ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" листопада 2011 р. Справа № 5019/2041/11

за позовом Головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД"

про визнання недійсним договору

Суддя Качур А.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №979/01-08/11 від 07.06.2011);

Від відповідача : не з'явився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Ухвалою суду від 16.11.2011 строк вирішення спору продовжено відповідно до ст.69 ГПК України.

В засіданні оголошувалась перерва з 04.10.2011 по 25.10.2011, з 25.10.2011 по 08.11.2011, з 08.11.2011 по 16.11.2011 та з 16.11.2011 по 29.11.2011.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД", згідно якого просить поновити строк позовної давності, встановлений законом для звернення до суду та визнати недійсним договір на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт №33 від 22.08.2008 року укладений Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД".

В обґрунтування вимог в позові зазначено наступне: позивачем з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД" було укладено договір генпідряду № 33 від 22.08.2011 на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на об'єкті "Відтворення комплексу об'єктів цитаделі Батуринської фортеці. Скарбниця та криниця" на суму 845600,00грн. Будівництво об'єкта здійснювалося на виконання Указу Президента України від 21.11.2007 №1131/2007 щодо розбудови та розвитку Національного історико-культурного заповідника "Гетьманська столиця" селища Батурин Бахмацького району Чернігівської області.

Оплата виконаних на об'єкті робіт повинна була здійснюватися за рахунок коштів, що надійдуть від підприємств, установ та організацій в якості благодійної фінансової допомоги відповідно до розпоряджень голови обласної державної адміністрації від 19.05.2008 року № 214 "Про відбудову історичної пам'ятки" та від 26.06.2008 № 276 "Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 19.05.2008 року № 214".

Згідно п.3.5 вказаного договору, розрахунки за ним проводяться згідно плану фінансування, що є невід'ємною частиною до чинного договору ( Додаток 1) або по мірі надходження державних коштів на рахунок позивача.

Оскільки кошти на рахунок Позивача не надійшли, здійснити оплату робіт Позивачем, який є бюджетною установою, немає змоги з огляду на норми Бюджетного кодексу України.

Згідно із ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Частиною 6 ст.51 цього кодексу визначено, що будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", яким регулюються дані правовідносини, зобов'язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є бюджетним правопорушенням.

Позивач вважає, що Договір на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт №33 від 22.08.2008 року укладений Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД", суперечить вимогам законодавства та на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 2-5, 96-98).

У поданому 16.11.2011 через канцелярію суду запереченні на відзив, позивач також зазначає, що довідався про обставини, які на його думку надають підстави для визнання правочину недійсним, з моменту отримання позовної заяви відповідача (вх.№01/428 від 22.12.2009) по справі про стягнення коштів внаслідок невиконання зобов'язань за угодою, яка оспорюється, а тому вважає, що строк позовної давності ним не пропущено.

Окрім того у запереченні на відзив позивач зазначає, що при укладенні оспорюваного договору сторонами було допущено помилку стосовно прав та обов'язків сторін, що полягає в укладенні договору на виконання будівельно-монтажних робіт без відповідних бюджетних асигнувань позивача, встановлених кошторисом, для оплати цих робіт, що з огляду на ст.229 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним, враховуючи викладене, просить задоволити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 29.11.2011 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак про час і місце судового розгляду спору повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі судового засідання від 16.11.2011.

Відповідач у наданому суду відзиві на позовну заяву (а.с.47-49) проти позову заперечив, зазначивши, що позивачем пропущено строк позовної давності, посилання позивача на порушення норм Бюджетного кодексу України є безпідставним, оскільки в силу ст.1 Бюджетного кодексу України, цим кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу. Щодо посилання позивача на неможливість проведення розрахунку за виконані роботи, як на підставу визнання договору недійсним вважає, що чинне цивільне законодавстов не містить приписів за якими неможливість виконання стороною договірних зобов'язань є підставою визнання недійсним договору.

В судових засіданнях представник відповідача підтримав заперечення на позов викладені у відзиві.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, із врахуванням вимог ст.69 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 26.06.2008 №276 "Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 19.05.2008 №214", з метою забезпечення виконання Указу Президента України від 21.11.2007 № 1131/2007 щодо розбудови та розвитку Національного історико-культурного заповідника "Гетьманська столиця" селища Батурин Бахмацького району Чернігівської області, враховуючи лист Секретаріату Президента України від 24.04.2008 № 44-02/375 доручено:

- заступнику голови обласної державної адміністрації, головам районних державних адміністрацій, міським головам міст обласного значення звернутися до керівників підприємств, установ, організацій, суб'єктів підприємницької діяльності, громадян щодо надання благодійної фінансової чи матеріальної допомоги для виконання робіт на об'єкті "Відтворення комплексу об'єктів цитаделі Батуринської фортеці. Скарбниця та криниця", які входять до Національного історико-культурного заповідника "Гетьманська столиця". Зазначені роботи необхідно завершити до 1 вересня 2008 року.

- функції замовника будівництва об'єкта "Відтворення комплексу об'єктів цитаделі Батуринської фортеці. Скарбниця та криниця" покласти на управління капітального будівництва обласної державної адміністрації.

- управлінню капітального будівництва обласної державної адміністрації відкрити спеціальний рахунок для акумулювання благодійних коштів та щодекади інформувати обласну державну адміністрацію про стан їх надходження та освоєння.

Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (замовник, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осма ЛТД" (генеральний підрядник, відповідач) укладено договір підряду № 33 від 22.08.2011 (далі-Договір), відповідно до п.1.1. якого, замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на об'єкті "Відтворення комплексу об'єктів цитаделі Батуринської фортеці. Скарбниця та криниця".

Відповідно до п.3.1 Договору, договірна ціна робіт визначалася на основі проектно-кошторисної документації та складає 845600,00грн. Сума договору може бути переглянута у сторону зменшення у випадку недофінансування та формується, виходячи з положень ДБН Д.1.1-1-2000. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п.53 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 року № 668, а також з врахуванням вимог п.84 "Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2008 року №274.

Згідно п.3.5 Договору, розрахунки за цим договором проводяться згідно плану фінансування, що є невід'ємною частиною до чинного договору (Додаток 1) або по мірі надходження державних коштів на рахунок управління.

Відповідно до п.4.8 Договору, роботи передбачені на 2008 рік, повинні бути виконані до 31.12.2008, у відповідності до календарного графіка виконання робіт, який є невід'ємною частиною до чинного договору (Додаток 2).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2008, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих за даним договором зобов'язань (п.5.1. Договору).

Календарним планом виконання будівельно-монтажних робіт роботи по об'єкту планувалось завершити до 31.12.2008 року.

Планом фінансування робіт передбачалось фінансування об'єкта "Відтворення комплексу об'єктів цитаделі Батуринської фортеці.Скарбниця та криниця" у 2008 році ( тис.грн.) : серпень- 260,00, вересень - 235,60 , жовтень - 150,00, листопад - 150,00, грудень - 50,00 , Всього: 845,60 тис.грн.

На виконання умов Договору, відповідачем здійснено будівельно-монтажні роботи, позивачем проведено часткову оплату за виконані роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами форми КБ-2, довідками про вартість виконаних робіт (формаКБ-3), платіжними дорученнями, накладними.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 вказаного Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Приписами частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні основи діяльності позивача, його права, правовий статус та завдання, визначені Положенням про головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, затвердженим Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 30.06.2009 №237.

Відповідно до п.6.7. цього Положення, головне управління має право розпоряджатися коштами, передбаченими у вартості будівництва на виконання основних завдань та функцій замовника, у межах затвердженого в установленому порядку кошторису.

Начальник головного управління розпоряджається коштами в межах асигнувань, передбачених в обласному бюджеті на розвиток містобудування та архітектури і утримання апарату головного управління, яке здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, несе персональну відповідальність за їх цільове використання (п.11.4. Положення).

Відповідно до п.15 Положення, головне управління утримується за рахунок коштів загального і спеціального фонду державного бюджету. Кошторис і штатний розпис головного управління затверджує голова облдержадміністрації після попередньої їх експертизи в головному фінансовому управлінні облдержадміністрації.

Отже, головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації утримується за рахунок коштів державного бюджету, розпоряджається коштами у межах межах передбачених асигнувань та затвердженого в установленому порядку кошторису, не має власних коштів, якими управління могло б розпоряджатись на власний розсуд.

Як вбачається з наданих суду довідок про зміни до річного розпису бюджету (кошторису) Управління капітального будівництва на 2008 рік, по позиції "НАДХОДЖЕННЯ-усього/Надходження коштів із спеціального фонду бюджету/Кошти, які отримують бюджетні установи для виконання окремих конкретних доручень" значаться такі суми: 102600грн. (довідка №22 від 04.07.2008); 26100грн. (довідка №23 від 04.07.2008); 111372грн. (довідка №24 від 31.07.2008); 12057,60грн. (довідка №25 від 31.07.2008); 76352,32грн. (довідка №34 від 29.08.2008); 26000грн. (довідка №36 від 01.09.2008); 150000грн. (довідка №37 від 05.09.2008); 4350грн. (довідка №47 від 30.09.2008); 13050грн. (довідка №70 від 31.10.2008); 120550грн. (довідка №71 від 13.11.2008); всього на суму 642431,92грн.

Такі ж суми відображені у змінах до річного розпису бюджету (кошторису) Управління капітального будівництва на 2008 рік по позиції: "Видатки та надання кредитів-усього/у тому числі:Реставрація пам'яток культури, історії та архітектури": 102600грн. (довідка №22 від 04.07.2008); 26100грн. (довідка №23 від 04.07.2008); 111372грн. (довідка №24 від 31.07.2008); 12057,60грн. (довідка №25 від 31.07.2008); 76352,32грн. (довідка №34 від 29.08.2008); 26000грн. (довідка №36 від 01.09.2008); 150000грн. (довідка №37 від 05.09.2008); 4350грн. (довідка №47 від 30.09.2008); 13050грн. (довідка №70 від 31.10.2008); 120550грн. (довідка №71 від 13.11.2008); всього на суму 642431,92грн.

Відповідно до п.3.1. Договору, договірна ціна робіт визначалася на основі проектно-кошторисної документації та складає 845600,00грн. Сума договору може бути переглянута у сторону зменшення у випадку недофінансування.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін додаткових угод до Договору щодо зменшення ціни договору та обсягу будівельно-монтажних робіт сторони не укладали, а отже, позивачем взято зобов'язання перед відповідачем на суму 845600,00грн.

За приписами частин 5, 6 статті 51 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням повноважень, не вважаються бюджетними зобовязаннями.

Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі до бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

В Бюджетному кодексі України дано визначення наступним поняттям, що вживаються для цілей даного кодексу:

- бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому;

- бюджетне асигнування - повноваження, надане розпоряднику бюджетних коштів відповідно до бюджетного призначення на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів з конкретною метою в процесі виконання бюджету;

- бюджетне призначення - повноваження, надане головному розпоряднику бюджетних коштів цим Кодексом, законом про Державний бюджет України або рішенням про місцевий бюджет, що має кількісні та часові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування;

Відповідно до ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", зобов'язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань (крім витрат, що здійснюються відповідно до абзацу четвертого цієї статті) не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є бюджетним правопорушенням.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 №9, роз'яснено, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 №9 зазначено, що виконання чи невиконання сторонами зобовязань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Крім того, суд зазначає наступне. Подані позивачем заперечення на відзив відповідача з додатковим обгрунтуванням позовних вимог, що при укладенні оспорюваного договору сторонами було допущено помилку стосовно прав та обов'язків сторін, яка полягає в укладенні договору на виконання будівельно-монтажних робіт без відповідних бюджетних асигнувань позивача, встановлених кошторисом, для оплати цих робіт та з огляду на ст.229 ЦК України такі обставини є підставою для визнання правочину недійсним, судом відхиляються, оскільки суд вбачає в таких діях позивача спробу змінити підставу позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним Договору, з обгрунтуванням недійсності оспорюваного договору - суперечність вимогам законодавства, а саме положенням Бюджетного кодексу України та на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України.

Натомість в поданому 16.11.2011 запереченні на відзив, позивач обгрунтовує недійсність оспорюваного правочину помилкою стосовно прав та обов'язків сторін та посилається на ст.229 ЦК України.

Відповідно до положень ст.22 Господарського процесуального кодексу України, до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, подання позивачем клопотання (заяви), направленого на зміну підстави позову після початку розгляду судом справи по суті не допускається.

В судових засіданнях 04.10.2011, 25.10.2011 та 08.11.2011 суд розглядав справу по суті, а тому, зміна позивачем фактичних обставини, на яких ґрунтується вимога, судом відхиляється.

Водночас, суд відмічає, що відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки.

Стаття 261 ЦК передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Господарський суд вважає, що позивачу могло бути відомо та було відомо про обставини покладені в обгрунтування позовних вимог (взяття зобов'язань розпорядником бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань, що є бюджетним порушенням) з моменту укладення оспорюваного договору - з "22" серпня 2008 року. Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства, строк позовної давності щодо визнання недійсним оспорюваного Договору на день звернення позивача з позовом до суду (16.09.2011) сплинув.

Посилання позивача на те, щопропущення строку сталося з поважних причин - тривалим врегулюванням сторонами суперечок щодо його виконання у суді за позовом відповідача, судом відхиляється, оскільки такі обставнини не є поважними.

Поважність причин пропуску строку позовної давності оцінюється судом з огляду на наявність обставин, які з обєктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову. Таких обставин позивач суду не навів.

Таким чином, виходячи з викладеного та відповідно до приписів чинного законодавства, строк позовної давності щодо визнання недійсним оспорюваного договору з підстав його суперечності вимогам законодавства на день звернення позивача з позовом до суду сплинув.

Судом враховується, що в порядку ст. 267 ЦК України, представник відповідача заявив про пропуск позивачем строків позовної давності.

Згідно ч. 3 чт. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач не надав суду доказів в підтвердження поважних причин пропущення позовної давності.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а тому в їх задоволенні суд відмовляє.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Качур А.М.

підписано "02" грудня 2011 р.