ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.11 Справа № 3/62-952 (12/211-4154)

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Процика Т.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Трускавецький В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»від 09.11.2010р. № 3680

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2010р.

у справі № 3/62-952 (12/211-4154)

за позовом Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», м. Івано-Франківськ, в особі структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ТеДБуд», м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Державної податкової інспекції в м. Тернополі, м. Тернопіль

про стягнення 78870,97 грн. заборгованості

за участю представників:

прокурор - не зявився;

від позивача - не зявився;

від відповідача - ОСОБА_3 представник;

від третьої особи - не зявився.

Права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2010р. у цій справі, суддя Турецький І.М., у задоволенні клопотання позивача №754 від 28.10.2010р. про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу під час розгляду справи, відмовлено; у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2010р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким позов Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»задовольнити в повному обсязі. Скаржник посилається зокрема на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ТзОВ «ТеДБуд», відповідач у справі, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення з підстав правомірності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду.

Учасники судового процесу належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованої кореспонденції листів, якими надіслано копії ухвали апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні), які є в матеріалах справи.

Враховуючи ті обставини, що учасники судового процесу про розгляд справи у судовому засіданні були повідомлені належним чином; в учасників судового процесу було достатньо часу, щоб здійснити усі дії (подати докази, клопотання тощо), які вони вважали за необхідне щодо предмету цього спору; явка учасників судового процесу у засідання апеляційного господарського суду обовязковою не визнавалась; клопотань (заяв) про відкладення розгляду справи суду апеляційної інстанції не поступало, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, представників позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав свої доводи та заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, а також поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, суд встановив наступне.

Державне підприємство Міністерства оборони України «Івано-Франківський ліспромкомбінат»в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державної податкової інспекції у м. Тернополі, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до ТзОВ «ТеДБуд» про стягнення заборгованості в сумі 78870,97 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 01.11.2007р. у цій справі зупинено провадження у справі №12/211-4154 до вирішення повязаної з нею іншої справи за №17/214-3974 та набрання судовим рішенням законної сили.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у цій справі, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12 жовтня 2010 року поновлено провадження у справі № 3/62-952 (12/211-4154) та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», Закону України «Про оборону України», Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України №888/97 від 21.08.1997р., Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління переданим йому військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, утворює, реорганізовує та ліквідує у встановленому порядку вказані підприємства, установи, контролює їх діяльність.

Державне підприємство «Івано-Франківський ліспромкомбінат Міністерства оборони України»створене наказом Міністра оборони України № 104 від 20.05.1993 року і є самостійним господарюючим субєктом з правами юридичної особи державної форми власності. Діяльність підприємства регулюється законодавством України, наказами Міністерства оборони України та Статутом підприємства. 30.09.2008р. Наказом Міністра оборони України № 469 Державне підприємство «Івано-Франківський ліспромкобінат Міністерства оборони України», ідентифікаційний код 08033772, перейменоване у Державне підприємство «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат». Встановлено, що Державне підприємство «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»є правонаступником усіх прав та обовязків Державного підприємства «Івано-Франківський ліспромкомбінат Міністерства оборони України»та внесено зміни до Статуту Державного підприємства «Івано-Франківський ліспромкомбінат Міністерства оборони України».

У відповідності до ст. 25 ГПК України судом першої інстанції ухвалою суду від 25.10.2010р. у цій справі здійснено процесуальне правонаступництво, а саме: замінено позивача - Державне підприємство Міністерства оборони України «Івано-Франківський ліспромкомбінат»(), м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 34, на його правонаступника - Державне підприємство «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 34, на підставі копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 22.10.2008р.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа № 17/214-3974 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Івано-Франківський ліспромкомбінат», м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 34 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ТеДБуд», м. Тернопіль, вул. Дубовецька, 1Б про розірвання договору оренди обладнання №298 від 01.07.2004 року, яку розглядала суддя Андрусик Н.О.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2007 року у справі № 17/214-3974, первісний позов задоволено, у зустрічному позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17 березня 2008 року у справі № 17/214-3974 рішення місцевого господарського суду від 27.11.2007р. залишено без змін.

17 червня 2008 року постановою Вищого господарського суду України у справі № 17/214-3974 зазначені судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного суду України від 04 вересня 2008 року в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 17 червня 2008 року у справі № 17/214-3974 - відмовлено.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.06.2009р. у справі № 3/210-3170 (17/214-3974) за первісним позовом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації до ТзОВ «ТеДБуд»про розірвання договору оренди № 298 від 01.07.2004р. та за зустрічним позовом ТзОВ «ТеДБуд» до ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації про визнання недійсним договору оренди № 298 від 01.07.2004р. в первісному позові відмовлено повністю у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог, зустрічний позов задоволено, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України визнано недійсним з моменту укладення договір оренди від 01.07.2004р. №298, та такий, що укладений між сторонами з порушенням вимог с.7 Закону України «Про господарську діяльність в Збройних Силах України»(щодо передачі в оренду виключно на конкурсній основі) та п.8.6.1. ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»шляхом передачі в оренду військового майна, що перебуває в податковій заставі, без отримання згоди податкового органу.

Вищезазначене рішення Господарського суду Тернопільської області залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2009р.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.03.2010 року у справі № 3/210-3170 (17/214-3974) касаційну скаргу задоволено. Рішення господарського суду Тернопільської області від 25.06.2009р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2009р. у справі № 3/210-3170(17/214-3974) скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою суду від 15 квітня 2010 року, прийнято матеріали вищезгаданої справи № 3/210-3170 (17/214-3974) до свого провадження, присвоєно її номер 5/29-661(3/210-3170(17/214-3974) та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

26 серпня 2010 року Господарським судом Тернопільської області прийнято рішення у справі № 5/29-661 (3/210-3170) (17/214-3974)) за первісним позовом Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації до ТзОВ «ТеДБуд»про зобовязання передати орендоване майно в належному стані та припинити право користування земельною ділянкою площею 30630 кв. м у звязку із закінченням терміну дії договору згідно акту прийому-передачі та за зустрічним позовом ТзОВ «ТеДБуд»до ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»в особі Структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача по зустрічному позову (відповідача по первісному) Тернопільська обєднана державна податкова інспекція про визнання недійсним договору оренди від 01.07.2004 року № 298

Відповідно до вищезгаданого рішення вирішено:

- первісний позов задовольнити частково;

- зобовязати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ТеДБуд», м. Тернопіль, вул. Дубовецька,1-Б (код 32577157) передати по акту прийняття-передачі орендоване майно, зазначене в додатку №1 до договору №298 від 01.07.2004р. з врахуванням додаткової угоди від 01.08.2006 року Державному підприємству «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 (код 08033772) у 3-х денний строк з моменту набрання даним рішенням законної сили;

- в позові в частині зобовязати ТзОВ «ТеДБуд»припинити право користування земельною ділянкою площею 30630 кв. м. відмовити;

- по зустрічному позову провадження у справі припинити;

У відповідності до ст. 85 ГПК України, рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.08.2010р. у справі №5/29-661(3/210-3170) (17/214-3974)) набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.08.2010р. у справі №5/29-661(3/210-3170) (17/214-3974)) встановлено, що земельна ділянка площею 30630 кв. м. не була предметом договору оренди обладнання № 298 від 01.07.2004р.; позивачем не надано і відповідно судом не здобуто доказів того, що дана земельна ділянка була передана відповідачу у користування згідно з вимогами Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч. 2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на викладене, ці обставини не потребують повторного дослідження судом на підставі ч. 2 ст. 35 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, з врахуванням положень норм ст.ст.43, 32, 33, 34 ГПК України позивачем не подано суду належних та допустимих доказів наявності підстав для стягнення з відповідача (наявності у відповідача заборгованості перед позивачем) заборгованості по земельному податку за земельну ділянку площею 30630 кв. м., оскільки ця земельна ділянка, як вже було зазначено вище (встановлено Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.08.2010р. у справі №5/29-661(3/210-3170) (17/214-3974)), не була предметом договору оренди обладнання № 298 від 01.07.2004р. і позивачем не подано суду доказів того, що ця земельна ділянка була передана відповідачу у користування згідно з вимогами Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі»

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги позивача документально не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання позивача №754 від 28.10.2010р. про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу під час розгляду справи, то суд апеляційної інстанції відзначає наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у вищезгаданому клопотанні позивача, покликався на те, зокрема, що розгляд справи здійснюється на протязі трьох років, що відповідно до ч. 8 ст. 811 ГПК України у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і приймаючи до уваги неявку в судове засідання 28.10.2010р. представника третьої особи на стороні позивача, суд вважає на даній стадії розгляду справи здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу є не можливим.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст.811 ГПК України на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу. У випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 28.10.2010р. та рішення суду першої інстанції від 28.10.2010р. у цій справі, у судове засідання зявились представники позивача та відповідача та не зявився представник третьої особи.

З огляду на явку у судове засідання представників позивача та відповідача, заявлення представником позивача клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, у суду першої інстанції не було підстав для застосування у цьому випадку ч.7 ст.811 ГПК України, відповідно до якої у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи, Львівський апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2010р. у справі № 3/62-952 (12/211-4154) таким, що підлягає зміні, шляхом виключення з резолютивної частини пункту 1, яким у задоволенні клопотання позивача №754 від 28.10.2010р. про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу під час розгляду справи відмовлено.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

1. Змінити рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2010р. у справі № 3/62-952 (12/211-4154).

2. Виключити з резолютивної частини пункт 1 «У задоволенні клопотання позивача №754 від 28.10.2010р. про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу під час розгляду справи відмовити».

3. В решті рішення залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Процик Т.С.

Суддя Дубник О.П.

Суддя Скрипчук О.С.