ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" вересня 2011 р. Справа № 5019/676/11
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосервіс-М"
до відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне Міністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення фонду державного майна України по Рівненській області
про визнання недійсним договору оренди.
Суддя Мамченко Ю.А.
В засіданні приймали участь:
від позивача : Мельник В.В. (довіреність №15 від 01.03.2011 року);
від відповідача : Коробенюк О.В. (довіреність №53 від 13.01.2011 року);
від Міністерства оборони України : Коробенюк О.В. (довіреність №220/644/д від 28.12.2010 року);
від Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області : представник не з`явився.
від Прокуратури: не з`явився
Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз`яснені.
Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.
Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-М`звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне Міністерства оборони України, у якій просить суд визнати недійсним Договір оренди нерухомого військового майна від 20.10.2006 року, укладеного між ТОВ «Автосервіс-М`та Квартирно-експлуатаційним відділом.
Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на обставину, що нещодавно йому стало відомо про те, що Рівненське відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області в порушення вимог ст.9 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна`не надсилало Міністерству оборони України, яке є органом уповноваженим управляти державним майном, будь-яких матеріалів щодо оренди нерухомого військового майна - будівлю майстерні інвентарний номер №59, літера «А-1»площею 1698,5 кв.м. (адреса: м.Рівне, вул. Бахарєва, 22), що знаходиться на балансі та обліковується в квартирно-експлуатаційному відділі міста Рівне.
Окрім цього, в позовній заяві, як на підставу визнання недійсним Договору, містяться посилання позивача на ту обставину, що під час укладення договору оренди нерухомого військового майна розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Бахарєва, 22 Рівненським відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області не дотримано вимог Цивільного кодексу України, зокрема, договір укладено без висновку Міністерства оборони України про умови договору оренди або про відмову в укладанні даного договору, що передбачено в ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Рівне подав суду відзив, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог посилається на те, що порядок оформлення Договору оренди нерухомого військового майна повністю відповідає вимогам чинного законодавства. До відзиву відповідач додав лист ТВО начальника Головного управління полковника В.Б. Бондаренко від 01.06.2006 року №303/1/6/307 про надання дозволу на підписання договору оренди виключно при умові належного оформлення та затвердження всіх зазначених у пункті 12.1 Договору додатків. Крім зазначених вище у відзиві пояснень, відповідач послався на п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №778 від 11.05.2000 року, якою затверджено Порядок надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду.
Відповідно до вказаної Постанови Кабінету Міністрів України №778 від 11.05.2000 року, Фонд державного майна чи його регіональні відділення (представництва) розглядають надіслані матеріали та проекти договорів оренди нерухомого військового майна і після їх надходження надсилають відповідно Міністерству оборони України або уповноваженим ним органам військового управління свої висновки стосовно надання дозволів на передачу військового майна в оренду та укладення договорів.
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.05.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено Міністерство оборони України, також допущено до участі у справі Військового прокурора Рівненського гарнізону.
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.07.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Регіональне відділення Фонду державного майна по Рівненській області.
Представник третьої особи - Рівненського відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області подав до суду свої пояснення по суті позову. В даних поясненнях зазначив, що договір укладений відповідно до вимог нормативно-правових актів України та надав суду лист за вих. №2207 від 20.06.2006 року, яким було погоджено договір оренди нежитлових приміщень площею 1641,7 кв.м. в будівлі №59, військового містечка №3, що перебувають на балансі в КЕВ м.Рівне і знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Кіквідзе, 64 (орендар - ТОВ «Автосервіс-М»). Погодження надається за умови дотримання зазначеного у договорі оренди напряму використання майна (для розміщення складу).
В судовому засіданні від 09.08.2011 року позивач подав в судове засідання заяву про збільшення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з квартирно- експлуатаційного відділу міста Рівне збитки в розмірі, який буде встановлений на підставі висновку судової експертизи. Також позивач просив призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу та поставити на її вирішення таке питання: визначити вартість ремонтно-будівельних робіт, які були виконані протягом 2007-2010 років ТОВ «Автосервіс-М`в орендованій будівлі по вул.Бахарєва, 22 в місті Рівне для можливості використання її за призначенням.
Ухвалою від 06.09.2011 року заява про збільшення позовних вимог повернена ТОВ «Автосервіс-М`без розгляду.
В судовому засіданні оголошувалась перерва з 09.08.2011 року до 07.09.2011 року.
Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
При винесені рішення суд
20 жовтня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-М`та Міністерством оборони України в особі начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Рівне - Коротчука Валерія Анатолійовича було укладено договір оренди нерухомого військового майна, розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Бахарєва, 22 (далі - Договір).
У відповідності до п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно будівлю майстерні інвентарний номер №59 (п`ятдесят дев`ять), літера «А-1»площею 1698,5 кв.м. (у подальшому - Майно), що знаходиться на балансі та обліковується в КЕВ міста Рівне розташоване за адресою: м.Рівне, вул.Бахарєва, 22, вартість якого визначена на 27.06.2006 року за експертною оцінкою та становить згідно акту оцінки 885150,00 грн.. Згідно п.1.6. Договору назване у п.1.1. нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під автомайстерню.
Оспорюваний Договір було погоджено начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області В.Ф. Марчевським. 20.10.2006 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. вчинене нотаріальне посвідчення Договору оренди нерухомого військового майна та зареєстровано в реєстрі за №283.
Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства визнаються також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України.
Сферу орендних відносин, предметом яких є державне та комунальне майно, врегульовує Закон України «Про оренду державного та комунального майна`від 10.04.1992 року № 2269-XII, у частині третій статті 1 якого передбачено, що відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, регулюються цим законом з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України».
У частинах 2, 3, 4, 5 статті 7 Законом України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України`встановлено наступні особливості передачі в оренду рухомого та нерухомого військового майна: порядок надання дозволу військовим частинам на передачу в оренду закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна встановлює Кабінет Міністрів України; забороняється надання в оренду озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки; передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі; оцінка вартості військового майна, що підлягає передачі в оренду, провадиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна`фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону. У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець у п`ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.
Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п`ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди. Якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності`управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
Згідно ч.1 ст.4 вищевказаного Закону суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна України; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління); органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами.
Відповідно до пункту 30 статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності`уповноважені органи управління надають орендодавцям об`єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.
Частиною 1 ст.133 Господарського кодексу України визначено, що основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання та право оперативного управління. В силу частини 1 ст.136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується та розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника.
Згідно статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України`військовим вважається державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Відповідно до положень статті 139 Господарського кодексу України, майно державного підприємства складають, зокрема, будівлі та споруди виробничого та невиробничого призначення, які відносяться до основних фондів підприємства, мають вартісне визначення та відображені в балансі підприємства. Відповідно до ст.761 ЦК України право передачі майна в найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ст.203 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин).
За змістом ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладена учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї з сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.
Порядок надання дозволу військовим частинам, закладам, установам та організаціям Збройних Сил (далі - військові частини) на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого військового майна в оренду визначена Порядком надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, Затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №778 від 11.05.2000 року (надалі - Порядок).
Відповідно до положень п.п. 3,4 Порядку дозвіл на передачу юридичним і фізичним особам закріпленого за військовими частинами рухомого та нерухомого військового майна в оренду, за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки, надається військовим частинам, зареєстрованим як суб`єкти господарської діяльності у Збройних Силах, за умови, що це не заподіюватиме шкоди їх бойовій та мобілізаційній готовності (не впливатиме на повноту, своєчасність та якість виконання поставлених перед військовими частинами завдань у мирний та воєнний час). Дозвіл військовим частинам на передачу військового майна в оренду надається: щодо рухомого військового майна - Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління; щодо нерухомого військового майна - Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління за погодженням відповідно з Фондом державного майна чи його регіональними відділеннями (представництвами).
Відповідно до положень п.п.10-14 Порядку передбачено, що після проведення конкурсу військова частина у п`ятиденний термін з дати затвердження його результатів подає до Міноборони або до уповноваженого ним органу військового управління: лист-клопотання про надання дозволу на передачу військового майна в оренду; копію свідоцтва про реєстрацію військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах; проект договору оренди військового майна; акт оцінки вартості військового майна, що передається в оренду; розрахунок орендної плати за перший місяць оренди після укладення договору оренди, здійснений відповідно до вимог законодавства і підписаний командиром (начальником) та головним бухгалтером (начальником фінансової служби) військової частини; копію, свідоцтва про державну реєстрацію орендаря як суб`єкта підприємницької діяльності.
Подані матеріали щодо оренди рухомого військового майна розглядаються Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління у п`ятнадцятиденний термін. За результатами розгляду зазначених матеріалів Міноборони або уповноважені ним органи військового управління надсилають військовим частинам письмові дозволи на передачу цього майна в оренду та висновки до договорів оренди, які є обов`язковими для урахування військовими частинами під час їх підписання.
У разі оренди нерухомого військового майна подані матеріали розглядаються Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління у місячний термін. Під час розгляду зазначених матеріалів Міноборони або уповноважені ним органи військового управління погоджують питання про надання дозволу на оренду майна та проект договору його оренди з Фондом державного майна чи його регіональними відділеннями (представництвами) за місцезнаходженням цього майна.
Фонд державного майна чи його регіональні відділення (представництва) розглядають надіслані матеріали та проекти договорів оренди нерухомого військового майна і протягом п`ятнадцяти днів після їх надходження надсилають відповідно Міноборони або уповноваженим ним органам військового управління свої висновки стосовно надання дозволів на передачу військового майна в оренду та укладення договорів.
Міноборони або уповноважені ним органи військового управління враховують зазначені у пункті 12 цього Порядку висновки під час підготовки дозволів на передачу нерухомого військового майна в оренду та висновку стосовно укладення договорів оренди.
Дозволи на передачу рухомого військового майна в оренду оформлюються відповідними наказами Міноборони або керівників уповноважених ним органів військового управління і надсилаються військовим частинам разом з висновками стосовно укладення договорів оренди, які є обов`язковими для урахування ними під час підписання зазначених договорів.
Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України №778 від 11.05.2000 року, якою затверджено Порядок надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, Рівненське відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області отримало від Міністерства оборони України документи, які стосуються оспорюваного Договору та надіслало у відповідь погодження стосовно надання дозволу на передачу військового майна в оренду та укладення договору оренди для Міністерства оборони України або уповноваженого ним органу (лист №2207 від 27.06.2006 року).
Листом №3031/6/307 від 01.06.2006 року Міністерство оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України полковника Бондаренко В.Б., що діяло на підставі Положення про Головне КЕУ Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 02.02. 2005 року №91, враховуючи надану регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області 30.05.2006 року рецензію на звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, надало дозвіл начальнику КЕВ м.Рівне на укладення договору та передачу в оренду терміном до десяти років ТОВ «Автосервіс-М`нерухомого військового майна - нежитлових приміщень площею 1641,7 кв.м. в будівлі №59 військового містечка №3 в м.Рівне, вул.Кіквідзе, 64, яке знаходиться на балансі в КЕВ м.Рівне.
Відтак, листи ТВО начальника Головного управління полковника В.Б.Бондаренко від 01.06.2006 року №303/1/6/307 про надання дозволу на підписання договору оренди та лист Рівненського відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області за вих. №2207 від 20.06.2006 року, яким було погоджено договір оренди нежитлових приміщень являються погодженнями в розумінні вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна`та Постанови КМУ №778 від 11.05.2000 року.
Відповідач надав суду докази наділення повноваженнями на надання листа про погодження укладення договору оренди Головного квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України та докази повноважності ТВО начальника Головного управління полковника В.Б.Бондаренко на підписання листа від 01.06.2006 року №303/1/6/307 в порядку визначеному наказом Міністерства оборони України «Про організацію представництва Міністерства оборони України`від 20.03.2004 року №100.
Оцінюючи докази в сукупності та надавши їм об`єктивну оцінку суд прийшов до висновку про необгрунтованість позовних вимог ТОВ «Автосервіс-М`про визнання Договору оренди нерухомого військового майна від 20 жовтня 2006 року недійсним з моменту його укладення, оскільки під час укладення Договору оренди нерухомого військового майна розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Бахарєва, 22, сторонами дотримано вимоги чинного законодавства щодо надання Рівненським відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області висновку стосовно надання дозволів на передачу військового майна в оренду та укладення договорів, а також надання Міноборони або уповноваженого ним органу військового управління військовим частинам письмового дозволу на передачу цього майна в оренду та висновки до договору оренди, які є обов`язковими для урахування військовою частиною під час його підписання.
Керуючись ст.49, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України суд
Відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суддя Мамченко Ю.А.
Повний текст рішення суддею підписаний «12» вересня 2011 року
< Текст > < Текст > < Текст >