ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.11 р. Справа № 16/351

Господарський суд Донецької області у складі: головуючий суддя Манжур В.В.,

судді Підченко Ю.О., Ушенко Л.В.,

при секретарі Гавриленко І.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк

до відповідача: Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Донецьк

про стягнення 34300,00грн.,

За участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.11.2009р. порушено провадження по справі за позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Донецьк про стягнення 34300,00грн. за користування приміщенням. За вказаною позовною заявою розгляд справи призначено на 18.11.2009р. 11год. 30хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду Донецької області від 19.04.2011р., на підставі ст.4-6 Господарського процесуального кодексу України, призначено колегіальний склад суду: головуючий суддя Манжур В.В., судді Підченко Ю.О., Ушенко Л.В.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не надавалось, на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, розяснено вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди № 16 від 01.02.2008р., додаток № 1 до договору оренди № 16 від 01.12.2006р. щодо визначення розміру орендної плати, неналежне виконання відповідачем умов договору оренди, несплату відповідачем орендних платежів, з приводу чого позивач звернувся до суду з позовом.

В заяві від 16.06.2010р. за № 12/3/22ман позивач уточнив позовні вимоги та просить, посилаючись на ст.22 Цивільного кодексу України, стягнути з відповідача 58800,00грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Однак, згідно приписів статті 22 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент подачі вищезазначеної заяви), позивач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У даному випадку позивачем одночасно змінені предмет та підстава позовних вимог, тому суд не приймає до розгляду заяву від 16.06.2010р. за № 12/3/22ман та продовжує розглядати по суті первісні позовні вимоги щодо стягнення 34300,00грн. за користування приміщенням.

Відповідач у відзиві від 15.01.2010р. проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

У позові позивач зазначає, що 01.02.2008р. між Субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (Орендодавець) та Субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 (Орендар) був укладений договір оренди за № 16 (далі за текстом договір оренди від 01.02.2008р.), згідно умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове користування приміщення загальною площею 140,0 кв.м, розташоване за адресою: 83119, м.Донецьк, вул.Щетиніна, 24-а.

Згідно п.6.2. договору оренди від 01.02.2008р., договір укладений строком до 31.12.2008р. У випадку, якщо жодна із сторін договору не виявила бажання припинити договірні відносини, письмово попередивши за один календарний місяць до закінчення строку його дії, договір вважається пролонгованим на наступний строк (п.6.4. договору оренди від 01.02.2008р.).

В обґрунтування розміру щомісячної орендної плати позивач посилається на абз.2 ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, розмір щомісячної орендної плати за користування майном був визначений позивачем, виходячи з орендної плати встановленої в додатку № 1 до договору оренди № 16 від 01.12.2006р., укладеного між позивачем та СПД ОСОБА_4, та становить 4900,00грн.

У позовній заяві Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за користування приміщенням за період з квітня по жовтень 2009р.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, виходячи з наступного:

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2010р. у справі № 44/312пн договір оренди № 16 від 01.02.2008р., укладений між Субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (Орендодавець) та Субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 (Орендар), визнаний недійсним з моменту його вчинення, посилаючись на приписи ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Так, в вищевказаній постанові зазначено, що Орендодавець був обмежений у праві розпоряджатись власністю (договір купівлі-продажу від 06.05.2001р.), оскільки це право було ним реалізовано шляхом укладеного договору оренди з ОСОБА_4, і право користуватись приміщенням перейшло до останнього.

Отже, між сторонами (позивачем та відповідачем) відсутні договірні відносини, зважаючи на те, що договір оренди № 16 від 01.02.2008р., на який позивач посилається в обґрунтування вимог щодо стягнення суми боргу за користування приміщенням, визнаний судом недійсним з моменту його вчинення, а тому у позивача відсутні правові підставі для нарахування Відповідачеві плати за користування приміщенням загальною площею 140,0 кв.м, розташованого за адресою: 83119, м.Донецьк, вул.Щетиніна, 24-а, посилаючись на умови вищевказаного договору.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Донецьк про стягнення 34300,00грн. за користування приміщенням.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача.

На підставі ст.ст. 525, 615, 762 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 4-6, 22, 32, 33, 34, 35, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Донецьк про стягнення 34300,00грн. за користування приміщенням відмовити.

У судовому засіданні 09.06.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий суддя Манжур В.В.

Суддя Підченко Ю.О.

Суддя Ушенко Л.В.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.06.2011р.