ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
09.11.11 Справа № 5008/1239/2011
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого-судді: Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б.,
при секретарі судового засідання Томкевич Н.,
з участю представників:
від скаржника (відповідача) не зявився,
позивача не зявився,
розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний комплекс Хуст, м.Хуст
на рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2011 року, суддя Мокану В. В. у справі № 5008/1239/2011
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Хуст
до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний комплекс Хуст, м.Хуст
рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.10.2011 року частково задоволено позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний комплекс Хуст 24238,8 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №00602 від 05.01.2011 року.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів оплати поставленого товару відповідач суду не надав, а тому позовні вимоги про її стягнення підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 200 грн. провадження в справі припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв»язку з відсутністю предмета спору, оскільки борг на вказану суму відповідачем погашено в процесі судового розгляду після порушення провадження по справі.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення 1000 грн. в зв»язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що до винесення рішення місцевим судом відповідачем погашено суму боргу в розмірі 1000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2694 від 02.10.2011 року.

В судове засідання представники сторін не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвал суду, а тому суд розцінює їх неявку як без поважних причин та вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі за наявних в справі документів про права і обовязки сторін.

Суд, перевіривши та оцінивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний комплекс Хуст (покупець) 05.01.2011 року укладено договір поставки товарів №00602, згідно умов якого продавець (позивач) в порядку та на умовах укладеного договору зобовязався передати у власність покупця (відповідача) продовольчі товари партіями у відповідності із замовленнями покупця, а останній зобовязався прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених укладеним договором. Договір укладено строком до 31.12.2011 року.

Умови та строк оплати сторонами погоджено у п.4 договору, який передбачає, що оплата за товар здійснюється покупцем за визначеною в накладних на отриманий товар ціною та у визначений умовами цього договору строк шляхом безготівкового перерахування коштів; оплата товару здійснюється покупцем на умовах відстрочення платежу протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Факт отримання відповідачем товару на загальну суму 38 248,51 грн. підтверджується товарно транспортними накладними №РН-0056287 від 15.04.2011 року на суму 965 грн. 41 коп., №РН-0056339 від 16.04.2011 року на суму 5 332 грн. 28 коп., №РН-0057055 від 19.04.2011 року на суму 8 698 грн. 28 коп., №РН-0057123 від 19.04.2011 року на суму 3 127 грн. 52 коп., №РН-0057512 від 21.04.2011 року на суму 3 390 грн. 22 коп., №РН-0057538 від 21.04.2011 року на суму 767 грн. 45 коп., №РН-0057743 від 27.04.2011 року на суму 485 грн. 16 коп., №РН-0057788 від 28.04.2011 року на суму 301 грн. 75 коп., №РН-0058548 від 04.05.2011 року на суму на суму 258 грн. 75 коп., №РН-0058997 від 07.05.2011 року на суму 517 грн. 50 коп., №РН-0059582 від 10.05.2011 року на суму 750 грн. (а.с.9-19).

Заборгованість відповідача станом на 01.04.2011 року становить 19 480,62 грн. Всього за період з 02.04.2011 року позивач передав відповідачеві товар на загальну суму 38 248,51 грн.

Проте, відповідач взяті на себе зобов»язання повністю не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно накладних на повернення №ВН- 0001168 та №ВН-0001255 від 13.05.2011 року відповідач повернув позивачеві товар на суму 6 408,58 грн. та частково оплатив заборгованість на суму 26 881,75 грн., внаслідок чого у нього утворилася перед позивачем заборгованість в розмірі 24 238,8 грн., що підтверджується двосторонніми актами звірки розрахунків між сторонами станом на 30.04.2011 року та станом на 16.05.2011 року, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені їхніми печатками (а.с.20-21).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, а згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 712 ЦК України).

До договору поставки, в силу ч.2 ст.712 ЦК України, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає товар у власність другої сторони (покупця), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар (ст.655 ЦК України).

Згідно із ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Приписи ст.692 ЦК України, передбачають можливість продажу товару із розстроченням оплати.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи відповідачем частково погашено заборгованість згідно платіжного доручення №2743 від 14.09.2011 року на суму 50 грн., за № 843 від 16.09.2011 року на суму 50 грн., за №2763 від 19.09.2011 року на суму 50 грн., за №845 від 20.09.2011 року на суму 50 грн., а всього на суму 200 грн., а тому місцевий суд прийшов до правильного висновку про припинення провадження в справі на суму 200 грн. згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв»язку з відсутністю предмета спору.

На решту суму відповідач доказів погашення основного боргу не подав і на час розгляду справи в суді, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 24238,8 грн.

Покликання скаржника на погашення ним заборгованості в розмірі 1000 грн. згідно платіжного доручення №2694 від 02.10.2011 року є безпідставним, оскільки будь-яких доказів в підтвердження даного факту скаржником не подано.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2011 року в справі за номером 5008/1239/2011 - залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний комплекс Хуст без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С. М. Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

ОСОБА_1