ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2011 р. Справа № 5023/688/11

вх. № 688/11

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 133 від 04.02.2010 року,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 2-239/2011 від 05.01.2011 року

розглянувши справу за позовом УкрДНТЦ"Енергосталь", м. Харків

до КП "Жилкомсервіс", м. Харків

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Український державний науково-технічний центр з технології та обладнання, обробки металів, захисту навколишнього середовища та використання вторинних ресурсів для металургії та машинобудування "Енергосталь", м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків, про визнання договору № 1210 недійсним з врахуванням доповнень, внесених додатковою угодою № 1 від 14 жовтня 2008 року до договору № 1210 від 12 жовтня 2007 року в частині абзаців 2, 3 статті 1 договору, пунктів 3.1, 3.2 статті 3 договору, додатку № 3 до договору. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що умови договору № 1210 від 12.10.2007 року в частині визначення суми передачі грошових коштів позивачем на ремонтно-відновлювальні роботи суперечить діючому законодавству, з урахуванням чого просить суд визнати недійсним договір № 1210 передачі відомчого житлового фонду на баланс КП "Жилкомсервіс" від 12.10.2007 року з урахуванням доповнень внесених додатковою угодою №1 від 14.10.2008 року до договору № 1210 від 12.10.2007 року, в частині абзаців 2, 3 статті 1 договору, пунктів 3.1, 3.2 статті 3 договору, додатку № 3 до договору. Крім того, до стягнення заявлені судові витрати, державне мито в сумі 85,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

Ухвалою про порушення провадженнч у справі № 5023/688/11 від 04 лютого 2011 року прийнято позовну заяву позивача до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 23 лютого 2011 року.

Розгляд справи декіька разів відкладався, востаннє, в засіданні суду оголошувалась перева до 30 березня та 31 березня 2011 року.

31 березня після перерви судове засідання було продовжено.

Позивач під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, про що вказав у відзиві на позовну заяву (вх. № 3347 від 22.02.2011 р.).

Розглянувши матеріали справи, вислухваши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши обставини справи, суд визнав позовні вимоги позивача не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Рішенням ХМР Харківської області 4 сесії 5 скликання від 26.07.2006 року за № 69/06 Про стоврення Комунального підприємства "Жилкомсервіс" вирішено створити КП "Жилкомсервіс". 10 серпня 2006 року проведено державну реєстрацію юридичної особи-відповідача за № 0028264.

28 лютого 2007 року за № 1288/125 укладено договір про передачу в господарське відання майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова метою укладення якого є належне виконання функцій по утриманню на балансі майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова, ведення бухгалтерської та статистичної та іншої передбаченої законодавством звітності, здійснення розрахунку витрат необхідних для своєчаснго проведення капітальних та потосних ремонтів та утримання, а тмкож забезпечення утримання переданого майна. За умовам вказаного договору відповідач приймає в господарське відання нерухоме та рухоме майно, житловий та нежитловий фонд, яке знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова.

12 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1210 передачі відомчого житлового фонду на баланс КП "Жилкомсервіс" за умовами якого відповідач приймає від позивача житловий будинок за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня, 47, 1922 р. забудови,14 етажів, один підїзд, 108 квартир та технічну документацію за умови передання позивачем відпровідачу грошових коштів на ремонтно-відновлювальні роботи в сумі 194573 грн, згідно до "Зводного кошторисного розрахунку вартості будівництва. Ремонт дома № 47 по вул. 23 Серпня". Передача відбувається шляхом передачі відомчого житлового будинку № 47 по вул. 23 Серпня в м. Харкові з балансу позивача на баланс відповідача. Пунктом 3.1 договору сторонами визначено порядок перерахування грошових коштів, так, позивач здійснює перерахування грошових коттів у відповідності до графіку перерахування грошових котів на ремонтно-відновлювальні роботи на протязі 2008 року, після опублікування розпорядження УКІП про передачу дома в комунальну власність міста.

До договору між сторонами було скаладено додатки, а саме додаток № 1 (список документів передаваємих відповідачу у звязку із передачею відомчого житлового будинку), додаток № 3 (графік перерахування грошових коштів на ремонтно-відновлювальні роботи в передаваємому житловому домі). Також, складались Зводний кошторисний розрахунок, кошторис, відомість ресурсів до договірної ціни та розрахунок до кошторису, на ремонт будинку по вул. 23 Серпня, 47.

Рішенням ХМР Харківської області 23 сесії 5 скликання від 20.06.2008 року за № 171/08 надано згоду на прийняття до комунальної власності міста майна за додатком № 1, затверджено перелік майна, яке прийняито до комунальної власності міста станом на 20.06.2008 р. (додаток № 2). Згідно додатку № 2 до вказаного рішення, житловий будинок за адресою вкл. 23 Серпня, 47 прийнято до комунальної власності міста.

Розпорядженням № 1040 від 22 липня 2008 року Управління комунального майна та приватизації внесено зміни до договору № 1288 від 28 лютого 2007 року, а саме зараховано до складу основних фондів житловий будинок по вул. 23 Серпня, 47.

01 вересня 2008 року на виконання умов договору № 1210 від 12 жовтня 2007 року, який укладено між позивачем та відпоідачем, позивачем перераховано на користь відповідача 16000 грн. як попередня оплата на ремонтно-відновлювальні роботи за оговором.

В подальшому, а саме 14 жовтня 2008 року між сторонами по справі укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1210 від 12 жовтня 2007 року, за умовами якої сторони доповнили ст. 1 договору абзацем наступного змісту: "передаваемий житловий будинок, розташований за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня, 47 приймається відповідачем за умови передачі позивачем грошових коштів в розмірі 200000 грн. на влаштування автоматичної системи пожежетушиння і димовидалення". Статтю 3 договору доповнено п. 3.2 наступної редакції: "перерахування грошових коштів позивач здійснює рівними долями на протязі 12 місяців, т.т по 16667,67 грн/міс., після виконання відповідачем п. 3.1 договору".

31 липня 2008 року між сторонами складено авіза за яким позивач передав з балансу, а відповідач прийняв на баланс житловий дом за адресою вул. 23 Серпня, 47.

Позивач, з посиланням на ЗУ "Про передачу обєктів права державної та комунальної власності", вважає умови договору в частині визначення суми перерахування грошових коштів на проведення ремонтно-відновлювальних робіт суперечащіми вказаному закону (ст. 4-2 закону), а за таких обставин просить суд визнати недійсними абзаци 2, 3 статті 1 договору, а також пунктів 3.1, 3.2 договору, додаток № 3 до договору (з врахуванням додаткової угоди № 1 до договору).

Як зясовано судом, Закон, на який посилається позивач, - Закон України "Про передачу обєктів права державної та комунальної власності", визначає основні засади передачі об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну. Згідно змісту статті 1 "Сфера застосування Закону", цей Закон регулює відносини, пов'язані з передачею об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність.

Відповідно до статті 4-2 Закону, видатки, пов'язані з капітальним ремонтом об'єктів соціальної інфраструктури, що передаються в комунальну власність (крім видатків, пов'язаних з капітальним ремонтом об'єктів соціальної інфраструктури, які передаються в комунальну власність відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відшкодовуються з бюджету Автономної Республіки Крим, обласних, районних бюджетів, бюджетів міст Києва та Севастополя, бюджетів районів у містах та бюджетів місцевого самоврядування за рахунок коштів, передбачених у відповідних бюджетах на ці цілі, та пайової участі підприємств, господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у розмірі по 50 відсотків суми витрат, необхідних для проведення капітального ремонту цих об'єктів. Обсяг витрат визначається комісією з питань передачі об'єктів.

Як вбачається з умов договору № 1210 від 12 жовтня 2007 року (з врахуванням додаткової угоди) витрати, які передбачені умовами договору з боку позивача у даній справі, не є такими, що напрвлені на проведення капіталного ремонту. За умовами договору позивач сплачує на користь відповідача грошові кошти на ремонтно-відновлювальні роботи та на влаштування автоматичної системи пожежегосіння та димоходу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наведених вище обставин, відсутні підстави для застосування судом ст.ст. 203 та 215 ЦК України, позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, визнані судом необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачемю

Керуючись стст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Калініченко Н.В.

Повний текст судового рішення по справі № 5023/688/11 підписано 01 квітня 2011 року.