ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" липня 2011 р. Справа № 5019/1150/11

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудінвест"

до відповідача ОСОБА_1 комунальною власністю

про стягнення в сумі 25900 грн. 00 коп.

Суддя Мамченко Ю. А.

Представники:

від позивача : не зявився;

від відповідача : ОСОБА_2 (довіреність №08-6/юр від 10.01.2011року)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлобудінвест" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 комунальною власністю про стягнення 25900,00 грн. витрат здійснених на поліпшення орендованого майна.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслане за адресою позивача: м.Рівне, вул.Павлюченка, 33, поштове повідомлення з ухвалою про порушення провадження та призначення до розгляду справи повернулось до господарського суду Рівненської області з довідкою відділення підприємства звязку: "фірма вибула", конверт №189. Ліквідатор ТОВ «Житлобудінвест»належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №170..

Чинним законодавством до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує сторону у справі, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, зазначивши, що Договір оренди комунального майна містить положення згідно з яким вартість поліпшень орендованого приміщення зроблені за згодою орендодавця за рахунок власних кошті, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, відшкодуванню не підлягають.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника відповідача, вивчивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

22 червня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлобудінвест" (далі - Орендар) та ОСОБА_1 комунальною власністю (далі - Орендодавець) укладено Договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою м.Рівне, вул.Павлюченка, 33, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення (будинок) для офісу, а саме будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ.Д-3), що розташоване за адресою: вул.Будівельників, 1 в м. Рівне, загальною площею приміщення 1305,1 кв.м., в т.ч. підвал 327,8 кв.м., що знаходиться на балансі ОСОБА_1 комунальною власністю. Експертна оцінка вказаного майна становить 154312,00 гривень станом на 15.06.2004 року.

Згідно пункту 1.2. Договору орендар вступає у платне користування майном у строк, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання договору та акту прийому - передачі майна.

Відповідно до пункту 2.1 Договору від 22.06.2004 року строк дії Договору оренди становить з 22 червня 2004 року по 22 червня 2005 року. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих же самих умовах, які були передбачені Договором.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 комунальною власністю м.Рівне витрати здійснені на поліпшення орендованого майна.

Відповідно до п.5.2. Договору орендар зобовязався без письмового дозволу Орендодавця не перебудовувати та не переобладнувати орендоване приміщення.

Згідно з приписами статті 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Коли поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. При цьому, здійснення поліпшень відрізняється від проведення наймачем ремонту. Під поліпшенням орендованої речі розуміється проведення певних її змін, завдяки яким суттєво збільшується вартість майна, його корисність, порівняно зі станом, в якому воно було до передачі його наймачу, в той час, як під ремонтом слід розуміти усунення недоліків майна, що не пов'язане із зміною основних складових його частин, а лише відновлюється його стан, корисні властивості.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар вправі залишити за поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Відповідно до п.7.5. Договору вартість поліпшень орендованого приміщення, зроблені за згодою орендодавця за рахунок власних коштів, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, відшкодуванню не підлягають.

На підставі поданих позивачем документів 18.08.2004 року Розпорядженням міського голови №1881-р управління комунальною власністю було зобов'язано надати ТОВ «Житлобудінвест»дозвіл на здійснення невід'ємних поліпшень у нежитловому приміщенні на вул.Будівельників, 1.

20 серпня 2004 року відповідач на підставі розпорядження міського голови за №1881-р від 18 серпня 2004 року надав Дозвіл №01-501 на проведення невід'ємних поліпшень орендованих нежитлових приміщень за адресою м. Рівне, вулиця Будівельників, 1.

Враховуючи порушення позивачем умов Договору оренди нежитлового приміщення №1626 за адресою м. Рівне, вул. Будівельників, 1, управлінням комунальною власністю він був розірваний з 21.01.2010 року.

Позивач вважає, що він має право на відшкодування здійснених витрат на поліпшення орендованого майна, вважаючи здійснені невід'ємні поліпшення такими витратами, при цьому вартість відшкодування складає 25900 грн.. Його позиція ґрунтується на нормах ст.778 ЦК України, згідно якої наймач має право поліпшити річ, яка є предметом договору найму. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження - то наймач має право на їх вилучення. У випадку поліпшення речі за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування майном. Враховуючи ту обставину, що вказані поліпшення, з точки зору позивача, неможливо відокремити від нежитлового приміщення, він вважає за можливе отримати відшкодування їх вартості.

Статтею 778 ЦК України передбачено, що наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат. Якщо поліпшення були здійснені з дозволу наймодавця, то наймач при відсутності в законі чи в договорі інших вказівок може вимагати відшкодування необхідних витрат. Так як у підписаному та нотаріально посвідченому договорі оренди №1626 від 22.06.2004 є вказівка про перехід у власність орендодавця безоплатно здійснених поліпшень орендарем за згодою орендодавця, то і право на їх відшкодування у позивача не виникає.

Окрім того, ч.2 ст.759 ЦК України чітко передбачає, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Такі особливості передбачені ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно якої орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Враховуючи ту обставину, що договором оренди передбачено, що вартість здійснених невідємних поліпшень переходить у власність орендодавця безкоштовно, підстави для відшкодування їх орендарю відсутні.

З огляду на вищевказане в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписаний «18»липня 2011 року