ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
10.11.11 Справа № 12/47/5022-686/2011(11/18
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
розглянув апеляційні скарги: ОСОБА_2 національного педагогічного університету за № 778-40/01 від 29.07.2011р.
- ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації №01-14/347 від 28.07.2011р.
на рішення господарського суду Тернопільської області
від 18.07.2011р. (суддя Френдій Н.А.) у справі № 12/47/5022-686/2011 (11/18-785)
за позовом товариства індивідуальних забудовників Наука, м. Тернопіль
до відповідача ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, м. Тернопіль
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 національний педагогічний університет, м.Тернопіль
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України, м.Київ
з участю прокуратури Тернопільської області, м. Тернопіль
про виділення в натурі частки із спільної часткової власності сторін та визнання права власності на дану частку та зобов?язання вчинити дії,

за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
від відповідача ОСОБА_7
від третьої особи-1 ОСОБА_8
від третьої особи-2 не з?явився
від прокуратури ОСОБА_9
Права та обовязки, передбачені ст..ст.20, 22 ГПК України, розяснено.
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.07.2011р. у справі №12/47/5022-686/2011(11/18-785), задоволено позов товариства індивідуальних забудовників Наука, виділено позивачу частку із спільної часткової власності сторін - частину приміщень об'єкту у вигляді 75-ти квартирного житлового будинку загальною площею 8576,0 кв.м., та частину вбудовано-прибудованих приміщень загальною площею 1400,45 кв.м., за адресою: вул. Винниченка 4, м. Тернопіль; визнано право власності товариства індивідуальних забудовників Наука на виділену частку - частину приміщень у вигляді 75-ти квартирного житлового будинку, загальною площею 8 576,0 кв.м. та частину вбудовано-прибудованих приміщень загальною площею 1400,45 кв.м., за адресою: вул. Винниченка 4, м. Тернопіль; зобовязано ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації здати в експлуатацію будинок по вул. Винниченка 4, м. Тернопіль; присуджено до стягнення з ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації на користь позивача 85грн. в повернення сплаченого державного мита, 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5520грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Суд мотивував рішення тим, що матеріалами справи підтверджено факт завершення будівництва 75-ти квартирного житлового будинку та гуртожитку на 126 місць (36 квартир) з блоком обслуговування; виконання позивачем договірних зобов`язань згідно умов договору про сумісну діяльність, зокрема, по фінансуванню робіт та завершенню будівництва об`єкту, однак, відповідач як замовник будівництва, в порушення умов договору, не вчинив жодних дій щодо внесення відповідних змін в проектну документацію та прийняття об`єкту в експлуатацію, не забезпечив набуття позивачем його частки, відтак, беручи до уваги експертний висновок, яким встановлено частки сторін у спільній частковій власності та на підставі ст.ст.331, 357,367, 392 ЦК України, задоволив позов.

Дане рішення оскаржується відповідачем (скаржник-1) та третьою особою-1 (скаржник-2) у справі, оскільки, на їх думку, рішення суду є необґрунтованим, прийнятим з неповним зясуванням обставин справи, за невідповідністю висновків матеріалам та обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, управління капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації просить оскаржуване рішення скасувати з підстав, що господарським судом не взято до уваги, що в процесі будівництва спірного об`єкту позивачем належним чином не виконувались зобов`язання по договору, зокрема, по оплаті виконаних будівельно-монтажних робіт, по оплаті за технічний нагляд відповідача; самостійно змінено проектно-кошторисну документацію та здійснено розподіл вбудовано-прибудованих приміщень, а також не взято до уваги докази, якими підтверджується незавершення будівництва та здійснення будівництва з порушенням державних правил, норм та стандартів.

Представники відповідача, які брали участь в судових засіданнях, підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 національний педагогічний університет в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині визнання права власності ТІЗ Наука на частину приміщень у вигляді 75 квартирного житлового будинку по вул.Винниченка,4 у м.Тернополі загальною площею 8 576 кв.м. та частину вбудовано-прибудованих приміщень загальною площею 1 400,45 кв.м. і виділення ТІЗ Наука квартир: 1 18, 20-67, 73, 78, 83, 88, 93, 98, 103, 108 та вказаних у рішенні підсобних приміщень даного будинку.Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем порушено умови договору про сумісну діяльність від 15.06.1999р.та самочинно змінено проектно-кошторисну документацію. Також зазначає, що судом безпідставно взято до уваги висновок експерта № 0012-0014 від 18.08.2010р. та необ`єктивно визначено частки сторін у спільній частковій власності спірного об`єкта.

Представник третьої особи-1, який брав участь в судових засіданнях, підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційні скарги та усними поясненнями представників в судових засіданнях, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України зазначило, що підтримує позицію ОСОБА_2 національного педагогічного університету у даній справі, просить суд при прийнятті рішення у справі об'єктивно визначити розмір вкладень сторін у спорудження об'єкта будівництва по вул. Винниченка, 4 у м. Тернополі по виконанню зобов'язань за договором про сумісну діяльність від 15.06.1999 року та зобов'язати вжити заходів до здачі об'єкта в експлуатацію.

Скаржником-2 подано клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення факту завершення будівництва спірного обєкту, вартості виконаних робіт та вартості обєкту будівництва по вул.Винниченка, 4 в м.Тернополі, в тому числі державних коштів та коштів забудовників.

Представники відповідача та третіх осіб підтримали дане клопотання, просять його задоволити та зупинити провадження у справі.

Представники позивача заперечили щодо задоволення даного клопотання, зазначаючи про наявність в матеріалах справи судового експертного висновку з приводу поставлених скаржником питань, а також зазначили, що подання даного клопотання про призначення повторної експертизи спрямоване на затягування судового процесу.

Судова колегія, розглянувши дане клопотання, не знаходить підстав для його задоволення враховуючи ту обставину, що матеріали справи містять висновок експерта №0012-0014 судової будівельно-технічної експертизи по аналогічних питаннях, які просить поставити скаржник-2 на вирішення експертизи. Окрім того, матеріали справи не містять доказів оскарження наявного судового експертного висновку чи клопотань про відвід судових експертів.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

У 1991 році за рахунок державних капітальних вкладень розпочато будівництво студентського гуртожитку на 608 місць з блоком обслуговування по вул.Винниченка,4 (тоді Карпенка,4) у м. Тернополі для ОСОБА_2 педагогічного інституту. Станом на 01.01.1998р. було зведено основні будівельні конструкції, однак, через відсутність фінансування з боку держави будівництво було припинено, тому за клопотанням ОСОБА_2 обласної держадміністрації та педінституту, Міністерство освіти і науки України своїм листом № 12-4/597 від 18.09.1998 р. дало згоду на завершення будівництва та вводу її в експлуатацію за рахунок товариства індивідуальних забудовників "Наука" за умови залишення у державній власності та передачі педінституту одної із чотирьох блок-секцій гуртожитку на 126 місць та прибудованих приміщень, і передачі трьох блок-секцій житлово-будівельному кооперативу.

15.06.1999року між ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 облдержадміністрації (замовник по договору) та товариством індивідуальних забудовників (далі-ТІЗ) «Наука»(забудовник по договору) укладено договір про сумісну діяльність, за умовами якого сторони зобовязались шляхом обєднання майна (незавершене будівництво гуртожитку на 608 місць зі сторони замовника та грошових коштів зі сторони забудовника спільно діяти у будівництві гуртожитку на 608 місць з блоком обслуговування по вул. Винниченка (Карпенка,4) в м. Тернополі, який згідно дозволу Фонду державного майна України №2354 від 15.12.1998р. буде добудовуватись за кошти ТІЗ Наука, створеного при ОСОБА_2 педагогічному університеті; завершене будівництво 72-квартирний житловий будинок товариства Наука, гуртожиток на 126 місць з блоком обслуговування для ОСОБА_2 педагогічного університету та вбудовано-прибудовані приміщення молодіжного кафе на 50 місць, здоровпункту і комплексного приймального пункту, приналежність яких буде визначено окремо додатковою угодою після виконаних проектно-кошторисної документації та розрахунків фактично понесених витрат (а.с.7-9, том І).

21.05.2002р. між сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін і доповнень до вищезазначеного договору про сумісну діяльність, відповідно до якої пункт 2.1. договору доповнено абзацом наступного змісту: «сторона 1 (ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації) зобовязується видати довіреність стороні 2 (ТІЗ Наука), оформлену відповідно до глави 4 Цивільного кодексу України, для представлення інтересів сторони 1 перед усіма органами державної влади і управління, державними установами і організаціями, в тому числі нотаріальними, адміністративними органами, отримання і подання документів, по здачі та введенню в експлуатацію житлового 75-ти квартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, гуртожитком на 126 місць, без права продажу вбудовано-прибудованих приміщень та гуртожитку. Згідно п.3 додаткової угоди у всьому тексті договору вираз: 72-х квартирний житловий будинок" замінено на вираз: 75-ти квартирний житловий будинок (а.с.9(зворот), том І).

Відповідно до п.2.1. договору, відповідач зобовязався після завершення будівництва всього обєкта передати у власність товариству «Наука»72-квартирний житловий будинок та решту площ, передбачених п.1. договору, за додатковою угодою на основі розрахунків фактично понесених затрат; проводити технічний нагляд за будівництвом і контролювати його якість та відповідність проекту; забезпечувати розробку, затвердження та передачу проектно-кошторисної документації в повному обсязі за кошти забудовника; тощо.

Згідно п.2.2. договору, позивач зобовязався здійснити фінансування всіх робіт по завершенню будівництва обєкта згідно проектно-кошторисної документації та погодженого графіку робіт, а також своєчасно оплачувати послуги відповідача по здійсненню технічного нагляду в розмірі 3% від договірної ціни; своєчасно оплачувати рахунки підрядника та замовника на закупівлю необхідних матеріалів та обладнання; тощо.

Пунктом 5 договору визначено, що результатом сумісної діяльності є завершений будівництвом 75-квартирний житловий будинок для ТІЗ Наука, гуртожиток на 126 місць з блоком обслуговування для ОСОБА_2 педагогічного університету та вбудовано-прибудовані приміщення молодіжного кафе на 50 місць, здоровпункту і комплексного приймального пункту. Передача 75-квартирного житлового будинку у власність товариству Наука засвідчується сторонами актом прийняття-передачі на протязі двох місяців після завершення будівництва.

Термін дії договору визначено з моменту підписання і до закінчення будівництва до кінця 2000 р. (здачі в експлуатацію і розподілу часток сторін) п.6.1. договору. У випадку дії обставин, які роблять неможливим закінчення будівництва у вказаний строк з незалежних від сторін причин, даний договір продовжує діяти до часу, погодженого сторонами п.6.2. договору.

Договір підписаний повноважними представниками та скріплений печатками сторін, а також погоджений ректором Державного педагогічного університету ім.Гнатюка.

Позивач, на виконання умов договору, відповідно до проектно-кошторисної документації, здійснював фінансування будівництва.

Згідно акту від 04.12.2001р. робочою комісією, в складі якої були представники товариства, підрядних організацій, генерального проектувальника та відповідних державних органів, прийнято рішення про прийняття в експлуатацію 75-ти квартирного житлового будинку з гуртожитком на 126 місць і вбудовано-прибудованих приміщень по вул.Винниченка, 4 в м. Тернополі (а.с. 31-32, том І).

Згідно акту обстеження технічного стану незавершеного будівництва житлового будинку з гуртожитком на 126 місць та блоком обслуговування по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі відповідності проектній документації, яке проводилось у травні 2006року (затверджений начальником відділу капітального будівництва ОСОБА_2 ОДА) вбачається, що здійснене перепланування будівлі під 75-квартирний житловий будинок відповідає вимогам проекту; роботи з перепланування частини будівлі під гуртожиток на 126 місць в повному обсязі не завершені, а саме, не збудовано сходову клітку в осях9-9/10, не приведено у відповідність до вимог проекту перепланування 4-хкімнатної квартири під 5-тикімнатну в осях 9-9/10, а також перепланування сходово-ліфтових холів, влаштування окремого входу із сторони дворового фасаду; не виконано в повному обсязі благоустрій території згідно проектних рішень, в результаті чого комісією зроблений висновок, що частина будівлі реконструйована під житловий будинок на 75 квартир може розглядатись державною приймальною комісією, а частина будівлі реконструйована під гуртожиток на 126 місць може розглядатись комісією тільки після завершення її реконструкції в повному обсязі згідно проектного рішення (а.с. 15, том І).

13.06.2008р. позивач звернувся до ОСОБА_2 міського голови та до начальника управління капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації з листом за № 46 про створення державної комісії для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта по вул.Винниченка, 4 в м. Тернополі (а.с. 17-18, том І), у відповідь на який ОСОБА_2 міська рада листом № 1485/03 від 09.07.2008р. повідомила ТІЗ "Наука", що відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243, державні приймальні комісії утворюються на підставі звернення замовника будівництва обєкта містобудування до органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про призначення приймальної комісії, тобто, питання здачі в експлуатацію вказаного обєкта необхідно вирішувати з управлінням капітального будівництва облдержадміністрації за згодою сторін, а в разі її відсутності в судовому порядку (а.с.19, том І).

Листом №17 від 03.03.2009р. ТІЗ «Наука»звернулось до відповідача з вимогою виконати умови договору, зокрема (п.п. 3.1., 5.2. договору) щодо передачі по акту прийняття - передачі 75-ти квартирного будинку, та про укладення додаткової угоди щодо визначення часток сторін у вбудовано-прибудованих приміщеннях, а також з вимогою вчинити необхідні юридичні дії для досягнення мети договору - введення обєкту в експлуатацію, або видати товариству довіреність відповідно до п.2.1. договору (а.с.24, том І), який залишений відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення ТІЗ «Наука» з позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 136-137, том ІІ) про виділення йому частки із спільної часткової власності сторін частину приміщень у вигляді 75-ти квартирного житлового будинку, загальною площею 8 576,0 кв.м., частину вбудовано-прибудованих приміщень загальною площею 1 400,45 кв.м. та визнання права власності на дану частку, а також зобов`язати ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 облдержадміністрації здати будинок по вул.Винниченка, 4 в м. Тернополі в експлуатацію.

Відповідач позову не визнає, зазначає, що створена 04.12.2001р. робоча комісія не мала жодних повноважень, оскільки будь-якої довіреності управлінням капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про надання товариству індивідуальних забудовників «Наука»повноважень для представництва перед третіми особами не видавалось. Неправомочність даної комісії та наявність порушень при здійсненні будівництва, на думку відповідача, підтверджується листом інспекції архбудконтролю управління містобудування та архітектури від 04.08.2004 року №1706/09, листами відповідача від 15.07.2008 року №02-9/101 та від 19.09.2008 року №02-9/145. Також вказує, що акт обстеження технічного стану незавершеного будівництва, житлового будинку з гуртожитком на 126 місць та блоком обслуговування по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі відповідності проектній документації, яке проводилось у травні 2006року суперечить п. 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМ України від 22.09.2004року №1243, оскільки комісія могла лише внести погоджені в установленому порядку пропозицій щодо зміни складу пускових комплексів, однак, відповідно до проектно-кошторисної документації, об'єкт будівництва по вул. Винниченка,4 в м. Тернополі не розділений на пускові комплекси, відтак, комісія не вправі була давати висновки, що реконструйована під житловий будинок на 75 квартир частина будівлі може розглядатись державною приймальною комісією та прийматись в експлуатацію окремо від решти приміщень цього ж будинку. Окрім того, зазначає про порушення позивачем умов договору як в частині фінансування будівництва та дотримання проектної документації, державних будівельних норм, стандартів і правил, так і в частині розподілу вбудовано-прибудованих приміщень та розподілу житлових площ.

Треті особи підтримують позовні вимоги лише в частині зобов?язання управління капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації здати в експлуатацію будинок по вул. Винниченка 4, м. Тернопіль.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення - відсутні, з огляду на наступне:

Спір у даній справі виник з виконання договору про сумісну діяльність від 15.06.1999р., на момент укладення якого діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963р.), ст.ст.430, 432, 433 якого встановлено, що за договором про сумісну діяльність сторони зобов'язуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, як-то: будівництво і експлуатація міжколгоспного або державно-колгоспного підприємства або установи (що не передаються в оперативне управління організації, яка є юридичною особою), будування водогосподарських споруд і пристроїв, будівництво шляхів, спортивних споруд, шкіл, родильних будинків, жилих будинків і т. ін. Для досягнення мети учасники договору про сумісну діяльність роблять внески грошима чи іншим майном або трудовою участю. Грошові та інші майнові внески учасників договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю. Порядок покриття витрат, передбачених договором про сумісну діяльність, і збитків, що виникли в результаті сумісної діяльності, визначається договором. Якщо договором такий порядок не передбачений, спільні витрати і збитки покриваються за рахунок спільного майна учасників договору, а суми, яких не вистачає, розподіляються між учасниками договору пропорційно їх внескам у спільне майно.

Відповідно до п.6.1-6.2. договору, термін дії договору визначено з моменту підписання і до закінчення будівництва до кінця 2000 р. (здачі в експлуатацію і розподілу часток сторін); у випадку дії обставин, які роблять неможливим закінчення будівництва у вказаний строк з незалежних від сторін причин, даний договір продовжує діяти до часу, погодженого сторонами.

Права і обов'язки сторін щодо об'єкта спільної часткової власності не припинено, відтак, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003р., спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності з ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності (ч. 2 ст. 1131 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, результатом сумісної діяльності сторін по договору від 15.06.1999р. є завершений будівництвом 75-квартирний житловий будинок для ТІЗ Наука, гуртожиток на 126 місць з блоком обслуговування для ОСОБА_2 педагогічного університету та вбудовано-прибудовані приміщення молодіжного кафе на 50 місць, здоровпункт і комплексний приймальний пункт, приналежність яких мало бути визначено окремою додатковою угодою після виконання проектно-кошторисної документації та розрахунків фактично-понесених витрат (п.п.1, 5.1., 5.3. договору).

Також умовами договору визначено зобов?язання сторін, зокрема, відповідач ОСОБА_3 капітального будівництва, зобовязався проводити технічний нагляд за будівництвом і контролювати його якість та відповідність проекту; забезпечувати розробку, затвердження та передачу проектно-кошторисної документації в повному обсязі за кошти забудовника; після завершення будівництва всього обєкту передати у власність товариству «Наука»75-квартирний житловий будинок та решту площ, передбачених п.1. договору, за додатковою угодою на основі розрахунків фактично понесених затрат; тощо (п.2.1. договору), а позивач зобовязався здійснити фінансування всіх робіт по завершенню будівництва обєкту згідно проектно-кошторисної документації та погодженого графіку робіт, а також своєчасно оплачувати послуги відповідача по здійсненню технічного нагляду в розмірі 3% від договірної ціни; своєчасно оплачувати рахунки підрядника та замовника на закупівлю необхідних матеріалів та обладнання; тощо (п.2.2. договору).

Крім того, згідно п. 3.2. договору, відповідач зобовязався виступати як повноважний представник товариства і чинити всі необхідні юридичні дії для поставленої за договором цілі.

Таким чином, ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації згідно умов договору виступило замовником будівництва, і відповідно до умов договору та вимог Державних будівельних норм, затверджених наказом Держбуду України від 20 січня 2004 р. N 8 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва" ДБН А.2.2-3-2004, приписів Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 р. N 1243 (який був чинним на момент подання позовної заяви), Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. N461, саме на відповідача покладено обовязки по залученню підрядника для виконання робіт з будівництва об'єкта, контролю будівництва, здійснення технічного нагляду, проведення розрахунків, прийняття закінчених робіт та здачі об'єкта в експлуатацію.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань. Даний факт також визнається відповідачем, зокрема, відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що реконструкція будинку була проведена з порушенням вимог архітектурно-планувального завдання та завдання на проектування, з переплануванням приміщень спільного користування, з переплануванням приміщень гуртожитку на 126 місць та вбудовано-прибудованих приміщень, а також на невідповідність спірного обєкту проектній документації, зміну товариством такої документації в односторонньому порядку, хоча саме на відповідача було покладено обовязок здійснювати технічний нагляд за проведенням будівництва та вносити зміни в проекту документацію.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним проектним інститутом "Львівський промбудпроект", яким розроблявся робочий проект спірного будинку, листом від 18.04.2000р. №56 (на лист №02-2/15 від 03.03.2000р.) на ім'я начальника управління капітального будівництва ОСОБА_10 та начальника БУ "Житлобуд -1" фірми "Тернопільбуд" ОСОБА_11 повідомлено, що сходова клітка в осях "6-7" 5 метрів від теплотраси, в осях "9-9/10" попадає на теплотрасу, просили представити технічні умови по переносу теплотраси, оскільки друге рішення на даний час прийняти неможливо. Отже, позивача у 2000 році поінформували про необхідність перенесення теплотраси для будівництва сходової клітки в осях 9-9/10 для чого було необхідно виготовити відповідні технічні умови, проте, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем будь-який дій по виготовленню відповідних технічних умов, які були необхідні для переносу теплотраси, на яку попадає сходова клітка в осях "9-9/10", що унеможливило будівництво вказаної сходової клітки, а також відповідно окремого входу.

Також матеріали справи не містять доказів, якими б підтверджувалось звернення відповідача до нового керівництва ТІЗ "Наука" з претензіями про порушення товариством містобудівного законодавства, усунення перешкод в здійсненні технічного нагляду, доказів звернення із заявою про розірвання договору в звязку з неналежним виконанням позивачем своїх зобовязань за укладеним договором. Твердження відповідача про самоусунення від виконання функцій замовника шляхом звернення до ОСОБА_2 інспекції держархбудконтролю із листом від 21.11.2002р. №01-10/104, спростовано листом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 24.06.2011р. №02-16/1109, що правомірно визнано місцевим судом як одностороння відмова від виконання умов договору, вчинена в порушення умов договору та чинного законодавства.

Разом з цим, при проведенні у травні 2006р. обстеження технічного стану незавершеного будівництва, житлового будинку з гуртожитком на 126 місць та блоком обслуговування по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі, відповідності проектній документації, про що був складений акт, затверджений начальником відділу капітального будівництва ОСОБА_2 ОДА, встановлено, що перепланування будівлі під 75-ти квартирний житловий будинок відповідає вимогам проекту; роботи з перепланування частини будівлі під гуртожиток на 126 місць в повному обсязі не завершені, а саме: не збудовано сходову клітку в осях 9-9/10, не приведено у відповідність до вимог закону перепланування 4-х кімнатної квартири під 5-ти кімнатну в осях 9-9/10, а також перепланування сходово-ліфтових холів, влаштування окремого входу зі сторони дворового фасаду.

Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься лист ОСОБА_2 державного педагогічного університету від 02.03.2001р. №24 (а.с.51, том ІІ), де останнім не заперечується проти спільного користування сходовою кліткою та ліфтом із жителями ТІЗ "Наука", що свідчить про можливість врегулювання питання відсутності сходової клітки в осях "9-9/10".

При цьому, як вбачається з постанов інспекції архітектурно-будівельного контролю від 09.09.2003р. №39, від 10.09.2003р. №№40 ,41, від 22.09.2003р. №46, зміна проектної документації здійснювалась не позивачем, а іншими особами, які відповідно були притягнуті за вказані правопорушення до адміністративної відповідальності, однак, виявлені порушення щодо перепланування обєкту не знайшли свого відображення при обстеженні технічного стану незавершеного будівництва відповідності проектній документації, проведеного в 2006 році.

Висновком експерта № 0012-0014 при проведенні судової будівельно-технічної експертизи по справі № 11/18-785 Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.08.2010р. встановлено, що по 75-ти квартирному житловому будинку та гуртожитку на 126 місць (36 квартир) з блоком обслуговування ОСОБА_2 педагогічного університету будівельно-монтажні роботи завершені; члени товариства індивідуальних забудовників Наука з 2001 року проживають у квартирах житлового будинку, не маючи реєстрації за місцем проживання; на закінченому будівництвом 75-ти квартирному житловому будинку та гуртожитку на 126 місць (36 квартир) з блоком обслуговування для ОСОБА_2 педагогічного університету по вул.Винниченка у м. Тернополі виконані всі будівельно-монтажні роботи, які відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам. При цьому, при здійсненні дослідження виявлено, що в процесі будівництва за побажаннями майбутніх мешканців за згодою ТІЗ «Наука», без порушення будівельних норм були проведені зміни у внутрішньому перепланування квартир і примикаючих холів перших двох житлових секцій; об'єкт дослідження підключений до міських інженерних мереж (водопостачання, електропостачання, каналізація, газопостачання, радіо та телефонний зв'язок, інтернет-мережі та кабельне телебачення), подача опалення та гарячої води здійснюється від дахової котельні.

Також, висновком судової експертизи встановлено, що загальна вартість понесених витрат сторонами у справі при будівництві досліджуваного обєкту становить 7 735 746,79 грн. або 100%, яка складається із витрат замовника (відповідача) в розмірі 316187,17грн. (балансова вартість незавершеного будівництва гуртожитку на 608 місць з блоком обслуговування по вул.Винниченка, 4 в м. Тернополі до початку робіт ТІЗ "Наука"), що становить 4% та витрат забудовника (позивача) - 7 419 559,62 грн. (грошові кошти, які були джерелом фінансування будівництва спірного обєкту згідно журналу-ордеру № 2 (банк), що становить 96%, відповідно до чого обчислено площу вбудовано-прибудованих приміщень (1458,8 кв.м.), які необхідно виділити сторонам, згідно вищезазначених часток , зокрема, членам ТІЗ "Наука" належить 1400,45 кв.м., а ОСОБА_2 державному педагогічному університету 58,35кв.м.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду по встановленню факту завершення будівництва обєкта - 75-ти квартирного житлового будинку та гуртожитку на 126 місць (36 квартир) з блоком обслуговування.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. № 923 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 534, яка була чинною на момент подання позову) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається держархбудінспекцією та її територіальними органами. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає письмову заяву згідно з додатком 2 інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, або інспекції за місцем розташування закінченого будівництвом об'єкта, якщо проводилися будівельні роботи, на виконання яких не вимагається дозвіл, або будівельні роботи проводилися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією сертифіката відповідності.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461, замовник будівництва зобов'язаний вживати всіх потрібних заходів для введення об'єкта в експлуатацію та отримання в інспекції ДАБК всіх відповідних документів.

Відповідачем як в суді першої інстанції, так в суді апеляційної інстанції не подано доказів вжиття будь-яких заходів на виконання ним умов договору як в частині здійснення технічного контролю за будівництвом, внесення змін в проектно-кошторисну документацію, так і щодо вчинення дій, спрямованих на здачу спірного обєкту в експлуатацію.

Натомість, матеріалами справи підтверджується факт завершення будівництва 75-ти квартирного житлового будинку та гуртожитку на 126 місць (36 квартир) з блоком обслуговування по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі за кошти позивача, його підключення до міських інженерних мереж (водопостачання, електропостачання, каналізація, газопостачання, радіо та телефонний зв'язок, інтернет-мережі та кабельне телебачення), а також факт проживання в даному будинку дольовиків ТІЗ «Наука».

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що належними та допустимими доказами, наявними у справі, ТІЗ „Наука" довело правомірність набуття права власності в спільній часткової власності сторін частину приміщень у вигляді 75-ти квартирного житлового будинку, загальною площею 8 576,0 кв.м. та частину вбудовано-прибудованих приміщень загальною площею 1400,45 кв.м., а також зобов'язання відповідача здати будинок по вул. Винниченка,4 в м. Тернополі в експлуатацію, відтак, рішення місцевого господарського суду прийнято за відповідністю висновків суду матеріалам та обставинам справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати з розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржників.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Тернопільської області від 18.07.2010р. у справі №12/47/5022-686/2011 (11/18-785) залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 національного педагогічного університету та ОСОБА_3 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Краєвська М.В.