ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.11р. Справа № 5005/4537/2011

За позовом Приватного акціонерного товариства "Нова лінія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот"

про стягнення 73 190,62 грн. за договором поставки

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. № 4163

Від відповідача: ОСОБА_2 дов. від № 07.09.2010р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Нова лінія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот" штраф у розмірі 10% від суми партії товару, визначеної у замовленні позивача у сумі 73190 грн. 62 коп. та стягнути судові витрати.

Позивач наполягав на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Наполягав, що замовлення на поставку товару він не погоджував та обовязок постачати товар не наступив.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, господарський суд, -

Встановив:

Позивачем та відповідачем було підписано Договір № 3160/900721 від 05.08.2009р. (далі Договір).

Згідно предмету Договору постачальник зобовязується поставити у власність покупця товар, в асортименті, який визначений у погодженому замовленні постачальника з покупцем за цінами, зазначеними у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобовязується прийняти товари і оплатити їх на умовах Договору.

Пунктами 1.6, 1.6.1 Договору передбачено, що покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації, та оплачує товари згідно з погодженим замовленням з постачальником. Погоджене замовлення між постачальником та покупцем є окремим документом, який визначає асортимент, кількість товару, необхідного для здійснення поставки. На погоджене замовлення покупця постачальник оформляє окрему транспортну накладну.

Крім того п. 4.1 Договору передбачено, що товар постачається протягом 7 календарних днів з моменту погодження замовлення обома сторонами Договору.

Таким чином зобовязання поставити товар за Договором виникає у відповідача виключно після погодження ним замовлення позивача.

Встановлено, що відповідачем не було погоджено замовлення позивача № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р.

Отже, згідно доказів, наданих сторонами, у відповідача відсутній обовязок поставити позивачу товар за замовленням № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р., так як воно не погоджено відповідачем.

Посилання позивача на п. 8.5 Договору, як на підставу позову, є необґрунтованим, оскільки у відповідача за замовленням № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р. не виникло обовязку поставити товар в звязку з його непогодженням.

Крім того текстом п. 4.1 визначений обовязок відповідача погоджувати з позивачем дату постачання товару, листуватись з приводу постачання відповідної кількості товару, інше, виключно у разі наявності погодженого сторонами Договору замовлення.

У тексті замовлення позивача № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р. наведений перелік 11 видів товару, але позивачем вказана лише його загальна вартість. Не визначена вартість кожної окремої позиції товару, що унеможливлює прийняти його до виконання відповідачем. Отже, з тексту замовлення № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р. незрозуміло, яка вартість кожної окремої позиції товару (11 позицій). У тексті вказаного замовлення відсутнє посилання на будь яку специфікацію. Тобто має місце невизначеність у основному документі Договору (замовленні), який є підставою постачання товарів та здійснення розрахунків між сторонами.

Таким чином, у відповідності до вимог умов Договору у відповідача відсутній обовязок здійснювати постачання товарів на адресу позивача за замовленням № ОБ-00020101 від 11 грудня 2009р.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З вищевказаного вбачається, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя ОСОБА_3
Повне рішення складено 28.03.2011р.