ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" серпня 2011 р. Справа № 5019/1276/11

за позовом Приватного підприємства - фірми "Мека"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АРМ - ЕКО"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління житлово-комунального господарства м.Рівне.

про стягнення в сумі 55 745 грн. 60 коп.

Суддя Войтюк В.Р.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 дов. від 15.07.11 р.

Від відповідача : ОСОБА_3 дов. у справі

Від 3-ї особи: ОСОБА_4 дов. у справі

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство - фірма "Мека" звернулась до господарського суду з позовною заявою у якій просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АРМ - ЕКО" 3 500 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи, проведеної незалежним професійним експертом - ППФ "Експерт-Рівне", 52 245 грн. 60 коп. за актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року, з підстав зазначених у позовній заяві (а/с 2-4).

Відповідач заперечив позов посилаючись на таке.

Між сторонами укладено договір субпідряду від №056 14 липня 2008 року, за яким Відповідач зобов'язався виконати комплекс робіт по капітальному ремонту горищного даху житлового будинку №55 на вул.Гагаріна в м.Рівне.

Термін виконання робіт встановлено до 31 грудня 2008 року.

Під час укладання Договору субпідряду №056 від 14.07.08р. сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. До 31 грудня 2008 року Відповідачем було виконано робіт на суму 402566,40 грн., що підтверджується актами прийомки виконаних підрядних робіт, підписаним представниками сторін.

Відповідно до умов договору зазначені акти є підставою для оплати виконаних робіт в сумі 402566,40 грн.

Вимога Позивача про стягнення 52245,60 грн. по акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2 за грудень 2008 року необґрунтована, та не підтверджується документально з огляду на нижченаведене.

Твердження Позивача, що рішенням суду по справі № 14/7 встановлено щодо виконання Позивачем робіт на суму 454 812 грн. суперечить матеріалам вказаної справи. Судовим експертом не досліджувалось питання часу виконання робіт за договором № 056.

Позивач надіслав Відповідачу лист за вих. № 184/12 від 03.12.2009р. з вимогою підписати акт прийому передачі робіт за грудень 2008 р. по Договору № 056 на суму 52245,60 грн.

На вказаний лист Відповідачем було надіслано Позивачу відповідь за вих. №387 від 11.12.2009р., в якій вказано на безпідставність заявленої вимоги.

Вимога Позивача щодо підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних підрядних робіт за грудень 2008р. по Договору, дія якого закінчилась 31 грудня 2008р., заявлена Позивачем через рік від дати вказаної на акті, що є порушенням п.6.1 ст. 6 Договору, яким передбачено, що здача-приймання результатів робіт фіксується в Акті, який повинен бути підписаний представниками сторін протягом 1-го дня з моменту закінчення строку виконання робіт.

Окрім того, спірний акт є недійсним, так як роботи, вказані в акті, знімались сторонами в грудні 2008 року (як вбачається з узгоджених актів виконаних робіт за грудень 2008р.) як такі, що не виконані Позивачем та не включені у вартість договору. З урахуванням п. 6.1 Договору та в розумінні ст. 631 ЦК України, Позивач міг здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до Договору саме до 31 грудня 2008 року. У випадку виконання ним додаткових робіт поза строком дії Договору, такі роботи не можуть бути прийняті та оплачені Відповідачем.

У відповідності з ч. З ст. 877 ЦК України Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді і на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Так як Позивач не виконав обов'язку, встановленого частиною третьою цієї статті, то згідно ч.4 цієї ж статті він позбавляється права вимагати від Позивача плату за додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, навіть якщо ці роботи ним були б виконані.

Позивач вимагає стягнути з Відповідача заборгованість за актом виконаних підрядних робіт в сумі 52245,00 грн., що підписаний лише однією стороною, а саме Позивачем.

Посилання Позивача на претензію від 26.01.2009р за вих. №03/01 не заслуговує уваги, оскільки така претензія Позивачем не направлялась Відповідачу, що встановлено судом під час розгляду справи №14/7 та підтверджено рішенням господарського суду Рівненської області по справі.

Відповідь від 21.04.2009р. Відповідач направив Позивачу на претензію від 04.03.2009р., з якої також вбачається, що Позивачем не направлявся на підписання акт на суму 52 245,00 грн.

Дана обставина стверджується також актом звірки взаєморозрахунків між Замовником та Генпідрядником (ТОВ "АРМ-ЕКО"). Оскільки, по спірним договірним відносинам Відповідач виступав генпідрядником, а Позивач субпідрядником, то вказані обставини по справі можуть бути підтверджені або спростовані Замовником : Управлінням житлово-комунального господарства м.Рівне. Окрім того, фінансування підрядних робіт проводилось Замовником з міського бюджету, в зв'язку з чим, Відповідачем подається заява про залучення третьої сторони Управління житлово-комунального господарства м.Рівне.

Виконання робіт Позивачем в грудні згідно з одностороннім актом спростовується також узгодженим сторонами "мінусовим" актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на суму - 111 583,20 грн.

Просить також припинити провадження у справі в цій частині, оскільки по ній прийнято рішення у справі №14/7 від 27.12.10р.

Щодо вимоги Позивача про стягнення коштів в сумі 3500 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи, проведеної незалежним професійним експертом ППФ "Експерт-Рівне", відповідач зазначає, що вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки вказана сума являється витратами Позивача, не пов'язаними з проведенням судової експертизи. В процесі розгляду справи №14/7 була проведена судова експертиза Львівському НДІСЕ на виконання Ухвали суду від 23 лютого 2010р. за яку оплату здійснило ТОВ "АРМ-ЕКО". У відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України : "Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог."

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління житлово-комунального господарства надало суду наступні пояснення.

06.06.2008 між управлінням житлово-комунального господарства та ТзОВ "Арм-Еко" був укладений договір підряду на виконання робіт по капітальному ремонту горищного даху житлового будинку № 55 на вул. Гагаріна в м. Рівному.

Вартість робіт по даному договору складала 709592.40 грн., термін договору - до 31.12.2008.

Пунктом 3.5. вкачаного договору передбачена можливість залучення Підрядником до виконання робіт субпідрядних організацій.

ТзОВ "Арм-Еко" до виконання робіт був залучений субпідрядник - Приватне підприємство - фірма "Мека'

24.12.2008 до вкачаного договору (п. 2.2) внесені зміни в частині вартості робіт, які становили 410024.40 грн.

ТзОВ "Арм-Еко" до 31.12.2008 виконано роботи на суму 402566.40 грн.. які управління прийняло по актах форми КБ-2в на суму: 150000,00 грн. та 200000 грн. - аванс. 569,20 грн. (загальна сума оплати 350569.20 грн.). 23667.60 грн.. 3963.60 грн., 24366,00 грн.

Претензій щодо виконання робіт у Замовника не було.

Заслухавши пояснення представників сторін, давши оцінку доказів, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27 грудня 2010 р., по справі № 14/7, частково задоволено позовні вимоги заявника про стягнення грошових коштів за позовом ППФ «МЕКА»до ТЗОВ «АРМ-ЕКО».

18 квітня 2011 р. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду, по справі 14/7. в задоволенні апеляційної скарги відповідача - ТзОВ «АРМ-ЕКО»відмовлено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, рішення господарського суду Рівненської області від 27 грудня 2010 р. по справі № 14/7 набрало чинності, з дня залишення його в силі судом апеляційної інстанції. а саме з 18.04.2011 р.

Згідно п. 2 ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони

Згаданим вище рішенням від 27 грудня 2010 р. господарського суду Рівненської області, по справі № 14/7, встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем укладено Договір субпідряду № 56 від 14 липня 2008 р. За цим договором позивачем ППФ «МЕКА», як субпідрядником, в строк до 31 грудня 2008 р. виконано комплекс робіт по капітальному ремонту горищного даху житлового будинку № 55 по вул. Гагаріна в м. Рівне. При здійсненні робіт сторони спору не складали власного кошторису їх вартості, як це передбачено договором, а згідно установленої практики, використовували кошторис затверджений замовником робіт - Управління ЖКГ виконкому Рівненської міської Ради - на загальну суму 709 592, 40.

Судом встановлено, що станом на 15 грудня 2008 р. позивач виконав свої зобов'язання по Договору субпідряду на суму 454 812,00 грн. Суму в розмірі 402 566,40 сторони підтвердили обопільними Атами приймання виконаних підрядних робіт Однак відповідач свої зобов'язання перед позивачем виконав частково, перерахувавши на рахунок позивача: 05 серпня 2008 р. - 350 000.00 грн. та 26 січня 2009 р. - 20 000.00 грн.. а всього 370 000.00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем склала 32 566,40 грн.. Неоплата відповідачем цієї суми стала основним предметом спору між відповідачем та позивачем.

Крім того, між сторонами на час розгляду попередньої справи в суді існував спір, про стягнення з відповідача суми в розмірі 52 245,6 грн. за решту виконаних робіт.

Позивач зазначає, що ці роботи були виконані та відображені в Акті приймання виконаних робіт за грудень 2008 р., однак відповідач заперечуючи їх виконання безпідставно відмовився від підписання цього акту, з підстав що ці роботи не є складовою частиною загальної вартості робіт по договору № 056 від 14 липня 2008 р.

Суд зазначає, що при вирішені спору по справі № 14/7 щодо указаної суми 52245,6 грн. уже прийнято рішення - припинено провадження у справі на підставі ст.80 ГПК України у звязку з відмовою від позову про що зазначено відповідно у описовій та резолютивній частині цього рішення.

Наслідком відмови позивача від позову є недопустимість повторного звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до вимог п.2 ст.80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України, судом по справі № 14/7 встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу недоліків виконаних робіт. ППФ «Мека»звернулось до незалежного професійного експерта - ППФ «Експерт - Рівне»для проведення експертизи яка б визначила якість проведення робіт та їх вартість та оплатила проведення експерти цієї експертизи в сумі 3 500 грн.

Відповідач результати цієї експертизи не визнав, а подав клопотання про призначення судової експертизи, яке задоволено ухвалою суду від 23 лютого 2010 р.

Як зазначено в рішенні суду від 27 грудня 2010 р., призначена судом на вимогу відповідача судова експертиза підтвердила належну якість проведених робіт та їх вартість. Висновок експерта, як доказ по справі, відповідно до ст. 23 ГПК. був покладений в основу судового рішення по справі, 14/7.

За таких обставин, на думку позивача, кошти в розмірі 3500 грн. сплачені за проведення будівельно-технічної експертизи, замовленої позивачем, в незалежного професійного експерта - ППФ «Експерт - Рівне», підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки при розгляді справи 14/7 позивач у змінених ним позовних вимогах, такої позовної вимоги не ставив.

У судовому засіданні представник позивача усно пояснив, що указані кошти він просить стягнути на відшкодування збитків.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав зазначених у ст.11 цього ж Кодексу.

Згідно п.3 ст.11 ЦК України зобовязання виникають із завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до вимог п.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обовязку не встановлений, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня

предявлення вимог.

Проте, така вимога не предявлялась. Окрім того, позивачем письмово не визначено правову підставу для стягнення їх саме як збитків.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею ст.33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 80, 82-84 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Припинити провадження в частині стягнення 52 245,6 грн.

Відмовити у стягненні 3500 грн.

Суддя Войтюк В.Р.

Рішення підписане "29" серпня 2011 року