ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" січня 2011 р. Справа № 42/247-09

вх. № 6621/1-42

Суддя господарського суду: Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання: Васильєва Л.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 01.02.2010 року

відповідача (заявник) - ОСОБА_2, дов. від 22.09.2009 року

Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - ОСОБА_3, дов. від 04.01.2011 року

розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_4 на дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі № 42/247-09 за позовом ПФ "Орнатус" м. Харків

до ФОП ОСОБА_4, м. Харків

про стягнення 87719,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПФ "Орнатус", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ФО П ОСОБА_4, про стягнення заборгованості в сумі 87719,15 грн., в т.ч. основна заборгованість - 41032,28 грн., 30% річних - 3305,07 грн., пеня -2513,65 грн., 1% - 40211,63 грн., інфляційні втрати - 656,52 грн. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням з боку відповідача умов договору № ЗАА/2-08/16W від 31.12.2008р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 6 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 30 % річних в розмірі 3305, 07 грн., пені в розмірі 2513,65 грн., 1 % за користування чужими грошовими коштами в розмірі 40211,63 грн., інфляційних витрат в сумі 656,52 грн., витрат по сплаті державного мита в сумі 877,19 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 118,00 грн.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 41032, 28 грн., провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем в процесі розгляду справи було сплачено зазначену суму основного боргу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 8 грудня 2009 року апеляційна скарга ФОП ОСОБА_4 у даній справі задоволена частково. Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2009 року в частині стягнення 1% за користування чужими грошовими коштами за кожен день прострочення в сумі 40211, 63 грн. скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 40211,63 грн. відмовлено. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. Стягнуто з позивача на користь відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 402,11 грн. за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 квітня 2010 р. касаційну скаргу Приватної фірми "Орнатус", м. Харків задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2009 р. у справі № 42/247-09 в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо стягнення 1% за користування чужими коштами в розмірі 40211,63 грн. скасовано, в іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2009 р. у справі № 42/247-09 залишено без змін, рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2009 р. у справі № 42/247-09 залишено без змін.

ФО П ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Харківської області із скаргою на дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій просить суд визнати дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі державних виконавців Шкаралевич О.М. та Зеленського Є.О. незаконними, що відображено у винесенні державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 06.08.10. ВП №20557211 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, а також винесенні старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 14.10.10. ВП №20557211 постанови про арешт коштів боржника; скасувати постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 ВП №20557211 від 06.08.2010. про стягнення з боржника виконавчого збору; скасувати постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №20557211 від 14.10.2010. про арешт коштів боржника.

Представник відповідача (заявника скарги) у судовому засіданні підтримував вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти скарги відповідача з підстав викладених у запереченнях на скаргу, наданих до суду 29.11.2010 року та залучених до матеріалів справи.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судовому засіданні заперечував проти скарги відповідача з підстав викладених у запереченнях на скаргу, наданих до суду 05.01.2011 року та залучених до матеріалів справи.

Суд, вислухавши представників скаржника, стягувача та представника ВДВС, встановив наступне.

На виконання рішення господарського суду Харківської області від "06" жовтня 2009 р. та постанови Вищого господарського суду України від 15 квітня 2010 р. по справі № 42/247-09 господарським судом Харківської області виданий наказ про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь приватної фірми "Орнатус" 30% річних у сумі 3305,07 грн., пеню в 2513,65 грн., 1% за користування чужими грошовими коштами в сумі 40211,63 грн., інфляційні втрати в сумі 656,52 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 877,19 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., який надійшов до відділу ДВС 28.07.2010 р.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 5 цієї ж статті, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до статей 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження», 30.07.2010 р. державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міською управління юстиції ОСОБА_5 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження та господарському суду.

На підставі ст.ст 27, З0, 55 ЗУ «Про виконавче провадження» одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення: 47682,06 грн.

Боржнику був наданий семиденний строк для добровільного виконання рішення господарського суду. У встановлений строк рішення суду боржником добровільно виконане не було.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Відповідно до частини 5 статті 11-1 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

06.08.2010 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яка надіслана боржнику.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. Постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови, державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

18.08.2010 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до ВДВС із заявою про поновлення строку для добровільного виконання рішення суду. Проте, як свідчать матеріали справи, боржник не надав жодних доказів на підтвердження факту несвоєчасного одержання постанови про відкриття виконавчого провадження.

В скарзі боржник вказує на те, що в процесі ведення підприємницької діяльності скаржник дізнався про винесення державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 постанови про арешт коштів боржника, однак дана постанова ФОП ОСОБА_4 направлена не була, та зазначає, що такими діями державний виконавець фактично паралізовано підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4, що в свою чергу перешкоджає належному виконанню рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 жовтня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми 47682,06 грн., що належать боржнику та містяться на усіх рахунках першої ХФ ПАТ АКБ "Базіс", оскільки рішення суду у наданий державним виконавцем для добровільного виконання боржником строк не виконано.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, вислухавши представників скаржника, стягувача та ВДВС, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ФОП ОСОБА_4 на дії Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі № 42/247-09 відмовити повністю.

Суддя Хачатрян В.С.