ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
14.11.11 Справа № 5010/1205/2011-з-16/44
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого-судді: Якімець Г.Г.,
суддів: Хабіб М.І.,
при секретарі Олійник І.О.
за участю представників:
від позивача (скаржник) не зявився
від відповідача не зявився
Розглядається апеляційна скарга Івано-Франківської міської ради, вих.№1416/09-15 від 18.10.2011 року
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року (підписане 16.08.2011 року), суддя Калашник В.О.
у справі №5010/1205/2011-з-16/44
за позовом Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Електро», м.Львів
про стягнення збитків в сумі 497605,95 грн., завданих внаслідок використання земельної ділянки площею 3,4646 га без правовстановлюючих документів, наданої для обслуговування виробничої бази
рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року по справі №5010/1205/2011-з-16/44 відмовлено в позові Івано-Франківської міської ради про стягнення з ЗАТ «Електро»збитків в сумі 497605,95 грн., завданих внаслідок використання земельної ділянки площею 3,4646 га по вул.Барнича,4 у м.Івано-Франківську без правовстановлюючих документів.

Суд у рішенні посилаючись на положення ст.ст.22, 623, 1166 ЦК України, ст.142 ГК України ст.152, 156, 157, 188, Земельного кодексу України, Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закон України «Про плату за землю», прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення збитків, оскільки чинним законодавством не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власником землі і землекористувачем, як не оформлення правовстановлюючого документу (договору оренди).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року по справі №5010/1205/2011-з-16/44, прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Зокрема, зазначає, що відповідачу надано в оренду земельну ділянку площею 3,4646 га по вул.Барнича,4 у м.Івано-Франківську, згідно рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 18.06.2009 року терміном на три роки та зобовязано укласти договір оренди, проте, такий укладено не було. Скаржник посилаючись на положення ст.ст.123, 156 Земельного кодексу України та те, що засіданням комісії міськвиконкому по визначенню розміру збитків складено акт визначення розміру збитків від 23.02.2011 року та затверджено рішенням Виконкому Івано-Франківської міської ради №170 від 23.03.2011 року, а також норми ст.22 ЦК України, вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не зявились. Від позивача (скаржника) до суду надійшло клопотання, в якому останній просить про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду розглянувши зазначене клопотання, враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалась обовязковою, вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України), що зумовлювало виникнення у відповідача зобов'язання по оформленню документів, які посвідчують передачу земельної ділянки в оренду.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України).

Згідно ст.126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Як зазначає позивач, 18.06.2009 року рішенням сесії Івано-Франківської міської ради ЗАТ «Електро»надано в оренду земельну ділянку площею 3,4646 га для обслуговування виробничої бази по вул.Барнича,4 в м.Івано-Франківську, терміном на три роки та зобовязано відповідача укласти з позивачем договір оренди землі.

Проте, відповідачем не укладено договір оренди землі в порядку передбаченому чинним законодавством, що призводить до безпідставного використання земельної ділянки та несплати коштів за її використання.

Згідно із Порядком визначення та відшкодування збитків власником землі та землекористувачем, затвердженого Постановою КМ України від 19.04.1993р. за №284, власником землі та землекористувачем відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у звязку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. У п.3 вказаного Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Розмір збитків визначається комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Згідно із рішенням Виконкому Івано-Франківської міської ради від 19.07.2007р. за №364 "Про створення комісій по визначенню та відшкодуванню збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам" створено комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам.

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування»в Україні», ст.ст.156-157 Земельного кодексу України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затв. постановою КМУ від 19.04.1993 року №284, комісією міськвиконкому по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам 23.02.2011 року складено акт визначення розміру збитків нанесених Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю), в якому зазначено, що ЗАТ «Електро» користується земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул.Барнича,4, площею 3,4646 га, проте, не укладено договір оренди землі та не сплачується орендна плата за землю. Згідно вказаного акту ЗАТ «Електро»визначено розмір збитків, у вигляді упущеної вигоди, в сумі 497 605,95 грн., нанесених останнім власнику землі, Івано-Франківській міські раді, внаслідок використання земельної ділянки площею 3,4646 га, без правовстановлюючих документів, наданої для обслуговування виробничої бази по вул.Барнича, 4 у м.Івано-Франківську.

23.03.2011 року рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №170 від "Про затвердження Актів визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю)", затверджено вказаний вище акт, а листом від 07.04.2011р. №966/01-26 повідомлено відповідача про прийняте рішення.

Відповідно до п.2 рішення виконавчого комітету міської ради №170 від 23.03.2011 року, збитки повинні відшкодовуватись субєктами господарювання, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця, з моменту прийняття даного рішення.

Як зазначає позивач, відповідачем на виконання вказаного рішення не сплачено заподіяних збитків в сумі 497605,95грн. до міського бюджету, з огляду на що Івано-Франківською міською радою подано позов про стягнення таких.

Відповідач зазначає, що Івано-Франківською міською радою при прийнятті рішення, яким визначено суму збитків не враховано, що відповідачем за період користування земельною ділянкою щомісячно проводилось нарахування та сплата земельного податку, у відповідності до ст.ст. 14, 17, 20 Закону України «Про плату за землю», а також те, що ЗАТ «Електро»використовує земельну ділянку площею лише 2,0 га, що підтверджується даними статистичної звітності форми 6-зем та 2-зем.

Відповідачем подано суду докази сплати земельного податку за період з 2008 року по липень 2011 року.

Як відзначено судом та вбачається з матеріалів справи, розраховуючи розмір збитків, Виконкомом Івано-Франківської міської ради взято як підставу грошову оцінку земельної ділянки площею 3,4646 га в сумі 9924528 грн. Зазначений розмір нормативної грошової оцінки розрахований відповідно до п.2 рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008р. «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста Івано-Франківська», проте, таке рішення постановою Івано-Франківського міського суду від 14.12.2009 року по справі №2а-1965/2009 визнано незаконним.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2010 року постанову Івано-Франківського міського суду від 14.12.2009 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.12.2010 року №К-35155/10К 35475/10 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2010 року скасовано, постанову Івано-Франківського міського суду від 14.12.2009 року залишено в силі.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що будь-які нарахування податкових чи інших зобовязань до бюджетів, на підставі затвердженої рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 року нормативної грошової оцінки землі, є безпідставними.

Статтею 22 ЦК України встановлені правила щодо відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із п.1 ст.225 ЦК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як - то: - протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; - шкідливий результат такої поведінки (збитки); - причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; - вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід зазначити, що важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Необхідно довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Проте, позивачем не зазначено, яке саме його право порушено ЗАТ «Електро», що стало підставою нарахування збитків.

Згідно із ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач заявляючи позов про стягнення збитків, вказує на фактичне використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, тобто без оформлення договору оренди.

Відповідно до ст. 188 Земельного кодексу України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно зі ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

Крім того, судом відзначено, що рішенням виконавчого комітету від 19.07.2007р. №364, створено комісію по визнанню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, проте, суду не подано доказів, які б підтверджували легітимність її створення та наданих їй відповідних повноважень.

У статті 156 Земельного кодексу України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Наведений перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування відповідних рішень. Зазначено статтею не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам як неоформлення правовстановлюючого документу договору оренди у строк, встановлений органом місцевого самоврядування.

Статтею 157 Земельного кодексу України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 19.04.1993 року №284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, згідно п.3 якого відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Таким чином, вказаним Порядком не передбачено відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам за неоформлення договору оренди.

Як уже зазначено вище, згідно ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Проте, як обґрунтовано посилається суд першої інстанції, позивач лише припускає про можливість отримання ним прибутку, що не може слугувати підставою для стягнення збитків.

Слід також зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю»(який втратив чинність з 01.01.2011 року), плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Позивачем при розрахунку збитків не врахованого того, що за користування земельною ділянкою, відповідачем сплачувався земельний податок.

Враховуючи наведене правомірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення збитків, оскільки чинним законодавством не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як неоформлення правовстановлюючого документа договору оренди землі.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року по справі №5010/1205/2011-з-16/44 залишити без змін, а апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Хабіб М.І.

ОСОБА_1