ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий-суддя Давид Л.Л.
Суддів Кордюк Г.Т.
ОСОБА_1
при секретарі судового засідання Кіт М.С.
за участю представників сторін:
від боржника: не з»явились;
Дана ухвала мотивована тим, що заборгованість по сплаті штрафних санкцій та пені не являється грошовим зобов»язанням боржника в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у зв»язку з чим судом відмовлено в прийнятті заяви УПФ України в Тячівському районі Закарпатської області про порушення справи про банкрутство боржника ОСОБА_2 Буштинського виробничо-переробного заготівельного комбінату «Кооператив».
Судом, як вказує Скаржник, не взято до уваги того, що з 01.04.2011 р. Буштинський ВПЗК господарської діяльності не веде. Крім того, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 18.07.2011 р. внесено запис щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою, що свідчить про те, що Буштинський ВПЗК відсутній за його місцезнаходженням. При цьому, також зазначає те, що підприємство - боржник не сплатило самостійно нараховані страхові внески за відповідний базовий період , не пізніше через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, визначені ст. 6 ст. 20 Закону України №1058 від 09.07.2003 р. і відповідно до п.2 ст.106 цього Закону вони стали вважатися простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою). Станом на 01.04.2011 р. заборгованість Буштинського ВПЗК становить 17 579,95 грн., з якої фінансова санкція 4 002,31 грн. та пеня 13 838,63 грн.
Скаржник вважає, що згідно ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»наявні підстави для порушення справи про банкрутство Боржника, а відтак ухвалу місцевого господарського суду просить скасувати.
Боржник участі уповноваженого представника в судове засідання 01.12.2011 р. не забезпечив.
Пунктом 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України №75 від 10.12.02р., передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення.
Повідомлення з відміткою про вручення ухвали адресатові долучаються до матеріалів справи. Факт неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманою ухвалою та конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення та долучення до справи. Судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду справи.
Як вбачається з поштового конверту та повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 17.11.2011 р.), остання була повернута на адресу суду з відміткою за зазначеною адресою не проживає.
Інших доказів про місцезнаходження Боржника сторонами не подано, а тому суд вважає за можливе розгляд справи за відсутності представника Боржника.
Представник Скаржника в судовому засіданні 01.12.2011 р. підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів наведених в останній.
Вивчивши оскаржувану ухвалу в сукупності з апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника Скаржника, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Закарпатської області від 28.10.2011 р. нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»від 14.05.1992 р.№2343-ХІІ (із змінами та доповненнями) у разі, якщо громадянин-підприємець боржник або керівні органи боржника юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням , або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов»язань.
Згідно вимог ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підставою для порушення провадження по справі про банкрутство є наявність безспірних вимог кредитора до боржника.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" безспірними вимогами кредиторів є вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.
При цьому, безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобовязаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.
Відповідно до ч.10 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов'язкових платежах у встановленому законодавством порядку.
Отже, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає можливість порушення справи про банкрутство, як за загальною, так і за спрощеною процедурою тільки за наявності безспірних вимог ініціюючого кредитора.
Згідно зі ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошовим зобовязанням є зобовязання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобовязань боржника не зараховується недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобовязання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоровю громадян, зобовязання з виплати авторської винагороди, зобовязання перед засновниками (учасниками) боржника юридичної особи, що виникли з такої участі.
Кредитор Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі подав на розгляд Господарського суду Закарпатської області заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 Буштинського виробничо-переробно заготівельного комбінату «Кооператор», смт. Буштино, Тячівського району в порядку ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». У якості грошового зобов»язання кредитором визначено прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків у сумі 4 002,31 грн. фінансових санкцій та 13 838,63грн. пені., яка є узгодженою та безспірною.
Оскільки заборгованість по сплаті штрафних санкцій, не є основним грошовим зобов»язанням боржника та не може слугувати підставою для порушення і здійснення провадження по справі про банкрутство боржника, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про відмову в прийнятті заяви УПФ України в Тячівському районі Закарпатської області про порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 Буштинського виробничо-переробного заготівельного комбінату «Кооператор», смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області.
У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.
Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги та відповідність ухвали Господарського суду Закарпатської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106Господарського процесуального кодексу України, -
Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя Давид Л.Л.
Суддя Кордюк Г.Т.
Суддя Мурська Х.В.
Повний текст постанови підписано 06.12.2011 р.