ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"29" березня 2011 р. Справа № 5019/482/11

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поточищенський консервний завод" с.Поточище Городенківського р-ну Івано - Франківської обл.

до відповідача ОСОБА_1 фірма "Павл" м. Рівне

про стягнення 32 300 грн. 60 коп. заборгованості по розрахунках, пені, 3% річних та збитків, завданих внаслідок інфляції

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Представники сторін в судове засідання 29.03.2011р. не зявилися, хоч про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому порядку. Отримання сторонами ухвали суду стверджується повідомленнями відділення підприємства зв'язку, наявними в матеріалах справи (а.с.38-39).

Суть спору: Позивач - ТзОВ "Поточищенський консервний завод" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 фірми "Павл" 27 553 грн. 25 коп. заборгованості за отриманий товар, 2457 грн. 47 коп. пені згідно укладеного договору купівлі-продажу №4/10 від 01.04.2010р., а також 1819 грн. 47 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції та 470 грн. 41 коп. 3% річних.

Представник позивача в судове засідання 29.03.2011р. не зявився, проте, через канцелярію господарського суду Рівненської області 28.03.2011р. надійшло клопотання позивача №15 від 22.03.2011р., відповідно до якого останній підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача в судове засідання 29.03.2011р. не з'явився, витребуваного ухвалою суду від 10.03.2011р. відзиву на позов не подав, вимог не заперечив.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі відповідача відповідно до ст.75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поточищенський консервний завод" - постачальник та ОСОБА_1 фірма "Павл" - покупець 01.04.2010р. уклали договір купівлі продажу товарів №4/10 (надалі в тексті Договір). Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобовязувався поставляти та передавати у власність покупця мінеральну воду власного виробництва, згідно накладних, які є невід'ємною частиною договору , а покупець зобовязувався приймати цей товар, оплачувати вартість товару, повертати тару (палети) в строки та на умовах, передбачених даним договором. Ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід'ємною частиною договору (п.3.1 Договору). Розрахунки за даним Договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. При відвантаженні товару без попередньої оплати покупець зобов'язується в строк до 30 календарного дня повністю оплатити вартість отриманого товару (п.п.3.2, 3.3 Договору). Договір підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Поточищенський консервний завод" та директором ОСОБА_1 фірми "Павл" і скріплений відбитками печаток сторін.

Фактично, на виконання умов вищезазначеного Договору на підставі довіреностей згідно накладних №28 від 23.04.2010р. на суму 6 955 грн. 20 коп.; №55 від 18.06.2010р. на суму 9 294 грн. 00 коп.; №74 від 13.07.2010р. на суму 21 324 грн. 00 коп.; №102 від 20.08.2010р. на суму 19 773 грн. 00 коп. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 57 346 грн. 20 коп. (а.с.13-18), яка була оплачена відповідачем частково в сумі 17 937 грн. 25 коп., що стверджується матеріалами справи (а.с.19-27).

З метою врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача лист-попередження №5 від 15.10.2010р. з проханням погасити існуючу заборгованість, проте, відповідач вказаний борг погасив лише частково. Заборгованість в сумі 27 553 грн. 25 коп. на час розгляду справи в суді залишилась ОСОБА_1 фірмою "Павл" не погашеною .

Покликаючись на п.4.1 Договору позивач нарахував 2 457 грн. 47 коп. пені за період з 14.08.2010р. по 14.02.2011р.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував 1 819 грн. 47 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції за період серпень 2010р. - січень 2011р. та 470 грн. 41 коп. 3% річних за період з 14.08.2010р. по 14.02.2011р.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошовоу суму. Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Вбачається, що вимоги позивача, а саме 32 300 грн. 60 коп. боргу стверджуються Договором, довіреностями, накладними, платіжними дорученнями, розрахунком, претензією, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 549, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню в сумі 32 300 грн. 60 коп. боргу. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити .

2. Стягнути з ОСОБА_1 фірми "Павл", яка знаходиться в АДРЕСА_1 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Поточищенський консервний завод, яке знаходиться в с.Поточище Городенівського р-ну Івано-Франківської обл., вул.Шевченка,23-А () 27 553 грн. 25 коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 2 457 грн. 47 коп. пені, 1 819 грн. 47 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, 470 грн. 41 коп. 3% річних, 323 грн. 01 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.Ю. Павлюк

Рішення підписане суддею "29" березня 2011 р..