ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" серпня 2011 р. № 5019/1855/11

Суддя Войтюк В.Р. розглянувши матеріали за

позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Львівська лізингова компанія»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Захід»

третя особа Публінче акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк»

про повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Львівська лізингова компанія»- звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача ТзОВ «Агро-Захід», в якій просить зобов'язати ТзОВ «Агро-Захід»повернути ТзОВ «Львівська лізингова компанія»об'єкти лізингу згідно договору Фінансового лізингу за №1001 від 20.02.2007р., а саме: 1) картоплесаджалку GL34 T у кількості 1 шт.; 2) ґрунтообробну фрезу з ущільнюючим катком PANTERA 470 у кількості 1 шт.

При розгляді позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Верховною Радою України прийнято ОСОБА_2 України від 25.03.2005р. №2505-IV Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України, яким, зокрема, внесено зміни до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 Про державне мито (далі Декрет). ОСОБА_2 набрав чинності з 31 березня 2005р.

Відповідно до підпункту а пункту 2 статті 3 Декрету в новій редакції із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлена ставка державного мита у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 102 грн.) і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн.).

Ціна позову - вартість майна, що витребовується, грошових коштів, що стягуються, або вартість іншого права, що має вартісну оцінку103.

Частина 1 статті 55 ГПК України встановлює правила визначення ціни позову про стягнення грошей.

Відповідно до класифікації способів захисту права, встановленої у ст. 16 ЦК України, до позовів про стягнення грошей слід віднести:

а) примусове виконання обов'язку в натурі (якщо обов'язок полягає у проведенні розрахунків);

б) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

в) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У позовах про стягнення грошей ціна позову визначається стягуваною сумою.

У позовах про витребування майна ціна позову визначається вартістю цього майна. Вартість майна у позовах про витребування майна визначається на підставі правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на майно.

В інших позовах, крім тих, що зазначені в статті 55 ГПК України, ціна позову не зазначається. Це - позови немайнового характеру. Відповідно до класифікації способів захисту права, встановленої у ст. 16 ЦК України, до позовів немайнового характеру слід віднести позови про:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) зміну правовідношення;

6) припинення правовідношення;

7) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно до п.2 ч.1 ст.55 ГПК України ціна позову у позовах про витребовування майна визначається вартістю майна, що витребовується, тобто позивачу належало сплатити державне мито в розмірі 1 відсотку вартості майна, але не менше шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 102 грн.) і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн.).

Всупереч наведеному позивачем сплачено державне мито платіжним дорученням №62 від 01.07.2011р. в сумі 85 грн. 00 коп., тобто не в повному обсязі.

Вказані обставини є підставою для повернення позивачу без розгляду позовної заяви і доданих до неї документів згідно п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст. 61, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Суддя Войтюк В.Р.