Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" листопада 2011 р. Справа № 15/5007/109/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Кравець С.Г. < Поле для тексту >

при секретарі Пастощук О.А.

за участю представників сторін

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Аграрної біржі (м.Київ) < В особі(назва) > < Поле для тексту >

до Фермерського господарства "Пролісок Агро" (с.Скаківка Бердичівський район Житомирська область) < Поле для тексту >

про стягнення 2290,03 грн. < Поле для тексту >

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення на свою користь з Фермерського господарства "Пролісок Агро" 1979,99грн. основного боргу, 77,22грн. інфляційних, 34,83грн. - 3% річних та 197,99грн. штрафу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. 08.11.2011р. до господарського суду від Аграрної біржі факсимільним зв'язком надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У поданому клопотанні позивач зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 37).

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не подав.

Слід зазначити, що ухвала про порушення провадження у даній справі від 04.10.2011р., надіслана Фермерському господарству "Пролісок Агро" за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а саме: 13326, Житомирська область, Бердичівський район, с. Скаківка, вул. Леніна, 20, повернулася до господарського суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 18-20).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, наданого державним реєстратором Виконавчого комітету Житомирської міської ради на запит господарського суду за №10498 від 18.10.2011р., вбачається, що станом на 21.10.2011р. місцезнаходженням Фермерського господарства "Пролісок Агро" є: 13326, Житомирська область, Бердичівський район, село Скаківка, вул. Леніна, буд. 20 (а.с. 23-24).

26.10.2011р., відповідачу за адресою вказаною у витязі з ЄДР, а саме: 13326, Житомирська область, Бердичівський район, село Скаківка, вул. Леніна, буд. 20, була направлена ухвала господарського суду від 25.10.2011р. про відкладення розгляду справи на 10.11.2011р. Зазначена ухвала повернулася до господарського суду з відміткою відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 34-36).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом прийняти участь в судовому засіданні, як і правом подати письмовий відзив на позов, останній не скористався.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що нез'явлення представників сторін в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, за наявними матеріалами справи, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2011 р. між Фермерським господарством "Пролісок Агро" та Брокерською конторою № 138 "ФОП ОСОБА_1Д." було укладено договір-доручення № 22/3 (а.с.38-40), за умовами якого, довіритель доручає, а брокер зобов'язується від імені за винагороду і за рахунок довірителя надати послуги з питань вивчення попиту та поліпшення умов купівлі товару, консультування з питань комерційної діяльності та оформлення необхідної документації з метою укладення біржових контрактів на Аграрній біржі щодо купівлі товару, згідно додатку 1, який є невід'ємною частиною даного договору (п.1.1 договору).

Згідно п. 2.4 договору-доручення № 22/3, довіритель повинен надати брокеру гарантії: а) при дорученні на продаж товару - гарантію наявності товару і його поставки (у випадку відмовлення поставки, за прострочку поставки чи недопоставку товару по підписаному контракту продавець сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від суми угоди), б) при дорученні на купівлю товару - гарантію оплати товару (у випадку необґрунтованого відмовлення від отримання товару покупець сплачує штраф в розмірі по 0,5% від суми угоди продавцю і біржі), в) про сплату реєстраційного збору Аграрній біржі розміром 0,2 % від суми укладеного контракту що сплачується протягом трьох робочих днів після реєстрації Контракту, на р/р Аграрної біржі.

В додатку № 1 до договору-доручення зазначено найменування та характеристика товару (а.с.40).

22.02.2011р. між Аграрним фондом в особі брокера-продавця ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 04.06.2010р. №107, з одного боку, та Фермерським господарством "Пролісок Агро", в особі брокера-покупця ОСОБА_3В, брокерська контора № 138 ОСОБА_1, що діє на підставі договору доручення від 22.02.2011р. № 22/3, довіреності від 06.12.2010р. № 2672, з іншого боку, укладено біржовий контракт Аграрної біржі № 42 АС (а.с. 7-8) на продаж товару - аміачної селітри, згідно ГОСТ 2-85 в кількості 500,000 тонн. Вартість товару з ПДВ становить 989995,00грн.

На виконання умов біржового контракту, позивач виконав для відповідача послугу з реєстрації контракту, що підтверджується витягом з журналу реєстрації біржових контрактів (а.с. 57-59).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість в сумі 1979,99грн., що утворилася в результаті несплати відповідачем реєстраційного збору за реєстрацію біржового контракту №42 АС від 22.02.2011р.

Здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів у сукупності та проаналізувавши норми діючого законодавства, господарський суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір. При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормою ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.280 ГК України та ст.3 Закону України "Про товарну біржу" товарна біржа має право встановлювати і стягувати відповідно до статуту біржі плату за реєстрацію угод на біржі , штрафи та інші санкції за порушення статуту біржі та біржових правил.

Частиною 1 ст. 281 ГК України та ст.17 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що правила біржової торгівлі розробляються відповідно до законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань.

Наказом Аграрного фонду № 05/1 від 21.01.2008 року затверджено Правила біржової торгівлі на Аграрній біржі.

Беручи до уваги зміст договору укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг, регулювання яких здійснюється в главі 63 "Послуги. Загальні положення", ст.ст.901-907 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, у відповідності до п. 1.4 біржового контракту визначено, що реєстраційний збір становить 0,2% від вартості контракту, що в грошовому еквіваленті становить 1979,99грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 1.9 вищезазначеного контракту, реєстраційний збір сплачується за рахунок покупця (відповідача).

Пунктом 4.2 біржового контракту, передбачено, що сплата реєстраційного збору згідно п. 1.4 здійснюється на рахунок Аграрної біржі протягом двох робочих днів після укладення контракту: Р/р 9001, АКБ "Національний кредит", м.Київ, МФО 320702, , ІПН 99, № свід. 39124000.

Проте, всупереч вимогам чинного законодавства та умовам біржового контракту №42 АС від 22.02.2011р., відповідач не перерахував у строк до 24.02.2011р. на розрахунковий рахунок позивача реєстраційний збір в сумі 1979,99грн.

03.06.2011р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 01.06.2011р. № 269 з вимогою про сплату реєстраційного збору в розмірі 1979,99грн. Про факт направлення даної вимоги відповідачу свідчить фіскальний чек № 6215 від 03.06.2011р. (а.с. 10, 13)

Проте, зазначену вимогу відповідачем було залишено без відповіді та задоволення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач станом на час розгляду справи не надав суду доказів сплати на користь позивача реєстраційного збору в сумі 1979,99грн.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 1979,99грн. основної заборгованості правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 197,99грн. штрафу, 77,22грн. інфляційних та 34,83грн. - 3% річних.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафу, інфляційних та 3% річних, господарський суд враховує таке.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 4.3 біржового контракту передбачено, що у випадку невиконання покупцем п. 4.2 контракту, останній зобов'язується сплатити біржі штраф у розмірі 10% від суми реєстраційного збору.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по сплаті реєстраційного збору за біржовим контрактом, позивачем на суму заборгованості (1979,99грн.) нараховано відповідачу штраф в сумі 197,99грн., вимога про стягнення якого є обґрунтованою, оскільки відповідачем не здійснено сплату реєстраційного збору.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із розрахунком позивача (а.с.12), розмір 3% річних нарахованих за період з 25.02.2011р. по 26.09.2011р. на суму заборгованості 1979грн. становить 34,83грн., а розмір інфляційних нарахованих за період з березня 2011 року по червень 2011 року на суму заборгованості 1979,99грн. становить 77,22грн.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, господарський суд вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34,83грн. - 3% річних та 77,22грн. інфляційних такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів сплати заборгованості суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, позов обґрунтований, підтверджений належними доказами, що містяться в матеріалах справи та підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1979,99грн. основної заборгованості, 197,99грн. штрафу, 34,83грн. - 3% річних та 77,22грн. інфляційних.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 11, 509, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 549, ст. ст. 610, 612, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Пролісок Агро" (13326, Житомирська область, Бердичівський район, с.Скаківка, вул.Леніна, 20, ідентифікаційний код 36532963)

на користь Аграрної біржі (01001, м.Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ідентифікаційний код 33947314)

- 1979,99грн. основної заборгованості;

- 197,99грн. штрафу;

- 34,83грн. - 3% річних;

- 77,22грн. інфляційних;

- 102,00грн. витрат по сплаті державного мита;

- 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кравець С.Г.

Повний текст рішення підписано: "15" листопада 2011 року

Віддрукувати:

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек. з пов.)