ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" липня 2011 р.Справа № 18/41-3379
УХВАЛА

у складі судді Хоми С.О.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк" №284 від 10.06.2011 р. "Про зміну способу та порядку виконання судового рішення та встановлення порядку розподілу грошових коштів, отриманих за реалізацію рухомого майна боржника ОСОБА_1Б" про зміну порядку та способу виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Феєрверк" боргу, та встановлення порядку розподілу коштів, виручених за реалізацію належного боржнику автомобіля Subaru Legacy та спрямування всіх отриманих за реалізацію автомобіля коштів на погашення боргу СПД ОСОБА_1 перед ТОВ "Феєрверк".

по справі № 18/41-3379

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк", м. Київ, вул. Кіото, 27

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, вул. Броварна, 47/20 (м. Тернопіль, вул. Бродівська, 1)

про стягнення заборгованості у сумі 206 089,07 грн., з яких: 135 204,49 грн. борг, 12 587,85 грн. штраф, 3 919,85 грн. 3 % річних; 27 969,04 грн. пеня; 26 407,84 грн. інфляційні витрати.

За участю предстаників:

Заявника-стягувача: ОСОБА_2- представник, довіреність № без номера від 22.02.2011 року

Боржника: не з'явився.

Суть справи:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 30.07.2009 р. у справі №18/41-3379 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк", м. Київ, задоволено - присуджено стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Феєрверкм.Київ, 135 204 грн. 49 коп. боргу; 12 587 грн. 85 коп. штрафу; 3 919 грн. 85 коп. трьох процентів річних; 26 407 (двадцять шість тисяч чотириста сім) грн. 84 коп. інфляційних нарахувань; 27 969 грн. 04 коп. пені; 2 060 грн. 89 коп. в повернення сплаченого позивачем державного мита; 118 грн. сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

14.08.2009 року видано наказ про примусове виконання вищезазначеного рішення суду.

15.06.2011 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк" в порядку ст.121 ГПК України поступила заява №284 від 10.06.2011 року "Про зміну способу та порядку виконання судового рішення та встановлення порядку розподілу грошових коштів, отриманих за реалізацію рухомого майна боржника ОСОБА_1Б.", в якій заявник просить суд винести рішення, яким змінити порядок та спосіб виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Феєрверк" боргу, та встановити порядок розподілу коштів, виручених за реалізацію належного боржнику автомобіля Subaru Legacy та спрямувати всі отримані за реалізацію автомобіля кошти на погашення боргу СПД ОСОБА_1 перед ТОВ "Феєрверк".

Ухвалою від 18.07.2011 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк" № 284 від 10.06.2011 р. відкладено на 25 липня 2011 року на 15 год 15 хв.

В судове засідання представник заявника-стягувача з'явився, надав усні пояснення по суті справи, просив суд подану заяву задовольнити.

В судове засідання представник боржника не з'явився, письмових заперечень не надав.

Розглянувши заяву №284 від 10.06.2011 року "Про зміну способу та порядку виконання судового рішення та встановлення порядку розподілу грошових коштів, отриманих за реалізацію рухомого майна боржника ОСОБА_1Б." , господарський суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.1 Розяснення Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України N 02-5/333 від 12.09.1996 року із наступними змінами, господарський суд на підставі статті 121 ГПК у виняткових випадках має право, зокрема, змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно п.п.1.3 п.1 вказаного Роз'яснення під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом відозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Згідно п.2 вказаного вище Роз'яснення підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В своїй заяві заявник-стягувач зазначає, зокрема, про бездіяльність органу ДВС, оцінку якої дав господарський суд Тернопільської області, який своєю ухвалою від 02.12.2010 року визнав незаконною бездіяльність Першого ВДВС Тернопільського МУЮ при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Феєрверк»боргу, а Львівський апеляційний господарський суд своєю постановою від 28.04.11 залишив ухвалу господарського суду Тернопільської області від 02.12.2010 про визнання незаконною бездіяльність органу ДВС без змін.

Також в своїй заяві заявник-стягувач зазначає наступне. Ще в листопаді 2009 року до Першого ВДВС Тернопільського МУЮ надійшла відповідь з органів ДАІ про наявність у боржника ОСОБА_1 автотранспортного засобу автомобіля Subaru Legacy, 2006 року випуску. Але державним виконавцем протягом року і трьох місяців не вчинялось жодних дій щодо затримання чи вилучення цього транспортного засобу, та подальшій його оцінці та реалізації. Винесена державним виконавцем 12.02.2010 постанова про розшук майна боржника так і не була направлена для виконання в органи ДАІ, а весь час знаходилась в матеріалах виконавчого провадження , і була скерована в органи ДАІ для виконання лише 12.01.2011, і лише 14.01.2011 на затримання вказаного автомобіля було зорієнтовано особовий склад працівників органів ДАІ. Про те, що органами ДАІ прийнята до виконання постанова органу ДВС про оголошення розшуку та затримання вказаного вище автомобіля, належного боржнику ОСОБА_1, лише 14.01.2011 свідчить відповідь начальника Відділу державтоінспекції УМВС Укаїни в Тернопілській області ОСОБА_3 № 13/215. І лише після цього співробітниками ДАІ. В квітні 2011 року вказаний автомобіль боржника було затримано, вилучено та здійснено його експертну оцінку.Проте, 15 грудня 2010 року органом ДВС у звязку з тим, що відносно ОСОБА_1 йшли й інші виконавчі документи від інших стягувачів, виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Феєрверк»боргу, було обєднано у зведене виконавче провадження. За таких обставин розподіл коштів, вилучених за реалізацію майна боржника у відповідності до вимог Про виконавче провадження»розподіляється пропорційно між усіма стягувачами. ТОВ «Феєрверк»не погоджується з тим, що кошти, отримані за реалізацію автомобіля боржника ОСОБА_1 мають бути розподілені між усіма учасниками зведеного виконавчого провадження, і за таких обставин для погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Феєрверк»буде спрямовано близько 10 % від отриманих від продажу автомобіля коштів. Тому ТОВ «Феєрверк»звертаючись до суду просить суд змінити порядок та спосіб виконання судового рішення та визначити порядок розподілу коштів, отриманих за реалізований автомобіль. ТОВ «Феєрверк»вважає, що всі кошти, отримані за реалізацію вищевказаного автомобіля повинні бути спрямовані на погашення боргу СПД Богути 0.Б. перед ТОВ "Феєрверк»на підставі того, що вказаний автомобіль перебував у боржника з часу відкриття виконавчого провадження і на нього не було спрямовано виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Феєрверк»боргу, не з вини стягувача, а з вини органу ДВС, який з часу відкриття виконавчого провадження (21.09.2009) до часу об'єднання цього виконавчого провадження у зведене виконавче провадження (15.12.2010) протягом шести місяців мав би вчинити всі дії, необхідні для виконання судового наказу, а саме: вилучити у боржника наявний у нього автомобіль та вчинити дії щодо його оцінки та реалізації, але не зробив цього.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступне.

21.09.2009 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконання наказу господарського суду Тернопільської області №18/41-3379.

05.12. 2010 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4 була винесена постанова про об'єднання 10 виконавчих проваджень на стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб (в т.числі ТзОВ "Феєрверк") та держави заборгованості в одне зведене виконавче провадження № 23654594.

12.04.2011 року складений акт опису й арешту майна автомобіля "Subaru Legacy", чорного кольору,2006 року випуску, ВО 6776.

Належний боржнику ОСОБА_1 автомобіль легковий седан-В, марки SUBARU , модель LEGACY 2.0 GL, випуску 2006 року, шасі (кузов,рама,коляска) № JF1BL5LS56G020093, двигун - , реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований Тернопільським МРЕВ 05 травня 2006 року, свідоцтво про реєстрацію РСА № 328052, видане тернопільським МРЕВ 05 травня 2006 року, згідно Договору застави транспортного засобу, що укладений 5 травня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", м.Київ вул.Лєскова,9 в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції АППБ"Аваль" ОСОБА_5 та ОСОБА_1, АДРЕСА_1, переданий в заставу в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 014/73/0045/22140 від 05 травня 2006 року.

Зазначений вище автомобіль є об'єктом обтяження та зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; тип обтяження застава рухомого майна; підстава обтяження договір застави транспортного засобу б/н, 05.05.2006 року; обтяжував Тернопільська ОД АППБ "Аваль" (ОСОБА_3 з Державного реєстру № 26757826 від 08.04.2010 року).

В матеріалах справи знаходиться заявка від 27 травня 2011 року на реалізацію арештованого майна автомобіль легковий седан-В SUBARU LEGACY 2.0 GL, 2006 року випуску; початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою становить 117470 грн.

Згідно ст.44 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року з наступними змінами встановлена черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів. Так, згідно ч.1 ст.44 вказаного Закону у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, вимоги органів страхування з обов'язкового страхування (крім вимог щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування);

6) у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Згідно ч.2 ст.44 вказаного вище Закону вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно п.4.19.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом № 74/5 від 15.12.1999 року Міністерства юстиції України, та зареєстровано в Міністерствію Юстиції України 15 грудня 1999 року за N 865/4158 при задоволенні вимог стягувачів зведеного виконавчого провадження слід керуватися вимогами статті 44 Закону; вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після повного задоволення вимог стягувачів попередньої черги. У разі недостатності стягненої суми для повного задоволення усіх вимог однієї черги ці вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачеві суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати задовольняються в порядку календарного надходження виконавчих документів. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження і закінчився встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення, на день зарахування стягнутої суми на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно ч.3 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

-якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як вбачається із матеріалів справи, Договір застави транспортного засобу автомобіля легковий седан-В SUBARU LEGACY 2.0 GL, 2006 року випуску, був укладений 5 травня 2006 року; рішення господарського суду Тернопільської області у справі №18/41-3379, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк", м. Київ, задоволено - присуджено стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Феєрверкм.Київ, 135 204 грн. 49 коп. боргу; 12 587 грн. 85 коп. штрафу; 3 919 грн. 85 коп. трьох процентів річних; 26 407 (двадцять шість тисяч чотириста сім) грн. 84 коп. інфляційних нарахувань; 27 969 грн. 04 коп. пені; 2 060 грн. 89 коп. в повернення сплаченого позивачем державного мита; 118 грн. сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, було прийнято 30.07.2009 року.

А відтак, з врахуванням ч.3 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" оскільки ТзОВ "Феєрверк" є стягувачем, який не є заставодержателем; право застави виникло до винесення судом рішення про стягненя з боржника коштів на користь ТзОВ "Феєрверк", то стягнення на заставлене майно- належний боржнику ОСОБА_1 автомобіль легковий седан-В SUBARU LEGACY 2.0 GL, 2006 року випуску для задоволення вимог ТзОВ "Феєрверк" не може бути звернуто.

У випадку реалізації майна зазначеного вище автомобіля з врахуванням ч.1 ст.44 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сума, стягнута з боржника, буде недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона повинна бути розподілена державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею і у першу чергу повинні бути задоволені забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; вимоги ТзОВ "Феєрверк" повинні бути задоволені в шосту чергу.

Таким чином, такий новий захід для реалізації рішення від 30.07.2009 року по справі №18/41-3379, який запропонований заявником-стягувачем в поданій в порядку ст.121 ГПК України заяві №284 від 10.06.2011 року, а саме: встановити порядок розподілу коштів, виручених за реалізацію належного боржнику автомобіля Subaru Legacy та спрямувати всі отримані за реалізацію автомобіля кошти на погашення боргу СПД ОСОБА_1 перед ТОВ "Феєрверк", не може бути прийнятий судом, оскільки це суперечить нормам вищевказаних статей Закону України "Про виконавче провадження" та матеріалам справи. Крім того, новий захід для реалізації рішення може бути прийнятий судом в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Із заяви заявника-стягувача не вбачається встановленої органом Державної виконавчої служби неможливості стягнути з боржника на виконання рішення суду грошові кошти.

Крім того, заявник-стягувач в своїй заяві просить змінити спосіб та порядок виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Феєрверк" боргу, однак не вказуючи в чому полягає зміна способу та порядку виконання рішення суду по даній справі.

Також заявник-стягувач не представив суду належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність конкретних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду від 30.07.2009 р. у справі №18/41-3379 або роблять його неможливим

В силу статті 124 Конституції України, статті 115 ГПК України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

За даних обставин, господарський суд вважає за необхідне в задоволенні заяви №284 від 10.06.2011 р. "Про зміну способу та порядку виконання судового рішення та встановлення порядку розподілу грошових коштів, отриманих за реалізацію рухомого майна боржника ОСОБА_1Б" про зміну порядку та способу виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області № 18/41-3379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Феєрверк" боргу, та встановлення порядку розподілу коштів, виручених за реалізацію належного боржнику автомобіля Subaru Legacy та спрямування всіх отримаих за реалізацію автомобіля коштів на погашення боргу СПД ОСОБА_1 перед ТОВ "Феєрверк" - відмовити.

Керуючись ст.ст.43, 86, ч.1. ст. 121 ГПК України, Розясненням Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України N 02-5/333 від 12.09.1996 року із наступними змінами, господарський суд, -

Ухвалив:

1.В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрверк" № 284 від 10.06.2011 р. "Про зміну способу та порядку виконання судового рішення та встановлення порядку розподілу грошових коштів, отриманих за реалізацію рухомого майна боржника ОСОБА_1Б." у справі № 18/41-3379 відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя С.О. Хома