ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2011 р. Справа № 61/19-10

вх. № 319/4-61

Суддя господарського суду: Рильова В.В.

при секретарі судового засідання: Боброва Д.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 особисто;

відповідача - не з"явився;

ВДВС - ОСОБА_2, довіреність від 18.07.11 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Харківської області скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 238000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3 заборгованості з орендної плати в розмірі 238000,00грн., а також 2380,00грн. державного мита та 236.00грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення 07.05.2010р. було видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2010р. рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2011р. рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 зі справи № 61/19-10 залишено без змін, а касаційну скаргу субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи Закута ОСОБА_3 - без задоволення.

04.07.2011 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з ненаправлення на адресу господарського суду Харківської області постанови про повернення виконавчого документу, а також оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 №61/19-10.

- визнати протиправною втрату Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10;

- визнати протиправною невидачу Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції довідки про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10;

- зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видати довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.07.2011р. скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні.

В судовому засіданні 31.08.2011р. позивач вимоги скарги підтримує та просить суд її задовольнити в повному обсязі .

В судове засідання 31.08.2011р. представник відповідача не з"явився, про причини нез"явлення суд не повідомив.

Представник Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судовому засіданні 31.08.2011р. проти скарги заперечував.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів ДВС розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор, та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі вказаного , суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача (скаржника) та ДВС, дослідивши матеріали справи та скарги, а також заперечень на неї, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3 заборгованості з орендної плати в розмірі 238000,00грн., а також 2380,00грн. державного мита та 236.00грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення 07.05.2010р. було видано відповідний наказ.

17.05.2010р. на адресу господарського суду Харківської області надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3 на рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2010р. рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10 залишено без змін.

14.01.2011 відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2011р. рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 зі справи № 61/19-10 залишено без змін, а касаційну скаргу субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи Закута ОСОБА_3 - без задоволення.

20.05.2011р. від позивача на адресу господарського суду надійшла заява (вх.№12259) про видачу дублікату наказу господарського суду Харківської області по справі № 61/19-10. Також позивач у своїй заяві просив суд витребувати з Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області по справі № 61/19-10.

Суд, у відповідь на вказану заяву , повідомив позивача про те, що 07.05.2010р. на адресу позивача (61013, м.Харків, пров. 2-й Омський , 17), вказану в позовній заяві, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з ЄДРПОУ (арк.спр.33) супровідним листом (вих.011524 від 07.05.2010р.) було направлено наказ господарського суду Харківської області по справі № 61/19-10 та станом на теперішній час, наказ від 07.05.2010р. по справі №61/19-10 на адресу господарського суду Харківської області, не повертався.

17.06.2011р. від Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції на адресу господарського суду надійшло подання (вх.№11903) , в якому зазначено , що 19.07.2010р. державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу та направлено на адресу господарського суду Харківської області за вих..№16022 від 19.07.2010р.

Відповідно до п.2.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України , затвердженої наказом голови Вищого господарського суду України №75 від 10.12.2002р. вся кореспонденція , що надходить до господарського суду , приймається та реєструється службою діловодства суду.

Відповідно до затвердженої номенклатури справ господарського суду Харківської області на 2010 та 2011роки , документи , що надходять від Державної виконавчої служби України реєструються в «Книзі обліку вхідних документів (до справ)» номенклатурний №01-42 (2010р.) та номенклатурний номер №07-01-18 (2011р.).

На підставі вказаного , судом було проведено перевірку, за результатами якої встановлено , що в матеріалах номенклатурної справи №01-42 (2010р.) та №07-01-18 (2011р.) .) «Книга обліку вхідних документів (до справ)» за період з 19.07.2010р. по 06.07.2011р. інформації про надходження до господарського суду Харківської області Постанови Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документу, разом з наказом господарського суду Харківської області від 07.05.2010р. по справі №61/19-10 , не міститься.

Отже, станом на теперішній час , наказ господарського суду Харківської області від 07.05.2011р. по справі №61/19-10 на адресу господарського суду Харківської області, не надходив.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Судом було повторно направлено на адресу позивача лист, в якому було зазначено , що дублікат наказу буде видано судом позивачу, після надання стягувачем довідки органу зв'язку про втрату наказу.

04.07.2011 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з ненаправлення на адресу господарського суду Харківської області постанови про повернення виконавчого документу, а також оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 №61/19-10.

- визнати протиправною втрату Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10;

- визнати протиправною невидачу Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції довідки про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10;

- зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видати довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10.

Вимоги своєї скарги заявник обґрунтовує тим, що поставлені перед органом примусового виконання рішень задачі не виконані , покладені законом обов»язки в цілях правильного та повного вчинення дій у зв»язку з виконанням рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. по справі №61/19-10 не вжиті , що і стало підставою для звернення скаржника до суду з відповідною скаргою.

Представник ДВС проти скарги заперечує, вважає її необґрунтованою, безпідставною та у своїх письмових запереченнях зазначає наступне:

01.06.2010 року до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надійшов наказ №61/19-10р. від 07.05.2010 року виданий Господарським судом Харківської області про стягнення з Закут ОСОБА_3 заборгованості на користь ОСОБА_4 у розмірі 240616,00 грн.

02.06.2010 року відповідно до статті 24 Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем Біляк Ю.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника . В даній постанові боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення до 09.06.2010 р. Копії даної постанови були надіслані сторонам виконавчого провадженя та до КП «ХМБТІ» для виконання ( вих. № 12661).

02.06.2010р. для виявлення майна , належного боржнику , на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем були надіслані відповідні запити до установ і організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, а саме ДПІ Ленінського району м.Харкова, КП «Харківське Міське БТІ», ВДАІ з обслуговування Ленінського району (вих. №12729).

Також 02.06.2010р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано для виконання до ВАТ «Реал - Банк» (вих..№12662).

Від 03.06.2010р. державним виконавцем накладено накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника , що підтверджує витяг з Державного реєстру заборон відчудження рухомого та нерухомого майна.

25.06.2010р. надійшла відповідь з ВДАІ Ленінського району м.Харкова згідно якої за боржником зареєстровано автотранспортний засіб БМВ, д.н.з. НОМЕР_1.

29.06.2010р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №064120 на вище зазначене майно.

30.06.2010р. надійшло інше повідомлення з КП «Харківське Міське БТІ» про те, що постанова про накладення арешту на майно боржника прийнята до уваги та залучена до матеріалів інвентаризаційної справи АДРЕСА_1.

17.07.2010р. до ДВС ХМУЮ надійшла копія ухвали Харківського апеляційного господарського суду №61/19-10 від 02.06.2010р. про прийняття апеляційної скарги до провадження по справі №61/19-10 на підставі якої видано наказ господарського суду Харківської області.

19.07.2010р. керуючись статтею 40-1 Законом України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу, яку направлено до господарського суду Харківської області та сторонам виконавчого провадження (вих.№16022 від 19.07.2010р. згідно журналу вихідної кореспонденції відділу).

При цьому , на адресу господарського суду Харківської області , постанову про повернення виконавчого документу, було направлено разом з оригіналом наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010р.

Також ДВС зазначає, що стягувачка зверталась до Ленінського ВДВС Харківського МУЮ з заявою про надання відповіді щодо завершення виконавчого провадження , державним виконавцем було надано відповідь на звернення за вихідним номером № 19697/15-29 від 10.06.2011р. , а також державним виконавцем було надіслано подання на адресу суду про видачу дублікату наказу господарського суду Харківської області за вих..№ 20607 від 16.06.2011р.

На підставі вказаного державний виконавець вважає , що ним були виконані всі дії виконавчого провадження згідно Законом України «Про виконавче провадження» та не вчинено жодних дій , що суперечать чинному законодавству України , а саме дій та бездіяльності, а тому просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав вимог скарги і заперечень проти неї суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Законом України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено , що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно статті 6 Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 12 Законом України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Як вбачається з матеріалів справи ані стягувачем , ані державним виконавцем не було надано суду заяви про видачу дубліката наказу, відповідно до ст..120 ГПК України, разом з довідкою установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

Відповідно до статті 27 Законом України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

(Стаття 27 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV ( 327-15 ) від 28.11.2002, в редакції Закону N 1095-IV ( 1095-15 ) від 10.07.2003 ).

Скаржник у своїй скарзі просить суд визнати протиправною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з ненаправлення на адресу господарського суду Харківської області постанови про повернення виконавчого документу, а також оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 №61/19-10.

Проте, суд вважає таку вимогу необґрунтованою , оскільки матеріали справи свідчать про те, що державним виконавцем були вчинені певні дії , які свідчать про направлення наказу до господарського суду Харківської області, відповідно до положень статті 27 Законом України «Про виконавче провадження», а саме, витяг з журналу вихідної кореспонденції та супровідний лист від 19.07.2010р. вих.№16022.

Також заявник просить суд , визнати протиправною втрату Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10; визнати протиправною невидачу Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції довідки про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10 та зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видати довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10.

По - перше, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем було направлено постанову про повернення виконавчого документу разом з оригіналом наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010р. на адресу господарського суду Харківської області відповідно до 27 Закону України «Про виконавче провадження», твердження скаржника щодо втрати наказу органом ДВС - є безпідставними, а отже , вимоги скарги щодо визнання незаконними дій щодо ненадання довідки про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10 та зобов"язання Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видати довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10, є незаконними.

По - друге, згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, як вбачається з матеріалів справи скаржник не надав суду належних доказів того , що саме органом ДВС було втрачено наказ господарського суду та не довів тих обставин , на які посилається в своїй скарзі, а тому суд не вбачає підстав для її задоволення та відмовляє в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в повному обсязі.

На підставі вказаного та керуючись ст.ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 12, 27 ЗУ «Про виконавче провадження»ст..ст.32, 33, 120, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в повному обсязі.

Суддя Рильова В.В.