РІШЕННЯ

"03" березня 2011 р.Справа № 6/16/5022-185/2011

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, 46000)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Совр - 1" (вул. 15 Квітня, 10, м. Тернопіль, 46000)

про cтягнення 1405 грн. шкоди за порушення природоохоронного законодавства.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

Суть справи:

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Совр-1" про стягнення 1405 грн. шкоди за порушення природоохоронного законодавства.

Відповідач відзив на позов не подав, однак в усних поясненнях, його представник проти позову не заперечив.

В розпочатому судовому засіданні учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

18 вересня 2008 року інспектором Державної екологічної інспекції у Тернопільській області проведено перевірку ТОВ "Совр-1" з питань дотримання природоохоронного законодавства, про що складено відповідний Акт.

За змістом Акта, на прибудинковій території по вул. 15 квітня, 1, у м. Тернополі (дільниця знаходиться на обслуговуванні балансоутримувача ТОВ "Совр-1"), без наявності дозвільних документів зрубано одне дерево та пошкоджено до ступеню припинення росту три дерева.

За порушення відповідачем правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області винесено постанову №001688 від 18 вересня 2008 року про накладення на майстра дільниці ТОВ "Совр-1" адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн..

Дана постанова не оспорювалась, що підтверджується зокрема сплатою штрафу (копія квитанції №23 від 22 вересня 2008 року наявна у матеріалах справи).

Крім того, відповідно до Постанови КМ України від 08 квітня 1999 року № 559 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів", позивачем обраховано розмір збитків заподіяних державі порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів, що становить 1405 грн.

Направлену на адресу ТОВ "Совр-1" претензію №1-1/2925 від 12 листопада 2008 року, відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Несплата цієї суми і стала підставою для звернення з позовом про її стягнення в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожний повинен не наносити шкоду природі.

Збереження природної просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності об'єктів рослинного світу, в силу ст. 5 Закону України "Про рослинний світ" від 09 квітня 1999 року № 591-XIV, є однією з основних вимог, якої необхідно дотримуватись під час здійснення діяльності, яка впливає на стан охорони, використання та відтворення рослинного світу.

Відповідно до визначень, даних в Законі України № 2807-IV від 06 вересня 2005 року "Про благоустрій населених пунктів" (далі Закон №2807), прибудинкові території належать до об'єктів благоустрою населених пунктів, а зелені насадження розміщені на прибудинкових територіях в населених пунктах, є елементами благоустрою (п.2 ч.1 ст.13, п. 2 ч.1 ст.21 Закону України).

Пункт 2 ч.1 ст. 16 Закону №2807, серед іншого, встановлює заборону самовільного знищення на об'єктах благоустрою дерев, кущів тощо.

Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМ України від 01 серпня 2006 року № 1045).

Статтями 15 і 18 Закону №2807, на балансоутримувачів, а також підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів, покладено обов'язок, у т.ч., утримувати в належному стані закріплені за ними об'єкти благоустрою (їх частини); а у разі завдання ними шкоди, внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, відшкодовувати збитки, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

В порядку п.8 ч.1 ст.42 Закону №2807, особи, винні у знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об'єктів озеленення населених пунктів, притягуються до відповідальності.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.42 Закону №2807, притягнення осіб, винних у порушенні законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, до відповідальності, передбаченої законом, не звільняє їх від обов'язку відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог цього законодавства.

Статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»№1264-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі Закон №1264-ХІІ), із наступними змінами і доповненнями, передбачено економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, що полягають у т.ч. у відшкодуванні в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 68 Закону №1264-ХІІ, на винних осіб покладено обовязок нести відповідальність за порушення природоохоронного законодавства. Наведений перелік порушень не є вичерпним, а підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати заподіяну ними шкоду, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, відповідно до ст. 69 цього Закону №1264-ХІІ та ч.4 ст. 42 Закону №2807 підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Приписи статті 1166 ЦК України закріплюють принцип повного відшкодування збитків особою, винними діями якої заподіяно шкоду.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення 1405 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В порядку п.35 ч.1 ст.4, ч.1ст.20 Закону України Про державний бюджет на 2011 рік, п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності слід перераховувати до спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4-3,33,34,43,49,75,82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Совр-1" вул. 15 квітня, 10, м. Тернопіль, код 3221990)

- 1405 грн. шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради (код бюджету 24062100, р/р 0002, в УДК в Тернопільській області, МФО 838012, код одержувача 23588119).

- 102 грн. державного мита в доход держбюджету (№ рахунку 0002 в УДК в м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк одержувача ГУ ДКУ у Тернопільській області, МФО 838012)

- 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (р/р 0002 у ГУ ДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, , код 22050003, одержувач: Державний бюджет м. Тернополя.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 10 березня 2011р., через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський