ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
25.10.11 Справа № 8/5008/811/2011
Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:
головуючий суддя Бонк Т. Б.
судді Бойко С. М.
ОСОБА_1
при секретарі судового засідання М. Мельник
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_2 (представник)
від відповідача (апелянта) не зявився
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4, м. Ужгород
на рішення господарського суду Закарпатської області від 10.08.2011 р.
у справі № 5008/811/2011
за позовом ТОВ «Імперія солодощів», м. Київ
до відповідача ОСОБА_3 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4, м. Ужгород
про стягнення 37 505, 90 грн.
рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.08.2011 р. у справі № 5008/811/2011 повністю задоволено позов ТОВ «Імперія солодощів», м. Київ, з СПД-ФО ОСОБА_4, м. Ужгород стягнуто на користь позивача 23 638, 92 грн. основного боргу, 11 819, 46 грн. штрафу, 1297, 28 грн. інфляційних втрат та 750, 24 грн. 20 % річних, а також 375, 05 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236, 17 грн. витрат по сплаті послуг інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач в порушення договірних зобовязань, не здійснив повну оплату договору укладеного між сторонами, в результаті чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, на суму якої нараховано 20 % річних, інфляційні втрати, а також штраф у розмірі 50 %.

У своїй апеляційній скарзі відповідач просить дане рішення скасувати, а апеляційну скаргу задоволити, посилаючись на повернення товару, які, на його думку, не були враховані, та на неправильно зясований розмір заборгованості, штрафу, інфляційних нарахувань. Крім цього, апелянт зазначає, що не отримував ухвали суду про призначення справи до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи, що відповідач дійсно повертав товар позивачеві на суму 2 962, 90 грн., а не на суму 9 633 грн., що підтверджується деклараціям та актами звірки рахунків.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «Імперія солодощів»(продавець) та СПД-ФО ОСОБА_4 (покупець) укладено договір № 010311 від 01.03.2011 р., відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця продукцію, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується прийняти й своєчасно оплатити вартість такої продукції. Загальна кількість продукції, одиниці виміру продукції та ціна одиниці продукції визначаються сторонами у накладних. Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію в національній грошовій одиниці України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у даному договорі, на підставі видаткової накладної протягом 21 календарних днів з моменту отримання продукції. Платіж вважається здійсненим, а оплата проведеною з моменту зарахування коштів банківською установою на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання умов договору продавцем поставлено покупцю продукцію на підставі договору та згідно видаткових накладних № РН-0000226 від 07.03.2011 р. на суму 13 638, 71 грн., № РН-0000257 від 15.03.2011 р. на суму 12 817, 97 грн., № РН-0000321 від 29.03.2011 р. на суму 10 698, 30 грн., № РН-0000356 від 05.04.2011 р. на суму 7 882, 12 грн. та № РН-0000441 від 19.04.2011 р. на суму 15 764, 72 грн., тобто на загальну суму 60 801, 82 грн.

Проте, відповідач умов договору щодо своєчасної оплати вартості товару не виконав, внаслідок чого станом на 14.06.2011 р. у СПД-ФО ОСОБА_4 виникла заборгованість перед ТОВ «Імперія солодощів»на суму 23 638, 92 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт повернення відповідачем товару на суму 2 962, 90 грн.

Із наявних у матеріалах справи декларацій вбачається, що позивач отримав товар лише по деклараціях №№ 7452776, 7457315 на загальну суму 2 962, 90 грн., що ним і не заперечується.

В той час, позивач заперечує отримання товару по деклараціях №№ 7452777 та 7452775, одержувачами в яких вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, коли згідно штатного розкладу працівників ТОВ «Імперія солодощів», долученого апелянтом до матеріалів справи, таких працівників у товаристві немає.

Остання оплата від відповідача була здійснена 04.07.2011 р. в сумі 1 300 грн. ОСОБА_5 матеріалів справи вбачається, що господарським судом Закарпатської області ухвалами від відповідача витребовувались підтверджуючі матеріали по суті спору (а. с. 1, 36), розгляд справи відкладався у звязку з неявкою відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою від 29.07.2011 р. розгляд справи місцевим господарським судом відкладався для надання відповідачу можливості надати суду пояснення по суті позовних вимог та забезпечити належний захист у суді, однак відповідач своїм правом не скористався, заперечень по суті позовних вимог не подав, розрахунок заборгованості не оспорив.

Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вчинено всі дії, необхідні для правильного та обєктивного вирішення спору, що відповідає положенням ст. 65 ГПК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст. 615 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що 01.06.2011 р. позивачем направлялась відповідачу претензія № 01/06/11-1 з вимогою оплатити заборгованість, яка залишилась без відповіді та належного реагування.

Згідно п. 10.2 договору, у випадку прострочки оплати за поставлену продукцію більше ніж 7 календарних днів, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 50 % від вартості неоплаченої продукції.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. 10.3 договору, у випадку наявності простроченої дебіторської заборгованості за продукцію покупець зобовязаний сплатити продавцю суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочки, а також 20 % річних від простроченої суми.

Так, позивачем нараховано відповідачу 11 819, 46 грн. штрафу, 1 297, 28 грн. інфляційних нарахувань та 750, 24 грн. 20 % річних.

Посилання апелянта (відповідача) на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується належне повідомлення його про дату і місце судового засідання, а також ухвалою суду від 08.07.2011 р. розгляд справи відкладався, тобто відповідач мав можливість направити для участі у судовому засіданні уповноваженого представника або надати письмові заперечення на позов.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 10.08.2011 р. у справі № 5008/811/2011 залишити без змін, апеляційну скаргу СПД-ФО ОСОБА_4, м. Ужгород без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Бонк Т. Б.

Суддя Бойко С. М.

Суддя Желік М. Б.

Повний текст постанови виготовлений 02.11.2011 р.