КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2011 № 64/55

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Борисенко І.В.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання : ОСОБА_2

за участі представників:

позивача: ОСОБА_3 дов. б/н від 04.04.2011 р.;

відповідача: не зявився; про день, час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Марголак»

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р.

у справі № 64/55 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Марголак»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Парк-Сервіс»

про: стягнення заборгованості 97 577,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Марголак» (позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ «Альфа Парк-Сервіс» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 97 577,29 грн., в тому числі 74 944,00 грн. - борг, 8 904,96 грн - пеня, 4 172,39 грн. - інфляційні втрати, 2 055,94 грн. - три проценти річних, 7 500,00 грн. - реальні збитки.

Позовні вимоги мотивовані на тому, що відповідач, в порушення умов Договору поставки №07/370 від 21.12.2009 р. укладеного між сторонами, у повному обсязі не розрахувався за поставлений позивачем товар, в звязку з чим заборгував останньому 74 944,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням позивач - ТОВ «Марголак» звернулося до КАГС з апеляційною скаргою в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55 та прийняти нове судове рішення у даній справі, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів Борисенко І.В., Шипко В.В., відновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ «Марголак» на Рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55, розгляд справи призначено на 04.10.2011 р.

У звязку з виходом судді Борисенко І.В. у чергову відпустку та у звязку зі знаходженням судді Шипко В.В. на лікарняному Розпорядженням заступника Голови КАГС від 04.10.2011. р. № 01-23/3/1 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Зубець Л.П., Лосєв А.М.

У судове засідання від 04.10.2011 р. представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні від 04.10.2011 р. надав усні пояснення по суті спору, окрім того, заявив клопотання про продовження процесуального строку розгляду даної справи у порядку ст. 69 ГПК України, яке колегією суддів розглянуто та задоволено.

Ухвалою КАГС від 04.10.2011 р. № 64/55 продовжено строк розгляду справи за клопотанням сторони, розгляд справи відкладено на 18.10.2011 р., в порядку п. 1. ст. 77 ГПК України.

У звязку із зайнятістю судді Зубець Л.П. в судовому розгляду у складі іншої колегії та у звязку з призначенням ОСОБА_4 суддею Вищого адміністративного суду України Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 18.10.2011. р. № 01-23/3/2 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

У судове засідання від 18.10.2011 р. представник відповідача повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що відповідач ТОВ «Альфа Парк-Сервіс» належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (Ухвала КАГС від 04.10.2011 р. направлялася за юридичною адресою ТОВ «Альфа Парк-Сервіс»: 02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 8, згідно Довідки ЄДРПОУ від 24.05.2011 р. (ар. с. 68)) а також на те, що строк розгляду даної справи закінчується, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Наданими у судовому засіданні від 18.10.2011 р. поясненнями, представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив колегію суддів задовольнити її.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Марголак», Рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55 залишити без змін, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2009 р. між ТОВ «Марголак» (постачальник) та ТОВ «Альфа Парк-Сервіс» (покупець) укладено Договір поставки № 07/370. Так, за умовами названого Договору позивач зобовязався поставити відповідачу товар в строки, обумовлені даним Договором, згідно з замовленнями покупця, а покупець (відповідач у справі) зобовязався прийняти та оплатити на умовах, визначених Договором.

У пункті 3.9. Договору сторонами визначено, що постачальник зобовязаний вказати у всіх документах, повязаних з поставкою (у тому числі в рахунку-фактурі, товарній (товаротранспортній) накладній та інших товаросупровідних документах): номер Договору, назва торгової точки та адреси доставки, код, назва та кількість товару, код та назва постачальника.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі матеріали, зокрема, зміст позовної заяви та додані до неї документи встановив, що позивач обґрунтовує свої вимоги на підставі наступних накладних: видаткова накладна №РН-0000107 від 25.12.2009 р. на суму 8 600,00 грн., видаткова накладна №РН-0000108 від 30.12.2009 р. на суму 19 600,00 грн., накладна №000109 від 18.01.2010 р. на суму 31 200,00 грн., накладна № 000107 від 29.01.2010 р. на суму 104 000,00 грн., накладна №б/н від 15.02.2010 р. на суму 55 744,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що жодна з перелічених накладних не оформлена у відповідності з пунктом 3.9. Договору поставки №07/370 від 21.12.2009 року.

Окрім того, місцевим господарським судом правильно зауважено на тому, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач розрахувався за товар лише частково, на суму 144 200,00 грн., тому борг відповідача становить 74 944,00 грн., однак, належних документальних доказів здійснення відповідачем часткової оплати боргу позивачем не надано, тому твердження позивача про те, що сума боргу відповідача дійсно становить 74 944,00 грн. є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає правомірним висновок Господарського суду м. Києва про те, що у звязку з недоведеністю наявності суми основного боргу за відповідачем у сумі 74 944,00 грн., нараховані на таку суму боргу інфляційні втрати, пеня, три проценти річних також задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги є похідними.

Крім того, місцевий господарський суд, розглянувши позовні вимоги ТОВ «Марголак» в частині стягнення з відповідача - ТОВ «Альфа Парк-Сервіс» 7 500,00 грн. збитків, понесених на отримання юридичних послуг, правомірно відмовив у їх задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

У статті 12 Закону України від 19.12.1992 року №2887-ХІІ «Про адвокатуру»зазначено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Необхідною умовою для задоволення судом вимог про стягнення витрат на правову допомогу є документальне підтвердження витрат, зокрема, наявність угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що Договір про надання юридичних послуг укладений між позивачем та ТОВ «Юридична фірма «Можаєв та Партнери», а не адвокатом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що матеріали даної справи не містять необхідні та достатні докази в підтвердження доводів викладених в позовній заяві, тому колегія судді погоджується з правовою оцінкою господарського суду про те, що позовні вимоги, зокрема в частині стягнення з відповідача 7 500,00 грн. збитків, понесених на отримання юридичних послуг задоволенню не підлягають.

Доводи позивача - ТОВ «Марголак» викладені в апеляційній скарзі, зокрема, про те, що: «…відповідач фактично прийняв поставлений товар, що він жодним чином не заперечив під час розгляду даної справи Господарським судом м. Києва, здійснив часткову його оплату, що саме по собі свідчить про визнання ним своїх зобовязань перед позивачем. Претензій щодо неправильного оформлення документів, повязаних з поставкою товару, щодо якості товару відповідач до позивача не висував, від прийняття та оплати товару не відмовлявся… та ін.», не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не встановлює розмір нарахованої та заявленої позивачем до стягнення заборгованості відповідача. Окрім того, що стосується належної передачі та прийняття товарів при здійсненні господарської діяльності, повязаної з передачею у будь-який спосіб товарних цінностей, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно п. 2.4 Положення „Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого Наказом ОСОБА_5 фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні розрахункові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до ОСОБА_5 фінансів України від 29.08.2005 р. № 31-04200-30/23-7454/6784 довіреність на одержання цінностей, яка відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом ОСОБА_5 фінансів України від 16 травня 1996 року N 99, видається на строк не більше 10 днів, є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ - товарно-транспортну накладну на відпуск цінностей, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для її бухгалтерського обліку.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивач доказів на підтвердження своїх аргументів не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТОВ «Марголак» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. № 64/55 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р.

№ 64/55 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р.

№ 64/55 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 64/55 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Борисенко І.В.

ОСОБА_1