ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року Справа № 07/5026/917/2011

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Полімерхім Трейдінг

до товариства з обмеженою відповідальністю Лакофарбовий завод Аврора

про визнання недійсним договору

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: не зявилися;

від відповідача: ОСОБА_1за довіреністю від 08.02.2011р.

Заявлено позов про визнання недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Полімерхім Трейдінг та товариством з обмеженою відповідальністю Лакофарбовий завод Аврора договору купівлі-продажу від 25.03.2010р. №ПХТ-ЛЗА 25/03-10.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в порушення вимог ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.181 Господарського кодексу України спірний договір не скріплений печаткою товариства з обмеженою відповідальністю Полімерхім Трейдінг і, що через це сторони не досягли згоди з істотних умов договору.

Позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце засідання суду, проте його представник в судове засідання не зявився, натомість заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки вважає доводи позивача про відсутність відтиску його печатки на спірному договорі надуманими.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову.

Незявлення представника позивача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2010р. товариство з обмеженою відповідальністю Полімерхім Трейдінг, як продавець, в особі генерального директора ОСОБА_2, і товариство з обмеженою відповідальністю Лакофарбовий завод Аврора, як покупець, в особі директора ОСОБА_3, підписали викладений у формі єдиного документа договір купівлі-продажу №ПХТ-ЛЗА 25/03-10. Згідно з п. 10.2 цього договору його було складено у двох примірниках по одному для кожної із сторін.

Примірник спірного договору відповідача скріплений печатками обох його сторін, що підтверджується наданою відповідачем господарському суду копією цього примірника спірного договору (а.с. 21-23), оригінал якого був оглянутий судом у засіданні суду.

На примірнику спірного договору позивача відсутній відтиск його печатки.

Частини 1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на день укладення спірного договору, передбачали, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 2 ст. 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частина 1 ст. 218 визначає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно з ч. 1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частина 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Доводи позивача про те, що спірний договір взагалі не скріплювався його печаткою не відповідає дійсності. Відтиск печатки позивача відсутній лише на його примірнику цього договору.

Передбачені ст. 207 Цивільного кодексу України та ст. 181 Господарського кодексу України вимоги щодо необхідності скріплення підписаного договору печатками є вимогами до письмової форми договору. Недотримання цих вимог в силу ст. 218 Цивільного кодексу України не має наслідком недійсності договору. Відтак відсутність відтиску печатки позивача на його примірнику спірного договору не є наслідком недійсності цього договору.

В силу ст. 638 Цивільного кодексу України недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору означає про неукладеність договору, а неукладений договір не може бути визнаний недійсним.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ М.В. Дорошенко

Повне рішення складено 16.06.2011р.