КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2011 № 37/426

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Скрипка І.М.

ОСОБА_1

при секретарі: Арнаутов Яні Борисович

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № Д07/2011/04/22-10 від 22.04.2011 року;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 1701-01 від 17.01.2011 року;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року

у справі № 37/426 ( суддя Гавриловська І.О.)

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго в особі Структурного підрозділу „Енергозбут Київенерго, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальність „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ, м. Київ,

про стягнення 292 118,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.11.2010 року позов Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго в особі Структурного підрозділу „Енергозбут Київенерго задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 220 697,39 грн. основного боргу, 50 375,60 грн. інфляційних, 15 992,57 грн. 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дане рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року (головуючий суддя Зеленін В.О., судді Маляренко А.В. (доповідач у справі) та ОСОБА_4Я.) вищезазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2011 року провадження по даній справі зупинено відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 ГПК України у звязку із призначенням у справі судової будівельно-технічної експертизи.

21.07.2011 року до Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулися матеріали справи № 37/426.Відповіднодо листа експертної установи № 1712/11-15 від 14.07.2011 року ухвалу суду від 31.01.2011 року залишено без виконання у звязку із тим, що не було здійснено попередню оплату за проведення експертизи.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату суду від 23.05.2011 року № 01-24/214 у звязку з припиненням повноважень судді-доповідача ОСОБА_5 призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. Перегляд в апеляційному порядку рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року здійснюється Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді Остапенка О.М., суддів Скрипка І.М., Іваненко Я.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2011 року провадження у справі було поновлено на підставі частини 3 статті 79 ГПК України, призначено справу до розгляду у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін на 08.09.2011 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.09.2011 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав викладених вище.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2011 року заперечував проти доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року без змін.

У судовому засіданні, яке відбулось 08.09.2011 року, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом між АЕК „Київенерго в особі Структурного підрозділу „Енергозбут Київенерго (постачальник) та ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ(споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 240705 від 01.03.2006 року (Договір), відповідно умов якого постачальник зобовязується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобовязується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених у даному договорі.

За своєю правовою природою даний Договір є договором енергопостачання.

У відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що при виконанні умов даного договору, а також при вирішенні всіх питань, що необумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією (КМДА), чинним законодавством України, правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з п. 2.2.1 Договору постачальник зобовязується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки 3, 4) для потреб опалення в період опалювального сезону; для потреб опалення в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання протягом року, згідно з заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1 до даного договору.

Відповідно до п. 2.3.1 вищезазначеного договору, споживач зобовязується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно оплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2 до цього договору.

Пунктом 2 додатку № 2 до Договору визначено, що у разі встановлення у споживача будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів, встановлених на межі балансової належності (додатки 3, 4).

Згідно із п. 3 додатку № 2 до Договору, у разі встановлення будинкових приладів обліку теплової енергії споживача не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначених цими приладами обліку, споживачем додаються теплові витрати на дільниці тепломережі з межі поділу балансової належності до місця встановлення приладів обліку згідно з п. 1.3. додатку 1.

Відповідно до п. п. 4. і 5. додатку № 2 до Договору дата зняття споживачем показників будинкових приладів обліку по 25 число поточного місяця; споживач, що має будинкові прилади обліку, щомісячно надає постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в РОС 3 не пізніше 28 числа поточного місяця.

Згідно із п. 7 додатку № 2 до Договору у випадку підключення декількох споживачів без будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії до центрального теплового пункту (ЦТП) від загального споживання теплової енергії, визначеної за комерційними приладами обліку встановленими на ЦТП, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені по будинкових комерційних приладах обліку споживачів, а залишок обсягу спожитої теплової енергії розподіляється між споживачами без будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії пропорційно до їх договірних навантажень.

Пунктом 8 додатку № 2 до Договору визначено, що у разі відсутності у споживача будинкових комерційних приладів обліку, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається:

- на опалення як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія;

- на гаряче водопостачання як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Відповідно до п. 9 додатку № 2 до Договору споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує в РОС 3 за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48 оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Згідно з п. 10 додатку № 2 до Договору споживач щомісячно:

- забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА;

- до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано суду належним чином завірені копії наданих ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ відомостей дільниці споживання теплової енергії за періоди з 25.12.2008 року до 25.01.2009 року, з 26.01.2009 року до 25.02.2009 року, з 26.02.2009 року до 25.03.2009 року, з 26.03.2009 року до 25.04.2009 року, з 26.04.2009 року до 25.05.2009 року, з 26.05.2009 року до 25.06.2009 року, з 26.06.2009 року до 25.07.2009 року, з 26.07.2009 року до 25.08.2009 року, з 26.08.2009 року до 25.09.2009 року, з 26.09.2009 року до 25.10.2009 року, з 26.10.2009 року до 25.11.2009 року, з 26.11.2009 року до 25.12.2009 року, з 26.12.2009 року до 25.01.2010 року, з 26.01.2010 року до 25.02.2010 року, з 26.02.2010 року до 25.03.2010 року, з 26.03.2010 року до 25.04.2010 року, з 26.04.2010 року до 25.05.2010 року, з 26.05.2010 року до 25.06.2010 року, з 26.11.2008 року до 25.12.2008 року, з 26.12.2008 року до 25.01.2009 року; облікові картки відповідача за період з грудня 2008 року до липня 2010 року. Загальна сума спожитої відповідачем теплової енергії за період з 01.12.2008 року до 01.08.2010 року становила 893 418,54 грн.

В свою чергу, відповідач свої зобовязання щодо оплати за спожиту теплову енергію виконав частково на суму 672 721,15 грн., у звязку з чим станом на 01.08.2010 року у нього виникла заборгованість у розмірі 220 697,39 грн.

Крім того, з довідки про надходження грошових коштів за спожиту від АЕК „Київенерго теплоенергію ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ вбачається що основний борг відповідача перед позивачем за з грудня 2008 року по вересень 2010 року становить 220 697,39 грн.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується, що позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином, зауважень щодо відпуску теплової енергії від відповідача не надходило, тоді як відповідач в порушення умов Договору та додатків до нього оплату за спожиту теплову енергію здійснив не в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статей 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги позивача в частині стягнення на свою користь з відповідача 220 697,39 грн. основного боргу за Договором обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, АЕК „Київенерго в особі Структурного відокремленого підрозділу „Енергозбут Київенерго просить суд стягнути з відповідача 55 498,91 грн. інфляційних нарахувань та 15 922,57 грн. 3% річних у звязку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання за Договором за період з 01.12.2008 року до 01.08.2010 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Провівши відповідні розрахунки, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вірними індексами інфляції є: у липні 2009 року, серпні 2009 року, квітні 2010 року, травні 2010 року, червні 2010 року та липні 2010 року на рівні 99,9 %, 99,8 %, 99,7 %, 99,4 %, 99,6 % та 99,8 % відповідно, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача

15 922,57 грн. інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню у розмірі 50 375,60 грн. за період з 01.01.2009 року до 01.08.2010 року підлягають.

Також, оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання за договором, провівши відповідні розрахунки колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в частині стягнення 15 922,57 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що позивачем за період з 01.12.2008 року по 10.02.2009 року неправомірно застосовувалися тарифи згідно Розпоряджень виконавчого органу КМДА, які було скасовано Указами Президента України № 1199/2008 від 24.12.2008 року, № 65/2009 від 03.02.2009 року, № 76/2009 від 09.02.2009 року, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності №503/97 від 10.06.1997 року Нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні, яким в тому числі є газета „Урядовий курєр.

Згідно із п. 2 вищевказаних Указів Президента України, вони набирають чинності з дня їх опублікування.

Так, Указ Президента України № 1199/2008 від 24.12.2008 року було опубліковано в газеті „Урядовий курєр 26.12.2008 року, а отже набрав чинності 26.12.2008 року; Указ Президента України № 65/2009 від 03.02.2009 року було опубліковано в газеті „Урядовий курєр 04.02.2009 року, а отже набрав чинності 04.02.2009 року, Указ Президента України № 76/2009 від 09.02.2009 року було опубліковано в газеті „Урядовий курєр 11.02.2009 року, а отже набрав чинності 11.02.2009 року.

Згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Надання зворотної дії в часі законам або іншим нормативно-правовим актам, які помякшують відповідальність юридичних осіб може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в такому законі або іншому нормативно-правовому акті.

В жодному із вищевказаних Указів Президента України не передбачено їх зворотної дії в часі, а відтак позивач правомірно застосовував тарифи згідно Розпоряджень виконавчого органу КМДА до моменту їх скасування Указами Президента України.

Твердження відповідача про те, що позивачем неправомірно застосовувалися тарифи згідно Розпоряджень виконавчого органу КМДА за період з 10.02.2009 року по 01.08.2010 року не відповідають дійсності, оскільки на момент винесення рішення у даній справі, вказані Розпорядження чинні та не скасовані в законному порядку.

Стосовно посилань відповідача про неправомірність нарахувань вартості спожитої теплової енергії по орендарям ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ, то слід зазначити наступне.

На виконання п. 2.4.3 Договору персоналом районного тепло збуту № 3 здійснюється контроль за роботою системи постачання і споживання теплової енергії та показаннями приладів обліку споживача.

На підставі проведених обстежень систем теплоспоживання житлових будинків відповідача за адресою м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 10А фахівцями РТ-3 було виявлено додатково встановлені водорозбірні пристрої системи гарячого водопостачання не житлових вбудованих приміщень приєднаних до загально будинкової системи теплопостачання, які н були зазначені у чинних договорах теплопостачання.

Про виявлені порушення було складено акти за підписами повноваженого представника відповідача та здійснено відповідні розрахунки вартості фактично спожитої теплової енергії в яких визначені нормативи годинних витрат теплової енергії через встановлені водорозбірні пристрої гарячої води (1 кран умивальника 0,002 Гкал./год.; мийка зі змішувачем 0,003 Гкал./год.).

Також, у разі виявлення несанкціонованого приєднання додаткових пристроїв гарячої води у вбудованих не житлових приміщеннях визначення добового теплового навантаження системи ГВП для проведення розрахунків нарахувань за використану теплову енергію здійснюється персоналом РТ-3 на підставі норм Сніп 2.04.01-85, а саме годинних втрат теплової енергії через водорозбірні пристрої за різними типами та їх часу роботи у добі 10 годин (з урахуванням обідньої перерви та часу прибирання приміщень по закінченню робочого часу, застосовується для категорії споживачів „інші).

Крім того, за клопотанням відповідача для визначення методології розрахунку вартості теплової енергії для орендарів ТОВ „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ, правомірності та правильності нарахування вартості теплової енергії, місцевим судом було призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, яку експертною установою повернуто без виконання у звязку із тим, що відповідачем не було здійснено попередню оплату за проведення експертизи.

Відповідно до положень частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідачем, всупереч статей 33, 34 ГПК України не надано належних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобовязань за Договором, в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростовано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року у справі № 37/426 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність „ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року у справі № 37/426 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року у справі № 37/426 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

4. Справу № 37/426 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Остапенко О.М.

Судді Скрипка І.М.

ОСОБА_1