов, визначених у п. 3.2 цього контракту.

Пунктом 5.4 контракту передбачено, що оплата за виконані роботи проводиться замовником протягом 10 днів після підписання акту виконаних робіт.

На виконання взятих на себе зобовязань позивач впродовж липня-грудня 2008 року виконав передбачені контрактом роботи, які відповідач в повному обсязі не оплатив і внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 144020,65 грн., яка підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт (наданими позивачем під час перегляду справи в апеляційному порядку) та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за липень-грудень 2008 року, підписаними уповноваженими представниками та скріпленими печатками сторін.

В силу вимог ст. ст. 11, 626 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою виникнення господарських зобовязань, які мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України), і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або

законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зясуванням документальних доказів у справі колегією суддів встановлено, що відповідач порушив свої договірні зобовязання щодо оплати виконаних позивачем робіт у повному обсязі та у встановлений договором строк і доказів оплати заборгованості в сумі 144020,65 грн. всупереч вимогам ст. ст. 33, 34 ГПК України не подав ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом. Окрім того, як вбачається з актів звірки розрахунків станом на 01.07.2009 року та на 16.05.2011 року, а також апеляційної скарги відповідач не заперечує наявність заборгованості перед позивачем та її розмір. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 144020,65 грн. основного боргу місцевим господарським судом задоволено правомірно.

Одночасно, зважаючи на прострочення відповідачем оплати виконаних позивачем робіт, останній у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу 3 % річних в сумі 10081,45 грн. та інфляційні збитки в сумі 37589,39 грн. за період з 01.01.2009 року по 30.04.2011 року.

Здійснивши аналіз наявного в матеріалах справи розрахунку 3 % річних та інфляційних збитків, колегією суддів встановлено, що при їх нарахуванні позивачем не враховано положення п. 5.4 підрядного контракту, згідно якого оплата за виконані роботи проводиться замовником протягом 10 днів після підписання акту виконаних робіт. Так, якщо брати до уваги, що останній акт приймання виконаних підрядних робіт та довідка про вартість цих робіт були підписані сторонами у грудні 2008 року (не пізніше 31.12.2008 року, як пояснив представник позивача в судовому засіданні), тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід починати з 12.01.2009 року (оскільки 11.01.2009 року є вихідним днем).

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків в сумі 37589,39 грн., то їх розмір слід вважати обґрунтованим та вірним, зважаючи на правила застосування індексу інфляції, викладені у листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», а тому висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в цій частині є правомірним.

Водночас, провівши розрахунок 3% річних за період з 12.01.2009 року по 30.04.2011 року, колегією суддів встановлено, що їх розмір становить 9931,51 грн., які і підлягають стягненню з відповідача, а тому оскаржуване рішення в цій частині слід змінити.

Колегією суддів розцінюються як необґрунтовані покликання скаржника в апеляційній скарзі на порушення місцевим господарським судом вимог ст. ст. 42,43, 77 ГПК України, оскільки останнійрозглянув справу у відсутності представника відповідача. Доказом належного повідомлення відповідача про час та місце слухання справи є наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 24). Водночас, неподання відповідачем витребуваних господарським судом документів і нез'явлення його представника в судове засідання не перешкоджало розгляду справи по суті, оскільки в матеріалах справи було достатньо доказів для вирішення даного спору, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Відтак, місцевий господарський суд правомірно розглянув справу за наявними у ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що позивач в порушення вимог ст. 56 ГПК України не надіслав йому копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки такі твердження спростовуються долученим до позовної заяви фіскальним чеком № 1877 від 13.07.2011 року.

Зважаючи на те, що апелянт вимоги ухвал Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2011 року та 06.09.2011 року не виконав і доказів зарахування державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 958,45 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 19 від 11.08.2011 року, до Державного бюджету України не надав, колегія суддів вважає за доцільне, виходячи з апеляційних вимог, стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 238,35 грн. державного мита за подання апеляційної скарги.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 03.08.2011 року у справі № 5008/887/2011 слід змінити. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району б/н від 10.08.2011 року задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 03.08.2011 року у справі № 5008/887/2011 змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції:

«Позов задоволити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району на користь Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд», м. Львів в особі Будівельного управління № 21, м. Ужгород 144020,65 грн. основного боргу, 37589,39 грн. інфляційних збитків, 9931,51 грн. 3 % річних, 1915,42 грн. державного мита та 235,82 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити».

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Вітерець плюс», с. Росош Свалявського району в дохід Державного бюджету України 238,35 грн. державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи повернути господарському суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Мурська Х.В.

Суддя Михалюк О.В.