Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "21" липня 2011 р. Справа № 5/5007/18/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Ляхевич А.А.

при секретарі Куденко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №46/19 від 04.01.2011 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №605 від 01.07.2011 р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир)

до Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 (м.Бердичів)

про стягнення 158600,38 грн.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 (м.Бердичів) про стягнення 158600,38 грн. заборгованості за спожитий природний газ та його транспортування, а саме: борг за поставку газу 142184,58 грн., за транспортування газу - 12649,31 грн., тобто, в загальній сумі 154833,91 грн., а також нарахована на суму боргу за послуги з постачання природного газу пеня 2936,15 грн. та нарахована на суму боргу за прострочення в оплаті за послуги по транспортуванню природного газу в розмірі 830,32 грн.

В засіданні суду представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; просить стягнути з відповідача заборгованість за постачання та транспортування природного газу в сумі 158600,38 грн., з яких 154833,91грн. основного боргу та 3766,47 грн. пені.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промтехрегіон" (відповідач у справі) укладено договори:

- договір на постачання природного газу №3-2010-ПП-600 від 03.11.2010 р. (а.с.7-9);

- договір на постачання природного газу №3-2011-ПП-600 від 03.11.2010 р. (а.с.12-13);

- договір №3-2010-Т-599 на транспортування природного газу для промислових і комунально-побутових підприємств від 03.11.2010 р. (а.с.10-11);

- договір №3-2011-Т-599 на транспортування природного газу для промислових і комунально-побутових підприємств від 03.11.2010 р. (а.с.14-15).

Відповідно до 1.1. договорів на постачання природного газу від 03.11.2010 р., споживач зобов"язався прийняти та оплатити газ на умовах даних договорів.

Згідно п.1.3., 2.1 договорів на транспортування природного газу від 03.11.2010 р., фактично спожитий обсяг природного газу підтверджується актом прийому-передачі, що підписуєиться представниками сторін; транспортування газу замовнику (вдіповідачу у справі) здійснюється за умов своєчасних розрахунків за послуги по транспортуванню природного газу.

На виконання вказаних договорів позивач в період з листопада 2010 року по лютий 2011 року поставив відповідачу 62130 м.куб. природного газу на загальну суму 178384,58 грн. та надав послуги по транспортуванню 62130 м.куб. природного газу на загальну суму 12649,31 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та розхідними накладними (а.с.16-23).

У відповідності до п. 7.1 договорів №3-2010-ПП-600 та №3-2011-ПП-600, оплата за газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості запланованих місячних обсягів згідно п.1.2. договорів - за 5 банківських днів до початку місяця постачання. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.7.1. договорів №3-2010-Т-599 та №3-2011-Т-599, оплата за послуги здійснюється замовником на умовах попередньої оплати на підставі заявлених обсягів газу згідно п.1.1. договорів, грошовими коштами, шляхом перерахування вартості послуг на розрахунковий рахунок виконавця в наступному порядку: 50% до 25 числа попереднього місяця і 50% до 10 числа місяця надання послуг по транспортуванню природного газу. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ та його транспортування здійснюється до 5 числа наступного за звітним місяця.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, на підставі вищевказаних договорів від 03.11.2010 р. між сторонами виникло майново-господарське зобов'язання, в силу якого відповідач повинен оплатити спожитий природний газ та надані йому послуги з транспортування природного газу, а позивач має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України.

Зі змісту ст.538 Цивільного кодексу України вбачається, що при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок (ч.2, ч.4 ст.538 ЦК України).

У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 Господарського кодексу України.

У даному випадку, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, сплативши лише 36200,00 грн. за спожитий природний газ (в березні-травні 2011 року). Послуги з транспортування природного газу за договорами від 03.11.2010 р. відповідачем не оплачені у повному обсязі.

У відповідь на направлену позивачем вимогу про сплату заборгованості (а.с.26) МКВЖРЕП №3 визнало заборгованість та зобов"язалось погасити її по закінченню опалювального сезону.

Проте, на час слухання справи доказів погашення боргу відповідачем не надано.

За таких обставин, позов щодо стягнення 154833,91 грн. основного боргу є обґрунтованим.

Таким чином, згідно встановлених обставин справи підтверджується порушення відповідачем своїх зобов"язань за договорами від 03.11.2010 р.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений даним законом, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пунктах 9.3. договорів від 03.11.2010 р. на постачання природного газу та на транспортування природного газу, сторони встановили, що за порушення строку оплати споживач сплачує на користь газозбутової організації, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У відповідності до зазначених норм та умов договорів, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 2936,15 грн. пені за несвоєчасні розрахунки за постачання природного газу та 830,32 грн. пені за несвоєчасні розрахунки за послуги з транспортування природного газу, а всього, в сумі 3766,47 грн. (розрахунок пені, а.с.25).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок господарський суд встановив обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення 3766,47 грн. пені та дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Стаття 33 ГПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позовні вимоги визнав, проте доказів сплати заборгованості суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позов обґрунтований, підтверджений належними доказами, що містяться в матеріалах справи, та підлягає задоволенню у повному обсязі.

З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 154833,91 грн. основного боргу та 3766,47 грн. пені.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 (13302, м.Бердичів, Червона гора,296, ідентифікаційний код 35006430) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м.Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.35):

- 154833,91 грн. основного боргу;

- 3766,47 грн. пені;

- 1586,00 грн. витрат з державного мита;

- 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ляхевич А.А.

Повний текст рішення підписано 25.07.2011 р.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (прост.)

3 - відповідачу (прост.)