ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" червня 2011 р. Справа № 5019/926/11

За позовом Прокурора м. Кузнецовськ в інтересах держави в особі Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "РАЕС" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Монтажне управління № 12 "Електропівденмонтаж"

про стягнення в сумі 22 123 грн. 83 коп.

суддя Павлюк І.Ю.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, представник (довіреність серії ВРД № 429577 від 02.12.2010р.);

від відповідача - не з'явився;

від прокурора - Квятковський Я.А. посвідчення № 101 від 22.11.07р.

Представник відповідача в судове засідання 01 червня 2011 року не зявився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку.

Суть спору: Прокурор м.Кузнецовськ в інтересах держави в особі позивача - Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "РАЕС" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернувся до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Монтажне управління № 12 "Електропівденмонтаж" з позовом про стягнення з останнього на користь позивача 21 111 грн. 85 коп. витрат, повязаних з утриманням орендованого майна згідно укладеного договору, а також 762 грн. 45 коп. інфляційних збитків та 249 грн. 53 коп. 3% річних.

30 травня 2011 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов № 260 від 25 травня 2011 року, в якому з підстав зазначених в останньому, визнає позовні вимоги в частині стягнення 21 111 грн. 85 коп. основного боргу та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення 762 грн. 45 коп. інфляційних збитків та 249 грн. 53 коп. 3% річних.

Крім того, у вказаному відзиві відповідач просить провести розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

В судовому засіданні 01 червня 2011 року прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви в даному судовому засіданні без участі відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між відокремленим підрозділом "Рівненська атомна електростанція" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - балансоутримувачем та ОСОБА_1 акціонерним товариством Монтажне управління №12 "Електропівденмонтаж" - орендарем 10.07.2007р. було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача, пов'язаних з утримуванням орендованого майна за №2/О та Додаткову угоду № 1 від 13.05.2009р. до Договору №2/О від 10.07.2007р. (надалі в тексті Договір). Згідно з пп.1.1, 2.1 Договору орендар відшкодовує балансоутримувачу інші витрати по утриманню переданого в оренду майна в частині, що припадає на ОСОБА_3 управління №12 "Електропівденмонтаж". Орієнтована річна сума інших витрат в частині, що припадає на орендовану площу складає 9 903 грн. 57 коп., крім того ПДВ - 1980 грн.71 коп., а відповідно місячна сума інших витрат складає 825 грн. 30 коп., крім того ПДВ - 165 грн. 06 коп. Відповідно до п.2.2 Договору відшкодування витрат, що припадають на орендовану площу, здійснюються орендарем самостійно на підставі виставлених рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок в банку балансоутримувача до 20-го числа місяця, наступного за звітним. Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2007р. (п. 5.1 Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 5.2 Договору). Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача і скріплений відбитками печаток сторін (а.с.7-9).

На виконання вищезазначеного Договору позивачем за період вересень - грудень 2010 року були виставлені рахунки № СП000767/ЦТПК від 30.09.2010р. на суму 5 555 грн. 40 коп., № СП000841/ЦТПК від 31.10.2010р. на суму 5 185 грн. 50 коп., № СП000731/ЦТПК від 30.11.2010р. на суму 5 185 грн. 50 коп., №СП001014/ЦТПК від 31.12.2010р. на суму 5 185 грн.45 коп., які відповідачем не оплачені. Таким чином, станом на час розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем згідно укладеного Договору про відшкодування витрат балансоутримувача, пов'язаних з утримуванням орендованого майна №2/О складає 21 111 грн. 85 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивачем була направлена відповідачу претензія № 001-15/1750 від 22 лютого 2011 року (а.с.13) з вимогою оплатити борг по договору в сумі 21 111 грн. 85 коп.. Дана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач взятих на себе зобовязань за Договором належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості в сумі 21 111 грн. 85 коп., що стверджується матеріалами справи.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивач нарахував 762 грн. 45 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період жовтень 2010р. - квітень 2011р. та 249 грн. 53 коп. 3% річних за період з 21.10.2010р. по 28.04.2011р. (згідно розрахунку, а.с. 6).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, цивільні права та обов'язки виникають зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідач подав відзив, в якому визнає позовні вимоги в частині стягнення 21 111 грн. 85 коп. основного боргу та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення 762 грн. 45 коп. інфляційних витрат та 249 грн. 53 коп. 3% річних. При цьому зазначає наступне.

Між ВП Рівненська АЕС та ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж дійсно було укладено договір № 2/О від 10 липня 2007 року про відшкодування витрат балапсоутримувача, пов'язаних з утриманням орендованого майна. Згідно даного договору ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж взяло на себе обов'язок відшкодовувати балансоутримувачу - ВП Рівненська АЕС інші витрати по утриманню переданого в оренду майна в частині, що припадає на базу відповідача - ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж.

Пунктом 2.2 договору визначено обовязок відповідача самостійно відшкодовувати витрати, що припадають на орендовану площу, на підставі виставлених рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банку балансоутримувача до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

В зв'язку з тяжким фінансовим становищем товариства, що призвело до порушення справи про банкрутство та визнання ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж банкрутом, що підтверджується постановою Господарського суду Рівненської області від 19 березня 2010 року (справа № 19/55), ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж дійсно не мало змоги належним чином виконувати умови зазначеного договору.

На даний час діяльність товариства регулюється Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Статтею 31 даного Закону встановлено черговість задоволення вимог кредиторів боржника (6 черг).

При цьому п. 2 ст. 31 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, визначено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Стосовно нарахування позивачем збитків, завданих внаслідок інфляції та 3% річних відповідач, зокрема, зазначив, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 25 січня 2007 року (по справі № 19/55) було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж.

Відповідно до статті 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом термін "мораторій на задоволення вимог кредиторів" (далі - мораторій) визначено як зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з частиною 1 статті 11 та частиною 4 статті 12 Закону мораторій вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Згідно з частиною сьомою статті 12 Закону дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Одночасно з цим, постановою господарського суду Рівненської області від 19 березня 2010 року ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Статтею 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: припиняється нарахування неустойки (штрафу, нені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

На підставі вищевикладеного ЗАТ МУ-12 Електропівденмонтаж визнає позовні вимоги прокурора м. Кузнецовськ в інтересах держави в особі ДП НАЕК Енергоатом від імені якого діє ВП Рівненська АЕС в частині стягнення основного боргу по договору № 2/О від 10 липня 2007 року про відшкодування витрат балансоутримувача, пов'язаних з утриманням орендованого майна в сумі 21 111 грн. 85 коп. та заперечує проти стягнення 762 грн. 45 коп. інфляційних витрат та 249 грн. 53 коп. 3% річних.

Суд зауважує, що в силу ч. 4 ст. 12 Закону одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Отже, мораторій вводиться водночас з порушенням справи про банкрутство незалежно від зазначення про це в ухвалі суду.

Згідно вказаної норми протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, а також не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Отже, виходячи з системного аналізу положень Закону про банкрутство, мораторій поширює свою дію на зобов'язання боржника, термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Тобто мораторій підлягає застосуванню до конкурсної заборгованості та не поширюється на поточну заборгованість боржника перед кредиторами.

Мораторій, введений відповідно до ухвали господарського суду Рівненської області від 25 січня 2007 року, стосується задоволення вимог конкурсних кредиторів. В даному випадку вимоги позивача до відповідача виникли за період вересень - грудень 2010 року, а отже є поточними.

Крім того, положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України підлягають застосуванню лише у разі прострочення боржником виконання грошового зобов'язання та вказана стаття визначає саме відповідальність за порушення грошового зобов'язання, застосування індексу інфляції та нарахування трьох процентів річних є одним з заходів відповідальності за порушення зобов'язань (глава 51 вказаного Кодексу) та відноситься до інших санкцій за неналежне виконання грошових зобов'язань у розумінні ст. 12 Закону.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань щодо відшкодування балансоутримувачу інших витрат по утриманню переданого в оренду майна настав у відповідача після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію (25.01.2007р.) та після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (19.03.2010р.), дія мораторію на виконання цих зобов'язань не поширюється.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, всупереч зазначеному, доказів на обґрунтування своєї позиції та на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав.

З врахуванням вищевикладеного, вбачається, що вимоги позивача, а саме 21 111 грн. 85 коп. витрат, повязаних з утриманням орендованого майна, 762 грн. 45 коп. інфляційних збитків та 249 грн. 53 коп. 3% річних стверджуються Договором, рахунками, претензією, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 509, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню в сумі 22 123 грн. 83 коп. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частин другої та п'ятої ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства монтажне управління № 12 "Електропівденмонтаж", яке знаходиться в м. Кузнецовськ Рівненської області, Будівельний майданчик () на користь Державного підприємства Національне атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС", який знаходиться в м. Кузнецовськ Рівненської області, м-н Будівельників, 1 () 21 111 грн. 85 коп. витрат, повязаних з утриманням орендованого майна, 762 грн. 45 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції та 249 грн. 53 коп. 3% річних.

3. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства монтажне управління № 12 "Електропівденмонтаж", яке знаходиться в м. Кузнецовськ Рівненської області, Будівельний майданчик () в доход державного бюджету України 221 грн. 24 коп. витрат по сплаті державного мита.

4. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства монтажне управління № 12 "Електропівденмонтаж", яке знаходиться в м. Кузнецовськ Рівненської області, Будівельний майданчик () в доход державного бюджету України 236 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.Ю. Павлюк

Рішення підписане суддею "01" червня 2011 р..