ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
14.12.11 Справа № 10/45/5022-901/2011
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого судді: Данко Л.С.,
Суддів: Процик Т.С.,
ОСОБА_1
При секретарі: Явна Г.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
скаржника: Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта»(м. Львів)
на рішення господарського суду Тернопільської області
від 12 жовтня 2011 року по справі № 10/45/5022-901/2011
порушеній за позовом Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта»(м. Львів),
до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» (м. Тернопіль),
до відповідача-2: Акціонерного страхового товариства «Вексель»(м. Київ),
до відповідача-3: Моторно-транспортне страхове бюро України (м. Київ),
за участю представників сторін:
від скаржника/позивача: ОСОБА_2 - п/к за довіреністю 02.03.2011 р.,
від відповідача-1: ОСОБА_3 п/к за довіреністю від 01.12.2011 р.,
від відповідача-2: не прибув,
від відповідача-3: ОСОБА_4 п/к за довіреністю № 2492914 від 2712.2010 р.
Представники, які прибули у відкрите судове засідання ознайомлені з правами та обовязками сторін, які визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.
Сторони подали спільне клопотання про відмову від здійсненні фіксації судового процесу технічними засобами.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2011р. у справі № 10/45/5022-901/2011 (суддя Півторак М.Є.) у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта» (м. Львів) до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод»(м. Тернопіль) до відповідача-2: Акціонерного страхового товариства «Вексель»(м. Київ) до відповідача-3: Моторно-транспортне страхове бюро України (м. Київ) про стягнення з ЗАТ «Тернопільський молокозавод», правонаступником якого після перейменування є Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод»на користь позивача: НАСК «Оранта», м. Київ, суми відшкодування в розмірі 11 303,33 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Львів, (скаржник/позивач) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення господарського суду Тернопільської області від 12 жовтня 2011 року у справі № 10/45/5022-901/2011 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути з ЗАТ «Тернопільський молокозавод»на користь ВАТ НАСК «Оранта»суму страхового відшкодування у розмірі 11303,33 грн. Скарга мотивована тим, що місцевим судом, порушено норми матеріального та процесуального права, не повно досліджено всі обставин, які мають значення для справи, дав їм не вірну оцінку, внаслідок чого прийняв незаконне рішення, чим порушив вимоги ст. ст. 528, 1188, ч. 1 ст. 1191, ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2011р. прийнято скаргу до розгляду та судовий розгляд призначено на 14.12.2011р., про що сторони були належним чином повідомлені: скаржник/позивач 14.11.2011р. рекомендованою поштою за № 5608549 (вх. № 196 від 14.11.2011р.), відповідач-1 10.11.2011 р. за № 5608557 (вх. № 14716 від 16.11.2011 р.), відповідач-2 14.11.2011р. за № 5608590 (вх. № 15021 від 21.11.2011 р.); відповідач-3 14.11.2011 р. за № 5608565 (вх. № 14636 від14.11.2011 р.) (докази в матеріалах справи).

13.12.2011р., на підставі Розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду, введено в склад судової колегії для розгляду справи № 10/45/5022-901/2011 за скаргою ВАТ НАСК «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта»замість судді Скрипчук О.С. /відпустка/ суддю Дубник О.П.

Представник скаржника/позивача в судове прибув, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити в повному обсязі позовні вимоги, пояснив, що оскільки Акціонерне страхове товариство «Вексель»визнано банкрутом, не виконує своїх обовязків, МТСБУ теж не виконує своїх обовязків по відношенню до боржника, тому на підставі п. 2 ст. 528 ЦК України, просить стягнути з ПАТ «Тернопільський молокозавод»суму страхового відшкодування в розмірі 11303,33 грн. заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку заподіяв працівник ПАТ «Тернопільський молокозавод».

Представник відповідача-1 прибув, подав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу № 1144 від 11.11.2011 р. (вх. № 8944 від 16.11.2011 р.), просить рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 10/45/5022-901/2011 від 12.10.2011 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, подав в судовому засіданні Витяг серії АЖ № 015716 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Акціонерного страхового товариства «Вексель», пояснив, що зазначене товариство не виключено Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважає вимоги скаржника/позивача до ПАТ «Тернопільський молокозавод»безпідставними, так як відшкодовувати заподіяну матеріальну шкоду повинне АСТ «Вексель», зазначив, що дорожньо-транспортна пригода скоєна до прийняття рішення про визнання АСТ «Вексель»банкрутом, до відкриття ліквідаційної процедури АСТ «Вексель», що в свою чергу дає підстави його клієнтам звертатись з правом отримувати виплати за договором страхування.

Представник відповідача-2 не прибув, від Ліквідатора АСТ «Вексель»арбітражного керуючого ОСОБА_5 подано через канцелярію суду лист від 21.11.2011 р. Вих. № 393 (вх. № 9209 від 25.11.2011 р.), в якому просить розгляд скарги проводити за відсутності представника відповідача-2, у звязку із звільненням всіх працівників, зазначив, що згідно ст. 20.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязки, для виконання яких у страховика, який ліквідовується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обовязків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ, долучив копію постанови Господарського суду міста Києва про визнання АСТ «Вексель»банкрутом справа № 44/282-б від 18.05.2010р. та ухвалу від 25.07.2011р. про продовження ліквідаційної процедури, довідку про розміщення коштів фонду потерпілих МТСБУ.

Представник відповідача-3 прибув, подав в судовому засіданні заперечення на апеляційну скаргу, просить рішення місцевого суду від 12.10.2011 р. по справі № 10/45/5022-901/2011 суду залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вважає, що МТСБУ виплату відшкодування буде проведено особам вимоги яких включено до затвердженого господарським судом реєстру кредиторів за умови, якщо такі вимоги виникли у звязку з настанням страхового випадку за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів після затвердження реєстру кредиторів боржника, завершення процедури ліквідації та передачі страховиком МТСБУ необхідних документів, зазначив що процедуру ліквідації АСК «Вексель»продовжено.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представника відповідача-2.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2011р. по справі № 10/45/5022-901/2011 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Колегія суддів апеляційної інстанції розглянувши доводи апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Львів, на рі шення місцевого господарського суду від 12.10.2011р. у справі № 10/45/5022-901/2011, вважає такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами, спростовуються наявними у матеріалах справи документами, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, скаржник/позивач по справі - Відкрите акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова Ком панія "Оранта", місцезнаходження юридичної особи: м. Київ вул. Жилянська, 75, зареєстроване у встановленому законом порядку виконавчим комітетом Запорізької міської ради і включене до ЄДРПОУ, йому присвоєно ідентифі каційний код 00034186, що підтверджується Довідкою № 1667 Запорізького обласного управління статистики, і наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав і охоронюваних законом інтересів.

В розумінні статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог та коло осіб, до яких пред'являється позов, визначається позивачем.

Місцевим господарським судом встановлено, що предметом розгляду справи є вимога позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Тернопільський молокозавод", який є правонаступником перейменованого ЗАТ «Тернопільський молокозавод», місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 28 () 11 303,33 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

Вказавши відповідачем у справі Закрите акціонерне товариство "Тернопільський молокоза вод", м. Тернопіль, правонаступником якого після перейменування є Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод», що підтверджується Статутом, який зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 43-46), Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 653633 (а.с. 47), довідкою з ЄДРПОУ (а.с. 48), довідкою про взяття на облік платника податків (а.с. 49), ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м. Київ, в особі Львівсь кої обласної дирекції м. Львів, вважає, що вказана юридична особа порушила його права.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.08.р. у м. Львові по вул. Личаківська - Мечникова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фіат», державний ре єстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, що належить ПП «Захід-Метал-Пак»та транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер 01597ТЕ, під керуванням ОСОБА_7, що належить ЗАТ «Тернопільський молокозавод», що підт верджується довідкою № 36ак3528 від 21.07.2008 року Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова (копія довідки знаходиться а матеріалах справи).

Винним у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді постановою Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2008 року по справі № 3-9206/08 визнано ОСОБА_7.

Транспортний засіб «Фіат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був застрахований НАСК "Оранта" згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу № 418285 від 23,04.2008 року. Одним із страхових випадків згідно цього Договору є пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок ДТП (ризик ДТП).

ПП «Захід-Метал-Пак»- "Страхувальник" згідно Договору № УБ418285 від 29.04.2008 року, звернувся до НАСК "Оранта" з заявою від 17.06.2008 року про настання страхового випадку та ви плату страхового відшкодування в зв'язку із пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП.

ОСОБА_8 дослідження спеціаліста № 340 про результати вартості матеріального збитку за вданого власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження при ДТП від 13.06.2008 року, вартість матеріального збитку складала 11 742,08 грн.

Відповідно до Страхового акту та Розрахунку розміру страхового відшкодування від 21.07.2008 року ПП "Захід-Метал-Пак" було нараховано до виплати страхове відшкодування у розмірі 11 303,33 грн. (11742,08 грн. - 438,75 грн. - франшизи).

Місцевим судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2008 року НАСК «Оранта»виплатила ПП «Захід-Метал-Пак»- "Страхувальнику" страхове відшкодування в сумі 11 303,33 грн., факт сплати відшкодування підтверджується випискою банку від 23.07.2008р. (том 1, а.с. 31).

Страхове відшкодування виплачено на підставі розрахунку розміру страхового відшкодування від 21.07.2008 року та страхового акту № 15 від 21.07.2008 року. (том 1, а.с. 27, 28).

Колегією суддів встановлено, що 14 березня 2008 року Акціонерне страхове товариство «Вексель»(Страховик) з однієї сторони та філія «Львівмолоко»ЗАТ "Тернопільський молокозавод" (Страхувальник) уклали Генеральний договір № 405-066/08_ЗХФ обов'язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (том 1-й, а.с. 36-39).

Предметом зазначеного Генерального договору визначе но, що страховик здійснює страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тра нспортних засобів, та бере на себе зобов'язання відшкодувати збитки за шкоду заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

В додатку № 1 до договору № 066 від 14.03.2008 року (том 1-й, а.с. 40), в опис транспортних засобів переда них на страхування включено: транспортний засіб - ГАЗ 53; Державний реєстраційний № А01597ТС, рік вип.: 1988; № кузова ХТН0139.

Частиною 1 ст. 25 закону України від 07.03.96 № 85/96 "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, ви значених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається стра ховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страхови ком.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за догово ром майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник ' або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані зби тки.

Аналогічне зазначено і в ст. 27 Закону України від 07.03.96 № 85/96 "Про страхування", згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержа ла страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази виплати страховиком (позивачем) страхового відшкодування, його звернення з позовною заявою до суду про стягнення грошових коштів в порядку регресу не суперечить положенням чинного законодавства.

На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

ОСОБА_8 ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з ви користанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяль ність здійснює, та інших осіб.

Частина 2 статті 1187 ЦК України встановлює, що шкода завдана джерелом підвищеної не безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речеве право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено місцевим господарським судом та випливає із матеріалів справи, водій ОСОБА_7 перебував у трудових відноси нах із відповідачем-1: ЗАТ "Тернопільський молокозавод", який в наступному перейменований в Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод»; Відповідач-1 є власником транспортного засобу "ГАЗ", державний реєстраційний номер 015897ТС, що відповідачем-1 не заперечується.

ОСОБА_8 із приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія відповідача-1, що підтверджено постано вою Франківського районного суду міста Львова №3-9206/08 від 07.08.2008р. (копія постанови зна ходиться у матеріалах справи (том 1-й, а.с. 16).

Відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 р. № 1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшко довує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорож ньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

ОСОБА_8 статей 3-5 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповіда льності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової від повідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є стра хувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне (тра нспортне) страхове бюро України та потерпілі. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Тобто цей закон є спеціальним у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, яка здійс нюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну по терпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників шляхом здійснення такого відшкодування страховиком при настанні страхового випадку.

Пункт 21.4 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачає, що лише у разі екс плуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язко вого страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшко дуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відпо відальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Стра хове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього під пункту.

З огляду на викладене до позивача перейшло в межах суми 11 303,33 грн., тобто за мінусом франшизи, право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами. Такою особою, в даному випад ку, є Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод», правонаступник переіменованого ЗАТ «Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль.

20.04.2011р. за № 8-05/208/705 Львівською обласною дирекцією НАСК «Оранта»була на правлена регресна вимога до ЗАТ «Тернопільський молокозавод»з вимогою в добровільному порядку відшкодувати НАСК «Оранта»суму в розмірі 11 303,33 грн. (том 1-й, а.с. 11).

Однак, у разі якщо його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами за страхована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів, страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахова ною ним особою, тобто, бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника, що виникає внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначена позиція узгоджується із позицією Вищого господарського суду України, яка викладена у постанові від 17.02.2011р. по справі № 20/302 .

Місцевим судом встановлено, що між відповідачем-1: ЗАТ "Тернопільський молокозавод»(філія "Львів-молоко") (страхувальник) та відповідачем-2: Акціонерним страховим товариством "Вексель" (страхо вик), 14.03.2008р. було укладено Поліс № ВС/0480691 обов'язкового страхування цивільної відпові дальності власників транспортних засобів (том 1-й, а.с. 41), згідно якого відповідач взяв на себе обов'язок відшкоду вати шкоду, зокрема майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди терміном дії з 26.03.2008р. по 25.03.2009р.

Як вбачається з Полісу №ВС/0480691 розмір франшизи складає нуль грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05,2011 року Приватне акціонерне товариство "Тернопільський молокозавод" за № 480 на правило Львівській обласній дирекції НАСК "Оранта" лист-відповідь на регресну вимогу (том 1-й, а.с. 9), у якому зазначає, що не пого джується сплачувати 11 303,33 грн. як виплату страхового відшкодування.

При цьому, відповідач-1, у листі-відповіді на регресну вимогу, посилається на умови Генерального Договору № 405-066/08_ ЗХФ обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ЗФ АСК "Вексель" від 14 березня 2008 року.

Про настання страхового випадку ЗАТ "Тернопільський молокоза вод" своєчасно повідомив ЗФ АСК "Вексель", передбачений обов'язовий ліміт відповідальності Страхо вика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 25 000 грн. на одного потерпілого. Оскільки, сума, яка підлягає до відшкодуванню НАСК "Оранта" складає 11 303,33 грн. і не перевищує обовязковий ліміт відповідальності Страховика, то зазначені грошові кошти повинна була відшкодувати АСК "Вексель", самостійно, без залучення до виплати відшкодування Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод».

ОСОБА_8 з частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обов'язковий ліміт відповідаль ності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпі лого.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове ві дшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідаль ність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відш кодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, що позовна вимога про стягнення з ПАТ "Тернопільський молокозавод" виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу є без підставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Колегією апеляційного суду встановлено, що АСТ «Вексель»визнано банкрутом (постанова Господарського суду м. Києва від 18.05.2010р.), згідно приписами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обовязки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. Відповідно до п. 20.3 ст. 20 вказаного Закону, у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обовязки по договорах обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обовязки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обовязків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виставляв АСТ «СК Вексель»регресну вимогу 01.04.2010р. (а.с. 29).

30.04.2010р. було порушено провадження у справі про банкрутство АСТ «Вексель», постановою Господарського суду м. Києва від 18.05.2010р. АСТ «Вексель»визнано банкрутом (справа № 44/282-Б) і відкрито процедуру ліквідації (докази в матеріалах справи).

Як стверджує ліквідатор АСТ «Вексель»арбітражний керуючий ОСОБА_5 у відзиві на позовну заяву, відповідне оголошення було опубліковано в газеті «Урядовий кур»єр»від 22 травня 2010р. за № 92 (4243) (том 1-й, а.с. 106) та інформує суд апеляційної інстанції (том 1-й, а.с. 111), що Львівська обласна дирекція НАСК «Оранта»у списку кредиторів АСТ «Вексель»не значиться, заяви про включення до списку кредиторів АСТ «Вексель»у визначений законодавством час не подавала.

Станом на 13.12.2011 року, тобто час розгляду апеляційної скарги, Акціонерне страхове товариство «Вексель», місцезнаходження якого, м. Київ, вул. Червоноармійська, 57/3, не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває в стані припинення підприємницької діяльності, що підтверджується оригіналом Витягу серії АЖ № 015716, який знаходиться в матеріалах справи.

Належить зазначити, що відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Колегією суддів встановлено, що на даний час процедуру ліквідації страховика не завершено.

ОСОБА_8 відзиву АСТ «Вексель»на позовну заяву (том 1-й, а.с. 106), останній визнав факт настання права регресу у Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта».

Посилання відповідача-1 у відзиві на апеляційну скаргу, що апеляційна заява подана з порушенням ст. 56 ГПК України, в редакції Закону України № 3382-У1, оскільки відсутність опису вкладення про надсилання сторонам у справі копії апеляційної скарги, не може слугувати безумовною підставою для повернення апеляційної скарги, що узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена у постанові Пленуму ВГС України від 17 травня 2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу Х11 Господарського процесуального кодексу України».

Зясувавши та дослідивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, колегія суддів приходить до висновку, що рішення від 12.10.2011р. Господарського суду Тернопільської області є законним і обґрунтованим, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», м. Київ, в особі Львівської обласної дирекції Національно акціонерної страхової компанії «Оранта»- без задоволення.

ОСОБА_8 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_8 із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, Львівський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 04 жовтня 2011 року у справі № 5015/4414/11 та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 98, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2011 року у справі № 10/45/5022-901/2011 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Т.С.Процик

Суддя О.П.Дубник