ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2011 р. Справа № 5023/9425/11 (н.р. 5023/2765/11)

вх. № 9425/11 (н.р. 2765/11)

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федорова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - за за дов б/н від 02.02.2011 року;

відповідача - не з"явився; 3-ї особи - ОСОБА_2 - за дов. № 9921/10/10-022 від 24.05.2011 року;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Технопром", м. Харків

до ТОВ "ТМК", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова, м. Х-в

про визнання недійсним правочинів

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Технопром", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМК", м. Харків полягають на визнанні недійсними правочинів у вигляді договорів № СТП-5/05-9 від 15.05.2009 р., № О-6/07-09 від 20.07.2009 р., № МО-21/03-10 від 03.03.2010 р., № МО-23/03-10 від 25.03.2010 р., № ПНР-26/04-10 від 28.04.2010 р., укладені між товариством з обмеженою відповідальністю ТМК(ідентифікаційний код 24476693) та товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ТЕХНОПРОМ (ідентифікаційний код 35858881), з 15.05.2009 р., з 20.07.2009 р., з 03.03.2010 р., з 25.03.2010 р., з 28.04.2010 р. відповідно та у визнанні недійсним правочину у вигляді додаткової угоди № 1 від 01.03.2011 року до договору підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009року укладеної між товариством з обмеженою відповідальністю ТМК(ідентифікаційний код 24476693) та товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ТЕХНОПРОМ (ідент. код 35858881), з 01.03.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовано ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, які в судовому засідання підтримали позов в повному обсязі, суд встановив наступне.

15.05.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю ТМК (далі - відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю ТОРПВЕЛЬНО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ТЕХНОПРОМ (далі - позивач) було укладено договір підряду № СТП -5/05-9 від 15.05.2009 р., за яким відповідач зобовязався виконати пуско-налагоджувальні та монтажні роботи, а позивач, - прийняти та оплатити вказані роботи.

Виконання зобовязань за договором підряду № СТП - 5/05-9 від 15.05.2009 р. відбувалося поетапно: 27.07.2009 року виконано робіт на суму 723582,00 грн. (податкова накладна № 7 від 27.07.2009 року, акт виконаних робіт від 27.07.2009 року); 04.09.2009 року виконано робіт на суму 403786,80 грн. (податкова накладна № 10 від 04.09.2009 року, акт виконаних робіт від 04.09.2009 року); 16.09.2009 року виконано робіт на суму 304903,80 грн. (податкова накладна № 11 від 16.09.2009 року, акт виконаних робіт від 16.09.2009 року); 06.10.2009 року виконано робіт на суму 191092,80 грн. (податкова накладна № 15 від 06.10.2009 року, акт виконаних робіт від 06.10.2009 року); 28.10.2009 року виконано робіт на суму 301567,20 грн. (податкова накладна № 23 від 28.10.2009 року, акт виконаних робіт від 28.10.2009 року); 26.11.2009 року виконано робіт на суму 652315,20 грн. (податкова накладна № 37 від 26.11.2009 року, акт виконаних робіт від 26.11.2009 року); 23.12.2009 року виконано робіт на суму 480842,40 грн. (податкова накладна № 40 від 23.12.2009 року, акт виконаних робіт від 23.12.2009 року); - 23.12.2009 року виконано робіт на суму 252000,00 грн. (податкова накладна № 41 від 23.12.2009 року, акт виконаних робіт від 23.12.2009 року); - 23.12.2009 року виконано робіт на суму 422028,00 грн. (податкова накладна № 42 від 23.12.2009 року, акт виконаних робіт від 23.12.2009 року), а загалом на 3732115,4 грн.

Договір підряду № СТП - 5/05-9 від 15.05.2009 р. було укладено сторонами у відповідності до вимог Цивільного кодексу України.

Згідно додаткової угоди № 1 від 01.03.2010 року до договору підряду № СТП - 5/05-9 від 15.05.2009 р. оплата за виконані роботи здійснюється трьома простими векселями, емітентом яких є покупець загальною номінальною та договірною вартістю 450 000,00 грн.

20.07.2009 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 0-6/07-09, за яким зобовязався поставити, а позивач прийняти та оплатити промислове обладнання, на умовах викладених в договорі. Поставка товару здійснювалась поетапно, а саме: 31.08.2009 р. на суму 684822,00 грн. (податкова накладна № 9 від 31.08.2009 р., видаткова накладна № ТП-008 від 31.08.2009 р.); 13.10.2009 р. на суму 379170,00 грн. (податкова накладна № 19 від 13.10.2009 р., видаткова накладна № ТП - 014 від 13.10.2009 р.); 02.11.2009 р. на суму 115000,00 грн. (податкова накладна № 26 від 02.11.2009 р.); 10.11.2009 р. на суму 379170,00 грн. (податкова накладна № 33 від 10.11.2009 р., видаткова накладна № ТП-025 від 10.11.2009 р.); 30.11.2009 р. на суму 479340,00 грн. (податкова накладна № 33 від 30.11.2009 р., видаткова накладна № ТП-029 від 30.11.2009 р.); 14.12.2009 р. на суму 332400,00 грн. (податкова накладна № 39 від 14.12.2009 р., видаткова накладна № ТП-030 від 14.12.2009 р.) Таким чином, передача товару за вказаним договором здійснювалась сторонами у відповідності до положень Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про податок на додану вартість, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку з зазначенням кількості, найменування, асортименту та ціни товару, а також підписами повноважних осіб позивача та відповідача.

03.03.2010 р. сторонами було укладено договір підряду № МО-21/03-10, за яким відповідач зобовязався виконати для позивача будівельно-монтажні роботи з капітального ремонту та монтажу обладнання, а позивач, як замовник, зобовязався здійснити контроль та технічний нагляд за додержанням якості, об`ємів та вартості виконуваних робіт, прийняти та оплатити вказані роботи.

На виконання умов договору підряду № МО-21/03-10 відповідачем було виконано роботи, а позивачем прийнято їх результати, що підтверджується обопільним актом виконаних робіт від 20.08.2009 р. та податковою накладною № 3 від 20.08.2010 р., складеними у відповідності з нормами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про податок на додану вартість та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

25.03.2010 р. сторонами було укладено договір підряду № МО-23/03-10, за яким відповідач зобовязався виконати для позивача будівельно-монтажні роботи з капітального ремонту та монтажу обладнання, а позивач, - здійснити контроль та технічний нагляд за додержанням якості, об`ємів та вартості виконуваних робіт, прийняти та оплатити вказані роботи.

На виконання умов договору підряду № МО-23/03-10 відповідачем було поетапно виконано, а позивачем прийнято результати робіт: 27.09.2010 р. за виконання робіт та придбання необхідних матеріалів позивач сплатив відповідачу 472000,00 грн., (податкова накладна № 4 від 27.09.2010 р., акт виконаних робіт від 27.09.2010р.); 26.10.2010 р. за виконання робіт позивач сплатив відповідачу 149002,50 грн., (податкова накладна № 20 від 26.10.2010 р., акт виконаних робіт від 26.10.2010р.); 26.10.2010 р. за виконання робіт позивач сплатив відповідачу 576528,00 грн., (податкова накладна № 21 від 26.10.2010 р., акт виконаних робіт від 26.10.2010р.); 25.11.2010 р. за виконання робіт позивач сплатив відповідачу 635580,00 грн., (податкова накладна № 32 від 25.11.2010 р., акт виконаних робіт від 25.11.2010р.). Оформлення виконання та прийняття робіт здійснювалось сторонами у відповідності до норм Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про податок на додану вартість та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

28.04.2010 р. між сторонами було укладено договір підряду № ПНР-26/04-10, за яким відповідач зобовязався виконати для позивача пуско-налагоджувальні роботи, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити вказані роботи.

Факт виконання зобовязань сторонами за вказаним договором вбачається з податкової накладної № 5 від 27.09.2010 р. та акту виконаних робіт від 27.09.2010 р. у відповідності до норм Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Закону України Про податок на додану вартість та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Позиція ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова, якою було проведено невиїзну документальну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, полягає в тому, що всі вищевказані правочини, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а тому відповідно до ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України є недійсними.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно ст. 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, а згідно до п. 4 цієї статті, дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами в момент вчинення оспорюваних правочинів додержані всі необхідні вимоги чинного законодавства України, вони підписані двома сторонами, в договорах зазначені усі суттєві умови, що характерні для договору поставки, а саме: предмет, якість та кількість товару, зобовязання сторін, ціна товару та порядок розрахунків, умови та строк поставки, відповідальність сторін, форс-мажор, вирішення спорів, строк дії договору. Крім того, сторони вчинили дії, спрямовані на виконання договорів, а саме: передали товар та сплатили за нього грошові кошти, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що сторін при укладенні та виконанні договорів підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р., поставки № 0-6/07-09 від 20.07.2009р., № МО-21/03-10 від 03.03.2010р., № МО-23/03-10 від 25.03.2010р., № ПНР-26/04-10 від 28.04.2010р. та додаткової угоди № 1 від 01.03.2010р. до договору підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р. були направлені на набуття тих прав та обовязків, які випливають саме з договорів підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р., поставки № 0-6/07-09 від 20.07.2009р., № МО-21/03-10 від 03.03.2010р., № МО-23/03-10 від 25.03.2010р., № ПНР-26/04-10 від 28.04.2010р. та додаткової угоди № 1 від 01.03.2010р. до договору підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р. і таким чином правочини у вигляді договорів підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р., поставки № 0-6/07-09 від 20.07.2009р., № МО-21/03-10 від 03.03.2010р., № МО-23/03-10 від 25.03.2010р., № ПНР-26/04-10 від 28.04.2010р. та додаткової угоди № 1 від 01.03.2010р. до договору підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р. спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оспорювані правочини у вигляді договорів підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009р., поставки № 0-6/07-09 від 20.07.2009р., № МО-21/03-10 від 03.03.2010р., № МО-23/03-10 від 25.03.2010р., № ПНР-26/04-10 від 28.04.2010р. та додаткової угоди № 1 від 01.03.2010р. до договору підряду № СТП-5/05-9 від 15.05.2009 р. є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства України, у звязку з чим позовні вимоги вважає не обґрунтованими, не доведеними матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повний текст рішення підписано судом 19.12.2011 р.

Суддя Жельне С.Ч.