КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2011 № 9/083-09/19

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від Прокуратури з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті Київської області: ОСОБА_2 помічник прокурора

Від позивача: ОСОБА_3- юрист

Від відповідача: ОСОБА_4 - адвокат

Від третьої особи: ОСОБА_5 - юрист

розглянувши заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2010

у справі № 9/083-09/19 (колегія суддів Мазур Л.М., Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Міністерство інфраструктури України

за участю Прокуратури з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті Київської області

про стягнення 18 541 759,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.08.2009 по справі № 9/083-09/19 позов Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт" про стягнення 18 541 759,77 грн. задоволено частково. Відповідно до прийнятого рішення з Закритого акціонерного товариства «авіакомпанія «Аеросвіт» підлягає стягненню на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 914619,31 грн. пені, 1586796,59 грн. інфляційних витрат, 265752,88 грн. 3 % річних, 25500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням Закрите акціонерне товариство "Авіакомпанія "Аеросвіт" звернулася до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2010 апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт" задоволена частково, рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2009 скасовано в часині задоволення позовних вимог про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, в іншій частині рішення залишено без змін.

Державним підприємством обслуговування повітряного руху України подана касаційна скарга, за результатами розгляду якою Вищим господарським судом України винесена ухвала, відповідно до якої касаційна скарга підлягає поверненню.

04.01.2011 до Київського апеляційного господарського суду надійшла заява Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2010 за ново виявленими обставинами, у прийняті якої було відмовлено.

За результатами розгляду касаційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2011 Вищий господарський суд України постановив задовольнити касаційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2011 скасував, справу передав на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до додаткових пояснень від 08.09.2011, наданих представником Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду, позивач просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2010, залишити в силі рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2009, стягнути з Закритого акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» 1586796,59 грн. інфляційних нарахувань та 265752,88 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що при винесенні рішення Київським міжобласним апеляційним господарським судом в основу було покладено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2009 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010, відповідно до яким позов Закритого акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» до Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та не чинним Наказу № 926 задоволено. Але 01.12.2010 Вищий адміністративний суд України виніс постанову, якою відмовив Закритому акціонерному товариству «Авіакомпанія «Аеросвіт» у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву позивача, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, колегією встановлено наступне:

02.01.2008 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі виконавець) та Закритим акціонерним товариством «Авіакомпанія «Аеросвіт» (далі - замовник) укладено Угоду № 12/2-08/12-049 про аеронавігаційне обслуговування з протоколом розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1. Угоди виконавець зобов'язується на визначених Угодою умовах надавати обслуговування повітряного руху повітряним суднам замовника у повітряному просторі України, а замовник зобов'язується оплатити такі послуги.

Згідно з п. 3.1. Угоди розмір ставок плати за послуги з організації повітряного руху на маршруті і плата за послуги з організації повітряного руху на підході та в районі аеродрому встановлюється законодавством.

Нарахування виконавцем плати за аеронавігаційне обслуговування здійснюється щомісяця (п. 3.2. Угоди).

Пунктом 5.1. Угоди передбачено, що у разі зміни одиничних ставок плати за аеронавігаційне обслуговування у порядку, встановленому чинним законодавством України, проводиться відповідний перерахунок нарахування плати за аеронавігаційне обслуговування з дати набуття чинності таких змін.

Позивач надіслав відповідачу лист від 22.08.2008 за № 1.37-6 «Про зміну одиничних ставок плати за послуги АНО», в якому повідомив про застосування нових одиничних ставок за аеронавігаційне обслуговування, оскільки з 01 вересня 2008 року набуває чинності наказ Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.07.2008 № 926 «Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України». Даний лист було вручено відповідачу 29.08.2008, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.07.2008 р. № 926 «Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України» було визнано таким, що втратив чинність наказ Державіаслужби від 10.03.2006 № 170 «Про встановлення аеронавігаційних зборів за аеронавігаційне обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України», яким сторони керувались при визначенні вартості послуг в угоді № 12/2-08/12-049 від 02.01.2008 р., та з 1 вересня 2008 року запроваджено нові ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування.

В ході розгляду справи судом першої інстанції позивачем неодноразово надавалися уточнення до позовної заяви, в яких сума боргу щоразу зменшувалася у звязку з частковою оплатою відповідачем виставлених рахунків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Приписами статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було подано позов до Міністерства транспорту та завязку України про визнання протиправним та не чинним Наказу Міністерства транспорту та завязку України від 24.07.2008 № 926 «Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України». У звязку з розглядом даної адміністративної справи № 2а-8835/09/2670 ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.11.2009 зупинено провадження у справі № 9/083-09/19.

Після того як Київський апеляційний адміністративний суд 20.09.2010 виніс постанову, якою Наказ Міністерства транспорту та завязку України від 24.07.2008 № 926 визнано незаконним, Київський міжобласний апеляційний господарський суд поновив провадження у справі № 9/083-09/19 та виніс постанову, відповідно до якої апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» задоволена частково, рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2009 скасовано в часині задоволення позовних вимог про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, в іншій частині рішення залишено без змін.

Як свідчать доводи позивача, нововиявленими обставинами по даній справі є той факт, що в ході касаційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2009 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010 Вищий адміністративний суд України 01.12.2010 постановив скасувати вищезазначені постанови, відмовити в задоволенні позову ЗАТ «Авіакомпанії «Аеросвіт» до Міністерства транспорту та завязку України про визнання протиправним та не чинним Наказу Міністерства транспорту та завязку України від 24.07.2008 № 926 «Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України».

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

Виходячи з вище викладеного можна зробити висновок про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в силу того, що в тексті Угоди № 12/2-08/12-049 чітко прописано регулювання розміру ставок плати за послуги з організації повітряного руху на маршруті та плати за послуги з організації повітряного руху на підході та в районі аеродрому на законодавчому рівні, а у разі їх зміни проведення відповідних перерахунків, зокрема це зазначено в п. 3.1. та п. 5.1. Угоди. А беручи до уваги той факт, що Наказ Міністерства транспорту та завязку України від 24.07.2008 № 926 «Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України» Вищим адміністративним судом України був визнано чинним, саме його треба застосовувати при регулюванні відносин між позивачем та Закритим акціонерним товариством "Авіакомпанія "Аеросвіт", визначених Угодою № 12/2-08/12-049 в частині нарахування платежів за послуги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Розглянувши заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.10.2010 у справі № 9/083-09/19 за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена заява підлягає задоволенню, а постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.10.2010 у справі № 9/083-09/19 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 114 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про перегляд постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.10.2010 у справі № 9/083-09/19 за нововиявленими обставинами.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2010 скасувати.

Рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2009 залишити без змін.

Матеріали справи № 9/083-09/19 направити до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Отрюх Б.В.

Судді Михальська Ю.Б.

ОСОБА_1