РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 19/74 02.09.11

За позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Поінт»

До Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

Про стягнення страхового відшкодування в розмірі 25836,58 грн.

Суддя Шаптала Є.Ю.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 37 від 15.07.2011р.)

від відповідача не з»явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариства «Страхова компанія «Поінт»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»про стягнення страхового відшкодування у розмірі 25 836,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2011 року порушено провадження у справі № 19/74 та призначено її розгляд на 12.08.2011 року.

В судовому засіданні розгляд справи відкладався.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, поясненнях до позову та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання повторно не зявився, вимоги ухвал суду не виконав.

Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи були відправлені за адресою Відповідача, вказаною у позовній заяві. Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів, які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Судом у відповідності з вимогами статті 811 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.09.2011 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «СК «Поінт»та ТОВ «Будівельно-консалтингова фірма Граніт»було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 061Р/02-00038 від 08.11.2010 р., відповідно до якого Позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1), власником якого є ОСОБА_2.

Згідно договору найму (оренди) автомобіля, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Граніт», посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1836, автомобіль Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1) передано в оренду ТОВ «Граніт».

18.02.2011 року на вулиці Садовій, 60 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_3 (є працівником ТОВ «Граніт», керував транспортним засобом на підставі подорожнього листа службового легкового автомобіля серії 05 СК № 5787810) та транспортного засобу HONDA CIVIC (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), під керуванням ОСОБА_4, власник ОСОБА_5

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1) отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Дарницького РУ ГУ УМВС України в м. Києві. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля HONDA CIVIC (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) гр. ОСОБА_4 вимог пункту 13.1, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2011 року.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля транспортного засобу Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1) Позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у ТОВ «Праєда Текнолоджиз». Згідно звіту № 1499 від 21.03.2011 р. оцінки вартості матеріальної шкоди розмір матеріального збитку в результаті пошкодження у вказаній дорожньо-транспортній пригоді складає 29 296,91 грн.

Згідно проведених за наслідками ДТП відновлювальних робіт автомобіля Mercedes-Benz GL 320 CDI(державний реєстраційний номер НОМЕР_1), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 27 506, 23 грн, що підтверджується Рахунком № ВР-00012732 від 03.03.2011 року, за яким сплачено 27 506, 23 грн.

Позивач страховим актом № СТ/11/0008 від 10.03.2011 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 27 506,23 грн, виплатило вартість ремонту, згідно платіжного доручення № 804 від 10.03.2011 р. та № 839 від 18.03.2011 р. на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес»

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування до Позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована Відповідачем відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/0335497, за яким ліміт відповідальністі становить 25 500 грн з вирахуванням франшизи 510 грн, що становить 24 990, 00 грн.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у Відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах встановленого полісом страхового ліміту.

04.04.2011 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до статті 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Відповідач повинен був здійснити страхову виплату протягом місяця з дня отримання відповідних документів. Означений обовязок Відповідач не виконав.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що Позивач має право на відшкодування за рахунок Відповідача весь розмір оціненої шкоди у розмірі 24 990,00 грн.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу у урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобовязань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 25614,75 грн., 3% річних 221,83 грн., а всього в сумі 25836,58 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з Відповідача на користь Позивача стягуються понесені ним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 8285 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»(01030, м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 48А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Поінт»(01024, м. Київ, вул.. Круглоуніверситетська, 14; р/р 01 в ПАТ «Конверсбанк»м. Києві, , МФО 339339) в порядку регресу матеріальні збитки в сумі 24 990 (двадцять чотири тисячі девятсот девяносто) грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 75 коп., 3% річних в сумі 221 (двісті двадцять одна) грн.. 83 коп., 259 (двісті пятдесят дев»ять) грн. 00 коп. - державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_6

Повне рішення складено : 06.09.2011 року