ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
12.12.11 Справа № 5015/4331/11
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого-судді: Якімець Г.Г.,
суддів: Зварич О.В.,
при секретарі Олійник І.О.,
за участю представників:
від позивача (скаржник) ОСОБА_2
від відповідача ОСОБА_3
Розглядається апеляційна скарга ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра», смт.Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, вих.№11/863 від 22.11.2011 року
на рішення господарського суду Львівської області від 25.10.2011 року (підписане 30.10.2011 року), суддя Кітаєва С.Б.
у справі №5015/4331/11
за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра», смт.Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область
до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Мисливське господарство «Надбужжя», с.Сасів, Золочівський район, Львівська область
про стягнення 1292753,58 грн.
В ході розгляду справи у суді першої інстанції позивачем подано заяву про зміну предмету позову за вих.№10/568 від 19.10.2011 року (арк. справи 73), в якій останній просить стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість в сумі 898768 грн. (п.2 прохальної частини заяви), штраф у розмірі 179753,60 грн. (п.3 прохальної частини заяви) та витребувати техніку з чужого незаконного володіння (п.4 прохальної частини заяви).
Рішенням господарського суду Львівської області від 25.10.2011 року по справі №5015/4331/11 прийнято до розгляду заяву ТзОВ «Агробудівельний альянс «Астра»про зміну предмету позову за вих.№10/568 від 19.10.2011 року (арк. справи 73) в частині вимоги, викладеної в п.2 прохальної частини заяви, а саме щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 898768 грн., в прийнятті заяви в частині вимог, викладених у п.п.3, 4 прохальної частини вказаної заяви відмовлено. В задоволенні позову ТзОВ «Агробудівельний альянс «Астра»про стягнення з ТзОВ «Мисливське господарство «Надбужжя»- 898768 грн. відмовлено.

Суд, беручи до уваги положення ст.22 ГПК України прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову за вих.№10/568 від 19.10.2011 року в частині вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 898768 грн., в частині заяви щодо стягнення штрафу та витребування техніки відмовлено в прийнятті, оскільки позивач фактично доповнив заявлені позовні вимоги новими (додатковими) вимогами. Посилаючись на положення договору купівлі-продажу техніки №100-09 СТ від 30.07.2009 року, договорів про погашення боргу від 05.05.2010 року та від 07.05.2010 року, які судом розцінено як додаткові угоди до основного договору, повідомлення про розірвання договору, направлене позивачем відповідачу - 09.09.2010 року, щодо якого не заперечував відповідач, листи відповідача до позивача з проханням повідомлення дати, порядку та способу повернення техніки від 28.09.2010 року та 04.02.2011 року, норми ст.ст.11, 15, 16, 653, 1212, ЦК України, ст.188 ГК України, суд прийшов до висновку про відмову у позові про стягнення - 898768 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Агробудівельний комплекс «Астра»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 25.10.2011 року по справі №5015/4331/11 в частині відмови у прийнятті до розгляду заяви позивача №10/568 від 19.10.2011 року щодо вимог, викладених у п.3,4 прохальної частини заяви, прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити вимоги заяви №10/568 від 19.10.2011 року в частині вимог п.3,4 заяви та стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 179753,60 грн. і повернути техніку з незаконного володіння відповідача, вказуючи на правомірність заявлених позовних вимог у цій частині. Зокрема, скаржник звертає увагу суду на те, що відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов договору купівлі-продажу №100-09СТ від 30.10.2009 року не виконав, прострочив строки оплати, здійснив лише часткову оплату на суму 377022 грн. і надалі графік платежів відповідачем не виконувався у встановлені строки. Апелянт посилається на те, що відповідач лише надавав згоду на повернення техніки та просив про повернення часткової проплати за неї, яка за умовами договору про погашення боргу не передбачена, однак, обовязку по сплаті штрафу у розмірі 20% від суми простроченого платежу не визнавав.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечила, просила оскаржуване рішення залишити без змін.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01.07.2009 року між ТзОВ «Агробудівельний альянс «Астра»(в тексті договору продавець) та ТзОВ «Мисливське господарство «Надбужжя» (в тексті договору покупець) укладено договір купівлі-продажу техніки №100-09 СТ, відповідно до п.1.1 якого позивач зобовязувався продати, а відповідач прийняти та оплатити на умовах відстрочки сплати вартості сільськогосподарську техніку, вартість, найменування, кількість, завод-виробник і стан якої визначаються в специфікації (додатку №1) до цього договору, яка є його невідємною частиною.

Пунктами 3.1,3.2 вказаного договору встановлено, що покупець оплачує вартість техніки (ст.2 договору, специфікація) шляхом здійснення прямих банківських платежів на розрахунковий рахунок продавця (позивача). Кількість платежів, їх розміри та строки оплати визначаються в специфікації до цього договору.

Відповідно до специфікації (арк. справи 13), яка підписана сторонами, відповідач придбав у позивача зернову сівалку Pronto 8 DC PPF. У зазначеній специфікації встановлено графік платежів, яким встановлено порядок здійснення платежів, строки оплати та суми платежів.

В статті 4 договору купівлі-продажу сторонами визначено строк і порядок передачі техніки покупцю. Зокрема, відповідно до п.4.1 договору продавець проводить поставку та передачу техніки на умовах EXW «Франко-склад»покупця за адресою : Україна, 80713, Львівська область, Золочівський район, с.Сасів, вул.Шкільна,10 в строки, визначені в Специфікації до цього договору, але тільки після здійснення покупцем всієї суми першого платежу у відповідності з цим Договором, укладення договору застави, згідно додатку №2 до даного Договору, та здійснення покупцем страхування техніки, відповідно до додатку №2 до цього договору, а також за умови наявності в технічному паспорті на Техніку ( при його наявності) відмітки про обтяження техніки на користь продавця.

Попередній платіж (завдаток) відповідачем проведено - 12.08.2009 року платіжним дорученням на суму 377 22,00 грн., що становить 30% від загальної вартості договору-купівлі-продажу.

ТзОВ «Агробудівельний альянс «Астра»обовязки щодо поставки товару (сівалки зернової) виконало в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передавання техніки від 01.09.2009 року, видатковою накладною №ПВ-35343 від 22.09.2009 року.

Згідно умов зазначеного вище договору купівлі-продажу та графіку платежів визначених у специфікації наступні платежі мали бути здійснені відповідачем: 20.09.2009 року, 20.10.2009 року, 01.12.2009 року.

Позивач зазначає, що відповідачем жодних грошових коштів за поставлену техніку на рахунок позивача не надходило у встановлені строки. Лише 12.01.2010 року відповідач здійснив платіж на суму 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.01.2010 року.

З метою впорядкування строків розрахунків за техніку, сторонами:

- 05.05.2010 року укладено договір про погашення боргу до договору №100-09СТ від 30.07.2010 року (арк. справи 18 19);

- 07.05.2010 року договір про погашення боргу №2 до договору №100-09СТ від 30.07.2010 року (арк. справи 20-21).

Вказаними договорами, сторонами погоджувався порядок та строки сплати заборгованості за поставлену техніку.

Згідно договору про погашення боргу від 05.05.2010 року, сторони дійшли згоди про те, що оплата техніки за договором купівлі-продажу від 30.07.2010 року (основним договором) здійснюватиметься наступним чином: - не менше 50 % від суми заборгованості покупець сплачує до 15.08.2010 року. При цьому, 00 грн. покупець зобовязується сплатити до 25.05.2010 року, остаточний розрахунок до 31.10.2010 року. В пункті 3 договору від 05.05.2010 року про погашення боргу до договору №100-09 СТ від 30.07.2010 передбачено, що у разі прострочення покупцем строків здійснення платежів понад 2 банківські дні, від строків, вказаних в п.п.1,2 цієї Угоди, сторони дійшли згоди, що в такому випадку основний договір вважається розірваним з 3-го дня після прострочення платежу, а покупець зобовязаний сплатити продавцю штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу та повернути техніку, протягом 2-х днів з моменту розірвання основного договору. Пунктом 4 вказаного договору встановлено, що інші умови основного Договору залишаються незмінними , і сторони підтверджують щодо них свої зобовязання.

Судом відзначено, що договір від 05.05.2010 року за своєю суттю є додатком до договору №100-09 СТ від 30.07.2010року, що вбачається із його змісту.

Договір про погашення боргу №2 від 07.05.2010 року судом розцінено як додаткова угода до договору купівлі-продажу №100-09 СТ від 30.07.2009 року (основний договір). Згідно даного договору продавець (позивач) та покупець (відповідач) дійшли згоди про те, що за користування товарним кредитом за основним договором , покупець сплачує продавцю плату з розрахунку 10% річних в євро. Строк користування товарним кредитом обчислюється з 21.09.09 р. Інші умови основного договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують щодо них свої зобовязання ( п.2 договору про погашення боргу №2 від 07.05.2010 року до договору №100-09 СТ від 30.07.2010 року).

Як зазначає позивач, станом на 15.08.2010 року відповідач не здійснив по узгодженому графіку погашення заборгованості, лише 25.05.2010 року на рахунок позивача перераховано 150000 грн.

21.10.2011 року до суду надійшла заява про зміну предмету позову (вих.№10/568 від 19.10.2011 року (арк. справи 73), згідно якої, як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену техніку становить 898768 грн. У вказаній заяві позивач просить стягнути з відповідача: заборгованість в сумі 898768 грн. (п.2 прохальної частини заяви), штраф у розмірі 179753,60 грн. (п.3 прохальної частини заяви) та витребувати техніку з чужого незаконного володіння (п.4 прохальної частини заяви).

Просячи про стягнення штрафу та повернення техніки позивач посилається на п.3 договору про погашення боргу від 05.05.2010 року, яким передбачено, що у разі прострочення покупцем строків здійснення платежів понад 2 банківські дні, від строків передбачених умовами договору, сторони дійшли згоди, що в такому випадку основний договір (договір купівлі-продажу №100-09 СТ від 30.07.2009 року) вважається розірваним з 3-го дня після прострочення платежу, а покупець (відповідач) зобовязаний сплатити продавцю (позивачу) штраф у розмірі 20 % від суми простроченого платежу та повернути техніку, протягом 2-х днів з моменту розірвання основного договору.

Судом відзначено, що позивач подаючи позовну заяву від 21.07.2011 року вих.№07/309, посилаючись на положення ст.ст.526, 691,692 ЦК України та ст.ст. 173 175, 193 ГК України просив про стягнення з відповідача: 1024627, 73 грн. основного боргу, 60672,11 грн. - пені, нарахованої у відповідності до п.7.3 договору купівлі-продажу за прострочення покупцем оплати за техніку; 207453,74 грн. - 10% річних, нарахованих у відповідності до п.1 договору про погашення боргу №2.

З огляду на наведене, у заяві про зміну предмету позову (вих.№10/568 від 19.10.2011 року) просячи про стягнення 898768 грн. заборгованості, позивач фактично зменшує позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за поставлену техніку. Судом прийнято до розгляду зазначену заяву в частині вимоги про стягнення з відповідача - 898 768,00 грн. основного боргу (п.2 прохальної частини заяви).

Одночасно, судом обґрунтовано відмовлено в прийнятті заяви про зміну предмету позову в частині вимог позивача про стягнення штрафу у розмірі 179753,60 грн. (п.3 прохальної частини заяви від 19.10.2011 року вих.№10/568) та витребування техніки з чужого незаконного володіння (п.4 прохальної частини заяви від 19.10.2011 року вих.№10/568), враховуючи нижченаведене:

Відповідно до частини 4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу, а підстави позову це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Із змісту ст.22 ГПК України вбачається, що зміна позивачем підстав і предмету позову не допускається. Крім того, ст.22 ГПК України не допускає доповнення заявлених вимог новими, додатковими вимогами, які первинно не були заявлені у позовній заяві.

Таким чином, позивач просячи у заяві про зміну предмету позову про стягнення штрафу та витребування техніки (п.п.3,4 прохальної частини заяви) фактично доповнив заявлені вимоги (наведені у позовній заяві) новими додатковими вимогами, що не допускається в силу приписів ст.22 ГПК України.

Крім того, судом відзначено, що підстави вимоги про витребування техніки з чужого незаконного володіння, не є тотожними підставам вимог про стягнення заборгованості у звязку із невиконанням зобовязань за договором.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 898 768,00 грн. заборгованості, слід зазначити наступне:

Як вбачається із умов договору купівлі-продажу №100-09 СТ від 30.07.2009 року, у статті 8 останнього визначено порядок та умови одностороннього розірвання договору за ініціативою продавця. Зокрема, п. 8.2 договору передбачено, що у разі настання будь-якої з обставин, зазначених в п.8.1 даного договору продавець направляє на адресу покупця повідомлення про одностороннє розірвання договору, в якому зазначається строк, після закінчення якого договір вважається розірваним та додає до повідомлення акт звірки розрахунків.

09.09.2010 року ТзОВ «Агробудівельний альянс»направлено ТзОВ «Мисливське господарство «Надбужжя»повідомлення про розірвання договору від 01.09.2010 року, яким позивач, враховуючи п.8 договору купівлі-продажу №100-09 СТ від 30.07.2009 року, повідомив відповідача про розірвання договору купівлі-продажу №100-09 СТ від 30.07.2009 року, у звязку із порушенням строків оплати за вказаним договором, та предявив вимогу про повернення техніки сівалки Pronto 8 DC PPF.

У відповідь на вказане повідомлення, відповідачем 28.09.2010 року направлено на адресу позивача лист-відповідь, в якому він зазначає про свою згоду і готовність повернути сівалку Pronto 8 DC PPF.

Поряд з цим, враховуючи те, що вказаним договором купівлі-продажу не визначено місця та порядку зобовязання щодо повернення сівалки Pronto 8 DC PPF, відповідно до ч.2 ст.197 ГК України в такому випадку зобовязання повинно бути виконане по місцю знаходження зобовязаної сторони (відповідача), відповідач у листі від 28.09.2010 року просив позивача повідомити про порядок і спосіб здійснення повернення вказаної сівалки та направити свого уповноваженого представника для оформлення необхідних документів і вчинення дій щодо повернення техніки.

Не отримавши відповіді протягом 4-х місяців на вказаний лист, відповідачем повторно, 04.02.2011 року направлено позивачу лист із проханням визначити дату, порядок і спосіб здійснення повернення сівалки та забезпечити участь свого уповноваженого представника при такому поверненні техніки.

Проте, позивачем дій щодо узгодження з відповідачем порядку повернення сівалки не здійснено.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Порядок внесення змін та розірвання договору визначений в ст.188 ГК України.

Відповідно до частин 1-3 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Як уже зазначено вище, одностороннє розірвання основного договору (договору купівлі-продажу від 30.07.2009 року), у разі прострочення покупцем строків здійснення платежів понад 2 банківські дні передбачено в п.3 договору від 05.05.2010 року, який є додатком до основного договору

Особливість одностороннього розірвання договору полягає у відсутності згоди контрагента. Можливість та підстави розірвання договору в односторонньому порядку можуть встановлюватись законом чи передбачатися сторонами в договорі, як у даному випадку.

Позивач не заперечує прострочення платежів понад 2 банківські дні від строків, вказаних в п.п.1,2 договору від 05.05.2010 року.

Судом відхилено посилання позивача на те, що лист позивача від 01.09.2010 року (повідомлення про розірвання договору) слід вважати недійсним.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розірвання договору відповідно до положень ст.653 ЦК визнається правомірним способом припинення зобовязань ( ст.598 ЦК ) та припиняє ті зобовязання, що були невиконані до моменту розірвання договору, тобто достроково припиняє дію тих зобовязань, строк виконання яких не настав.

Частиною першою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої сособи ( потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом першої інстанції, враховуючи положення ст.ст.15, 16 ЦК України, правомірно відзначено, що факт розірвання договору не є підставою для виникнення обовязку щодо повернення або відшкодування вартості отриманого за договором майна, однак, не позбавляє права звернутися з відповідним позовом до суду.

Крім того, пунктом 2 статті 83 ГПК України передбачено право господарського суду щодо виходу за межі позовних вимог (за наявності передбачених цією нормою умов, і про це є клопотання заінтересованої сторони), але не зміни таких вимог на власний розсуд чи спонукання до їх уточнення.

Враховуючи наведене, господарським судом правомірно відмовлено у стягненні з відповідача на користь позивача 898768 грн. заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Львівської області від 25.10.2011 року по справі №5015/4331/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Зварич О.В.

ОСОБА_1