ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
16.11.11 Справа № 5015/2828/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Кордюк Г.Т.
суддів Давид Л.Л.
ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Модена» від 20.09.2011 року
на рішення господарського суду Львівської області від 08.08.2011 року
у справі № 5015/2828/11
за позовом: ПП «Модена», с. Соснівка Дубенського району Рівненської області
до відповідача: Золочівської міської ради, м. Золочів Львівської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державного казначейства України у Львівській області, м. Львів
про стягнення 114 933,84 грн.
За участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
від третьої особи: не зявився
Сторони у справі участь уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (долучені до матеріалів справи).
Рішенням господарського суду Львівської області від 08.08.2011 року у справі № 5015/2828/11 (суддя Матвіїв Р.І.) у задоволенні позовних вимог ПП «Модена»до Золочівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державного казначейства України у Львівській області про стягнення 114 933,84 грн. відмовлено повністю.

При винесенні рішення, суд першої інстанції виходив із того, що стороною договорів підряду замовником виступає орган місцевого самоврядування в особі голови, тому вартість робіт, замовлених договорами підряду від 02.08.2010 р. № 12-Р, від 02.08.2010 р. № 16-Р та від 06.08.2010 р. № 15-Р, підлягає фінансуванню з місцевого бюджету, про те рішенням Золочівської міської ради Львівської області від 21.05.2010 р. № 1290 «Про місцевий бюджет м. Золочева на 2010 рік»не було передбачено бюджетного асигнування на взяття бюджетних зобовязань, стягнення вартості по яких є предметом даного спору.

Також, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що договірні зобовязання підряду, які виникли між сторонами спору, не наділенні ознаками бюджетних зобовязань, оскільки, міський голова ОСОБА_2, який на момент укладення спірних договорів перебував у статусі розпорядника бюджетних коштів, спричинив виникнення зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань, що, у свою чергу, виключає виникнення між сторонами спору бюджетних зобовязань, а отже свідчить про відсутність підстав для задоволення позову, заявленого до відповідача.

Крім цього, вирішуючи клопотання позивача від 14.07.2011р. про визнання недійсними договорів підряду від 02.08.2010р. №12-Р, від 02.08.2010р. №16-Р та від 06.08.2010р. №15-Р з підстав обману, що суперечить законодавству, та застосування наслідків недійсності правочину, яке обґрунтовується положеннями ст. 83 ГПК України, господарський суд у рішенні зазначив, що матеріалами справи не підтверджується, позивачем не доведено наявності умислу в діях контрагента, істотність значення обставин, щодо яких позивача введено в оману, і сам факт обману.

Щодо нарахування пені в розмір 8 972, 20 грн., інфляційних втрат у розмірі 5 767,84 грн., 1 598,20 грн. - 3% річних, які є наслідком невиконання основного зобовязання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що для їх стягнення немає жодних правових підстав, оскільки відповідальність відповідача у справі спростована.

ПП «Модена»подано апеляційну скаргу від 20.09.2011 року, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю, оскільки судом першої інстанції порушено і неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права та висновки господарського суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що:

суд першої інстанції безпідставно не вбачає підстав для задоволення позову посилаючись на те, що міський голова не мав права укладати договори у зв'язку із відсутністю відповідних бюджетних призначень, асигнувань, затверджених кошторисом та встановлених рішенням про місцевий бюджет, що є порушенням законодавства України, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України, Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України, затверджених наказом ДКУ від 09.08.2004 року № 136;

суд першої інстанції невірно прийшов до переконання, що договірні зобов'язання підряду, які виникли між сторонами спору, не наділенні ознаками бюджетних зобов'язань, оскільки судом зроблено висновок, що міський голова ОСОБА_2, який на момент укладення спірних договорів перебував у статусі розпорядника бюджетних коштів, спричинив виникнення зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань, що, у свою чергу, виключає виникнення між сторонами спору бюджетних зобов'язань, а отже свідчить про відсутність підстав для задоволення позову, заявленого до відповідача. З огляду на викладене, дії міського голови були незаконними.

Також, апелянт вважає, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Враховуючи виконання ПП «Модена»умов укладених договорів, неправомірність дій міського голови м. Золочів, обманним шляхом уклавшого договори при відсутності відповідних бюджетних призначень та невизнання відповідачем в даний час обов'язку оплатити виконану роботу, позивач поніс матеріальні збитки в розмірі суми позову, а тому відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана юридичній особі незаконними діями посадової або службової особи органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Окрім цього, скаржник зазначає, що незважаючи на те, що згідно оскарженого рішення суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність укладених міським головою м. Золочева господарських договорів з ПП «Модена», місцевим судом в задоволенні клопотання про визнання недійсним договорів підряду протиправно було підмовлено.

Сторони та третя особа в судове засідання участь уповноважених представників не забезпечили. Позивачем на виконання ухвали суду від 02.11.2011 року подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії виконавчої та проектно-кошторисної документації. Крім цього, позивач просить розглянути справу без участі уповноваженого представника.

Представник виконавчого комітету Золочівської міської ради в судовому засіданні 19.10.2011 року та у поданому на апеляційну скаргу відзиві № 2259 від 19.10.2011 року, просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з підстав викладених у ньому. А саме, відповідач зазначає, що міський голова м. Золочева у 2010 році уклав договори підряду із позивачем, тобто здійснив взяття зобовязань на загальну суму 109 243,00 грн. за коштами міського бюджету без відповідних бюджетних призначень, асигнувань, затверджених кошторисом та встановлених рішенням про місцевий бюджет, що є порученням законодавства України. Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобовязання та не утворюється бюджетна заборгованість. Крім цього, відповідач зазначає, що вимоги фізичних та юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобовязаннями, взятими розпорядниками бюджетних котів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобовязань, у судовому порядку.

02.11.2011 року третя особа Головне управління ДКУ у Львівській області та Управління ДК у Золочівському районі подали відзиви на апеляційну скаргу № 15-11-01/50 від 02.11.2011 року та № 04-26/271 від 31.10.2011 року відповідно, в яких просять рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, при цьому зазначивши, що зобов'язання за договорами від 02.08.2010р. №12-р, 16-р та від 06.08.2010р. №15-р, відповідно по об'єктах за адресами вул. Мазепи 1а, вул. С.Стрільців,26в, вул. Крилова, 29, укладені без відповідних бюджетних асигнувань та з порушенням бюджетного законодавства, а тому відповідно до ч. 6 ст. 51 Бюджетного кодексу України, покриття таких витрат з бюджету здійснюватися не може.

Судом першої інстанції встановлено: між ТзОВ «Модена»(підрядник) та Золочівською міською радою (замовник) укладено договори підряду № 12-Р від 02.08.2010 року, № 16-Р від 02.08.2010 року та № 15-Р від 06.08.2010 року, за умовами яких, замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати капітальний ремонт покрівлі житлового будинку за адресою: м. Золочів, вул. Мазепи, 1-а; м. Золочів, вул. С. Стрільців, 26-в; м. Золочів, вул. Крилова, 29в.

Пунктом 3.2. договорів підряду передбачено, що розрахунок за виконані роботи по чинному договору проводиться замовником згідно форм КБ-2, КБ-3.

На виконання умов вказаних договорів підряду позивачем проведено підрядні роботи, що підтверджується актом № 1 приймання-передачі будівельних робіт форми КБ-2в за 03.11.2010р. по договору підряду від 02.08.2010р. №12-Р на суму 18 192,00 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 03.11.2010р. форми КБ-3 по договору підряду від 02.08.2010р. №12-Р на суму 18 192,00 грн.; актом приймання-передачі будівельних робіт форми КБ-2в за 03.11.2010р. по договору підряду від 02.08.2010р. № 16-Р на суму 21 347,00 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 03.11.2010р. форми КБ-3 по договору підряду від 02.08.2010р. № 16-Р на суму 21 347,00 грн.; актом приймання-передачі будівельних робіт форми КБ-2в за 03.11.2010 р. по договору підряду від 02.08.2010р. № 15-Р на суму 62 526,00 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 03.11.2010 р. форми КБ-3 по договору підряду від 02.08.2010 р. № 15-Р на суму 62 526,00 грн.

Вищевказані вище довідки та акти приймання-передачі будівельних робіт підписані зі сторони відповідача міським головою та завірені печаткою виконавчого комітету, а не міської ради, аналогічно як і договори підряду.

Згідно п. 3.3. договору, розрахунок за виконані роботи проводиться не пізніше пяти днів після завершення підрядником робіт згідно форми КБ-2, КБ-3. Підрядник погоджує із замовником вартість ремонтних робіт. У разі перевищення кошторису, підрядник зобовязаний попередньо в письмовій формі повідомити про це замовника (п.3.4. договору).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Львівської області належить залишити без змін, апеляційну скаргу ПП «Модена»без задоволення, виходячи з наступного:

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором, у відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договори підряду № 12-Р від 02.08.2010 р., № 16-Р від 02.08.2010 р., № 15-Р від 06.08.2010 р..

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. №668, ці Загальні умови відповідно до Цивільного кодексу України визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств, а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів.

Загальні умови є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - договір підряду) незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників) (п. 2 Загальних умов).

Відповідно до п. 3 Загальних умов, договірна ціна - визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами і обумовлена у договорі підряду ціна (вартість) робіт.

Відповідно до п. 3 Загальних умов кошторис зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна, а проектна документація це текстові та графічні матеріали, затверджені в установленому порядку, якими визначаються містобудівні, обємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, а також кошториси обєкта будівництва.

Згідно з п. 5 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, істотними умовами договору підряду є, в тому числі:

договірна ціна;

порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами.

Відповідно до п. 12 Загальних умов, договір підряду вважається неукладеним (таким, що не відбувся) у разі, коли сторони не досягли згоди з усіх істотних умов. Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються відповідно до Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи договори підряду №12-Р від 02.08.2010р., №16-Р від 02.08.2010р. та №15-Р від 06.08.2010р., на які позивач покликається як на підставу виникнення у сторін зобовязань, не містять істотних умов визначених Загальними умовами, а саме договірної ціни, яка відповідно до п. 3 Загальних умов визначається на підставі кошторису та проектної документації.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 877 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобовязаний здійснювати будівництво та повязані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобовязаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобовязана надати відповідну документацію.

Як встановлено судовою колегією та зазначив представник відповідача в судовому засіданні, що позивачем ні до початку, ні після закінчення виконання підрядних робіт не було передано відповідачу (замовнику) виконавчу та проектно-кошторисну документацію.

У наданій позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції виконавчій та проектно-кошторисній документації відсутні підписи уповноважених осіб як позивача, так і відповідача, зведені кошторисні розрахунки будівництва не погоджені з замовником, а тому на думку судової колегії такі документи не є належними та допустимими докази в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України та не можуть підтверджувати факт узгодження замовником договірної ціни.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обовязкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 8 ст. 181 ГК України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, відсутність узгодженої між сторонами договірної ціни, яка визначається на підставі кошторису, відсутність проектно-кошторисної документації, дає підстави апеляційному суду прийти до висновку про неукладеність між сторонами договорів №12-Р від 02.08.2010р., №16-Р від 02.08.2010р. та №15-Р від 06.08.2010р.

Даний висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на обставинах справи та відповідає положенням п. 1, 2 ст. 638 ЦК України, ч. 2, 3, 4 ст. 180 ГК України, Загальним умовам укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві та узгоджується із практикою Вищого господарського суду України (постанова від 10.06.2008 року у справі № 29-4/119-07-3387).

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України неукладеність договору виключає можливість виникнення за ним прав та обов'язків у сторін спору, оскільки в цьому випадку договір вважається таким, що не відбувся.

Крім того, узгодження між сторонами договірної ціни на підставі кошторису, як обовязкової умови, встановлено р. 3.3 Правил визначення вартості будівництва ДБН.Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 року № 174 (зі змінами і доповненнями), які носять обовязковий характер при визначенні вартості будівництва, ремонту майна, обєктів соціальної сфери і комунального призначення та благоустрою і які здійснюються із залученням бюджетних коштів, або коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Не узгодження замовником Золочівською міською радою, видатки, якої здійснюються із бюджету згідно з Бюджетним кодексом України, договірної ціни на підставі кошторису, ще раз свідчить про не укладення між сторонами договір підряду робіт, на виконання яких повинні залучатись бюджетні кошти.

Враховуючи неукладеність між сторонами договір підряду, що виключає виникнення у відповідача зобовязань за цими договорами щодо оплати вартості робіт, апеляційна інстанція вважає, що в позові належить відмовити саме з цих підстав.

Однак, апеляційна інстанція вважає, що не застосування місцевим господарським судом Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві та Правил визначення вартості будівництва ДБН.Д.1.1-1-2000, які є обовязковими для підприємств, установ із залученням бюджетних коштів, не призвело до прийняття невірного рішення суду в цілому.

Якщо помилка місцевого господарського суду у застосуванні норм матеріального права не вплинула на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку що вирішення спору, то у суду апеляційної інстанції немає підстав для скасування відповідного судового рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи, що і здійснено апеляційним судом при перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку (п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 № 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»).

У звязку з неукладеністю між сторонами договорів підряду, відсутні підстави визнавати їх недійсними, оскільки недійсною може бути визнана лише укладена угода, тобто така, щодо якої сторони в потрібній формі досягнули згоди з усіх істотних умов (ст. 153 ЦК України, п. 17 розяснення Вищого господарського суду України № 02-5/111 від 12.03.1999 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними» (із змінами і доповненнями).

Крім того, апеляційна інстанція зазначає, що згідно ст. 2 Бюджетного кодексу України, є бюджети територіальних громад сіл, селищ, міст та їх об'єднань. розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення видатків з бюджету. У відповідності до п. 13 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Статтею 61 Бюджетного кодексу України передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з цим Законом та законом про бюджетну.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до додатку № 5 «Перелік обєктів, на які у 2010 році будуть проводитися видатки за рахунок коштів бюджету розвитку», затвердженого рішенням Золочівської міської ради Львівської області від 21.05.2010 р. № 1290 «Про місцевий бюджет м. Золочева на 2010 рік», в розрізі всього видатків за рік, не передбачено витрат на обєкти, а саме житлові будинки, що знаходяться за адресою: м. Золочів, вул. Мазепи, 1-а, м. вул. С. Стрільців, 26-в, вул. Крилова, 29в, стягнення вартості ремонту покрівлі даху по яких, є предметом даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України , будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Отже, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що рішенням Золочівської міської ради Львівської області від 21.05.2010 р. № 1290 «Про місцевий бюджет м. Золочева на 2010 рік»не було передбачено бюджетного асигнування на взяття бюджетних зобовязань, стягнення вартості по яких є предметом даного спору.

Крім цього, як зазначив представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні, що спірні договори підряду відповідно до норм Порядку обліку зобовязань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України, затвердженого Наказом державного казначейства України від 09.08.2004р. № 136 (п. 2.2), на облік в державному казначействі взято не було.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Апелянт, при наданих йому можливостях, як судом першої інстанції, так і апеляційним господарським судом, підставності своїх вимог не довів, а викладені в апеляційній скарзі доводи зводяться лише до тлумачення апелянтом норм матеріального права на свою користь та не спростовують дійсних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 08.08.2011 року залишити без змін, апеляційну скаргу ПП «Модена»без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя Кордюк Г.Т..

суддя Давид Л.Л.

суддя Мурська Х.В.