ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.11 Справа № 5015/2780/11

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого-суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 районної державної адміністрації (надалі ОСОБА_4 РДА) 6/н від 19.08.2011р.

на рішення господарського суду Львівської області від 07.07.2011р.

у справі № 5015/2780/11

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «А.Омега»(надалі ТзОВ «А.Омега»), м. Миколаїв

до відповідача ОСОБА_4 РДА, м. Миколаїв

про визнання права оренди і зобов`язання укласти договір оренди,

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5 представник (довіреність від 06.06.2011р.);

від відповідача: ОСОБА_6 спеціаліст І категорії (довіреність від 01.11.2011р. за № 02-32/0-3656/3)

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбаченні ст.ст. 22, 28 ГПК ЦК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області у справі № 5015/2780/11 (суддя Фартушок Т.Б.) позовні вимоги ТзОВ «А.Омега»до ОСОБА_4 РДА задоволено частково. В частині позовних вимог про визнання за позивачем права на отримання в довгострокову оренду земельної ділянки загальною площею 3,36 га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал»- провадження у справі припинено. Зобов`язано ОСОБА_4 РДА Львівської області розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ТзОВ «А.Омега» в довгострокову оренду земельну ділянку загальною площею 3.36га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій рішення суду вважає незаконним, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для вирішення даного спору, висновки викладені в оспорюваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Скаржник зазначає, що у відповідності до норм чинного законодавства України суди не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема: про надання земельних ділянок у власність або у користування, укладення договорів оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято. Також, на думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно визнав даний спір підсуднім господарському суду та фактично вирішив публічний спір між суб`єктом владних повноважень і юридичною особою, що є виключною компетенцією адміністративних судів.

В судовому засіданні 07.10.2011р. судом було оголошено перерву до 03.11.2011р., продовжено до 15.11.2011р.

Представник позивача в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечує, апеляційну скаргу вважає безпідставною та необгрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та прийнятим з дотримання вимог чинного законодавства України, в зв`язку з чим просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та наполягає на її задоволенні.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

02.08.2002р. Гонятичівською сільською радою Миколаївського району Львівської області було прийнято рішення № 34 «Про погодження земельної ділянки для влаштування автостоянки та будівництва бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд», яким погоджено ТзОВ «А. Омега»вибір земельної ділянки в районі озера «Байкал»площею 8га на умовах оренди терміном на 50 років для влаштування автостоянки та будівництва бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд та запропоновано ТзОВ «А. Омега» звернутись до ОСОБА_4 районної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду клопотання ТзОВ «А.Омега»про надання земельної ділянки, розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області від 19.05.2003р. №191 «Про надання дозволу на оформлення матеріалів вибору земельної ділянки ТзОВ «А. Омега»під автостоянку та базу відпочинку»позивачу надано дозвіл на оформлення матеріалів вибору земельної ділянки в районі озера Байкал під автостоянку та базу відпочинку площею 2,3 га (а.с. 15).

Окрім того, Розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області від 03.07.2003р. №267 «Про надання дозволу ТзОВ «А.Омега»на розроблення проекту відведення земель в оренду» ТзОВ «ОСОБА_7»надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,06 га, в т.ч. 1,0 га під будівництво артсвердловини та 0,06 га під будівництво очисних споруд на території Гонятичівської сільської ради в урочищі «Біля Байкалу»(а.с. 25).

На виконання вказаних вище Розпоряджень позивачем виготовлено вказаний проект відведення земельної ділянки (а.с. 43).

Окрім того, як видно з матеріалів справи, позивачем отримано відповідні погодження, в тому числі щодо вибору та місця розташування земельної ділянки: Державного управління екології та природних ресурсів в Львівській області №06-04-04 від 12.05.2003р., Держуправлння екоресурсів у Львівській області №81/04 від 24.05.2004р. та №06/04-04 від 12.05.2003р., ОСОБА_4 районного відділу земельних ресурсів №305 від 23.07.2003р., постійно діючою комісією районної ради по вибору земельних ділянок проведено вибір такої та складено акти вибору земельної ділянки, відділу архітектури, містобудування та комунального господарства №28 від 28.04.2003р., органів державного пожежного нагляду (а.с. 16-24).

На підставі заяви позивача №48 від 24.07.2003р. на імя начальника районного відділу земельних ресурсів (а.с. 26) виготовлено технічну документацію по відводу земельної ділянки, в тому числі технічне завдання на виконання проектно-пошукових робіт, технічні умови на інженерні мережі, гідрогеологічний розрахунок зон санітарної охорони свердловини, отримано позитивні висновки органів Державного санітарного нагляду, установлено та узгоджено зовнішні межі, про що складено відповідний акт (а.с. 27-41).

16.03.2011р. позивач (вх. №667/02-18) звернувся до відповідача з проханням затвердити проект відведення вказаної вище земельної ділянки площею 3,36га, за результатами чого укласти договір оренди (а.с. 44).

Відповідач листом від 15.04.2011р. № 02-18/0-1266/03 відмовив в затвердженні проекту відведення, мотивуючи відмову тим, що оскільки Закон України №509-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву», яким внесено зміни, зокрема, до п.1 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України, набрав чинності 14.10.2008р., то абзац третій пункту 1 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України діяв до 14.10.2010р., розпорядження райдержадміністрації від 19.05.2003р. №191 та від 03.07.2003р. №267 також були чинними до 14.10.2010р. У вказаний термін позивач не звернувся з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо надання в оренду земельних ділянок, тому станом на 15.04.2011р. клопотання Позивача задоволити неможливо (а.с. 45-46).

У заявлених вимогах (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) (а.с. 68) позивач просить визнати за останнім право на отримання в довгострокову оренду земельну ділянку загальною площею 3,36 га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал», зобов`язати ОСОБА_4 РДА розглянути та затвердити проект відведення вищевказаної земельної ділянки та надати ТзОВ «А.Омега»в довгострокову оренду спірну земельну ділянку.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови виходив з наступного.

У відповідності до ст.. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п. а, в, г ст.17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Пунктом 2 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»визначено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 п.12 розділу X Перехідних Положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з приписами ч.ч.1, 2 Закону України „Про місцеві державні адміністрації, на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів накази; розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Як зазначалось вище, спір між сторонами виник у звязку з відмовою відповідача (лист від 15.04.2011р. № 02-18/0-1266/03 ) у затвердженні позивачу представленого останнім проекту відведення земельної ділянки, виготовленого на виконання розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області від 19.05.2003р. №191 та розпорядження від 03.07.2003р. №267 .

Щодо підставності відмови у затвердженні проекту відведення земельної ділянки та надання такої в оренду з причин, зазначених у листі відповідача №-2018/0-1266/03 від 15.04.2011р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

14.10.2008р. набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву від 16.09.2008 року № 509-VI. Відповідно до абзацу третього підпункту 17 пункту 2 розділу I наведеного закону пункт 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено, абзацом третім такого змісту: „У разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів). Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення»Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву абзац третій підпункту 17 пункту 2 розділу I цього Закону діє протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» наведеного Закону передбачено, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку; передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області від 19.05.2003р. №191 про надання дозволу на оформлення матеріалів вибору земельної ділянки з метою надання в довгострокову оренду та розпорядження від 03.07.2003р. №267 про надання позивачу дозволу на складання на розробку проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду загальною площею 3,36 га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал»були прийняті до 01.01.2008р., тобто, на них розповсюджуються вищезазначені положення законодавства України.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства, з 15.10.2009р. абзац третій підпункту 17 пункту 2 розділу I Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву від 16.09.2008 року, а, відтак, і абзац третій пункту 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, втратили чинність, а відтак зазначені вище положення не підлягають застосуванню до спірних правовідносин на момент вирішення спору по суті.

Натомість, з 23.07.2010р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання у сфері будівництва житла»від 29.06.2010р., відповідно до п.20 якого у розділі II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" внесено наступні зміни: у пункті 2 слова "одного року" замінити словами "двох років"; пункт 3 викласти в такій редакції: "3. Прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку. Передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів)".

З наведеного вбачається, що на момент виникнення спірних правовідносин (відмови відповідача у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки), абз. 3 п. 1 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України було встановлено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів). ( Пункт 1 розділу X доповнено абзацом третім згідно із Законом № 509-VI ( 509-17 ) від 16.09.2008р. - діє протягом двох років з дня набрання чинності, п.2 розділу II Закону № 509-VI від 16.09.2008р. (із змінами, внесеними згідно із Законом від 29.06.2010р.).

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що у звязку з набранням чинності з 23.07.2010р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання у сфері будівництва житла», дворічний строк дії абз. 3 п. 1 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України слід обраховувати з 23.07.2010р. по 23.07.2012р.

У відповідності до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих положень»Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" в редакції від 23.07.2010р., розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області від 19.05.2003р. №191, від 03.07.2003р. №267 є чинними, тому підлягають обовязковому виконанню та застосуванню.

Як зазначалось вище, на виконання вказаних вище Розпоряджень голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачем розроблено до 01.01.2008р., тобто в період дії вказаних вище положень Закону. З відповідною заявою від 16.03.2011р. (вх. №667/02-18) позивач звернувся до відповідача в межах встановленого законом строку на звернення за затвердженням проекту землеустрою та одержання в оренду земельної ділянки без проведення земельних торгів (аукціону).

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що відмовляючи у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (лист від 15.04.2011р. № 02-18/0-1266/03) відповідачем помилково визначено втрату чинності з 15.10.2010р. приписів абз. 3 п. 1 розділу Х «Перехідні положення»Земельного кодексу України, що у свою чергу спричинило безпідставну відмову відповідача у розгляді та затвердженні представленого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 РДА відмовляючи у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки інших вмотивованих підстав не доведено, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Враховуючи те, що вищезазначений лист ОСОБА_4 РДА, яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту відведення спірної земельної ділянки не ґрунтується на невідповідності представленого проекту відведення земельної ділянки вимогам земельного законодавства та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ТзОВ «А.Омега»(з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) та підставно зобов`язано відповідача розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТзОВ «А. Омега»в довгострокову оренду земельну ділянку загальною площею 3,36 га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал», оскільки місцевий господарський суд виходив з чинного як на момент звернення позивача до відповідача з заявою від 16.03.2011р. (вх. №667/02-18), так і на момент прийняття оскаржуваного рішення, положення абз. 3 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, а також приписів ст. 123 Земельного кодексу України.

Щодо позовних вимог (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання за ТзОВ «А.Омега» права на отримання в довгострокову оренду земельної ділянку загальною площею 3,36 га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал»та надання останньому в довгострокову оренду спірної земельної ділянки, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Статтею 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-Ш (із змінами та доповненнями) визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.ч.І, 2. 5 ст.116 ЗК України).

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до Закону.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки виникає лише з моменту державної реєстрації цього права.

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в користування юридична особа не має права використовувати земельну ділянки державної або комунальної власності. Про це також зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»від 17.05.2011р. № 6.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 РДА не приймалося рішення про надання позивачу дозволу на укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Враховуючи те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, позовні вимоги про: визнання права на отримання в довгострокову оренду земельної ділянку та надання в довгострокову оренду земельної ділянки за відсутності відповідного рішення є порушенням його виключного, передбаченого Конституцією України, права на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту, а тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити. Таким чином рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України щодо позовних вимог про визнання за позивачем права на отримання в довгострокову оренду спірної земельної ділянки та в частині задоволення позовних вимог щодо надання ТзОВ «А.Омега» в довгострокову оренду вищезазначеної земельної ділянки слід скасувати, в позові відмовити.

Згідно зі ст.. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки докази, які мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід частково скасувати, а апеляційну скаргу задоволити частково.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 РДА задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 07.07.2011 р. у справі № 5015/2780/11 в частині припинення провадження на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України щодо позовних вимог про визнання за позивачем права на отримання в довгострокову оренду земельної ділянки загальною площею 3,36га під будівництво автостоянки, бази відпочинку, артсвердловини та очисних споруд за рахунок земель запасу Гонятичівської сільської ради в районі озера «Байкал»та в частині задоволення позовних вимог про надання ТзОВ «А.Омега» в довгострокову оренду вищезазначеної земельної ділянки слід скасувати, в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

3. В решті рішення залишити без змін.

4. Судові витрати за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

5. Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

7. Справу передати в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.М. Гнатюк

ОСОБА_3