Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО ПОРУШЕННЯ

СПРАВИ ПРО БАНКРУТСТВО ОСОБА_1

від "12" серпня 2011 р. № 4/5007/33/11-П

Господарський суд у складі судді Лозинської І.В. , розглянувши матеріали

за заявою Державної податкової інспекції у Житомирському районі (м. Житомир)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (с. Левків Житомирська область)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

10.08.2011 р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява від ДПІ у Житомирському районі від 10.08.2011 р., вих. № 8645/9/10-0 про порушення справи про банкрутство стосовно ФОП ОСОБА_3, с. Левків Житомирського району в порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 9 Закону, суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону, а також з підстав, передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

У частині 7 ст. 7 Закону визначено, що заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості його вимог.

За правилами статті 52 Закону, предметом доказування є визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи, факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням, ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також визначення інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Тому докази, які підтверджують наявність підстав для порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою на підставі ст.52 Закону повинні бути надані заявником безпосередньо на момент порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, оскільки, відповідно до ч. 2 цієї статті постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом суд виносить у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі, при цьому, за його відсутності.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 38 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальної норми, які виступають в якості гарантії достовірності одержаної інформації. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, з 01.07.2004 р. набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якого створено Єдиний державний реєстр з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про фізичних осіб - підприємців, зокрема, про щодо їх відсутності за місцем проживання.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 18 цього Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі, з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Наведене свідчить, що лише запис у Єдиному державному реєстрі про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням є достовірним доказом підтвердження факту відсутності боржника (юридичної особи), проти якого може бути порушено справу про банкрутство за правилами ст.52 Закону.

Зокрема, право ініціювати внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру надано цим Законом органам державної податкової служби та державному реєстратору, про що зазначено у ч. 8. ст. 19 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Пунктом 2 статті 46 названого Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є наявність в ЄДР запису по відсутність фізичної особи - підприємця за зазначеним місцем проживання.

Разом з тим, до заяви про порушення справи про банкрутство стосовно ФОП ОСОБА_3, с. Левків Житомирського району довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців із записом про його відсутність за адресою, вказаною в заяві та в довідці Житомирського обласного адресного бюро.

Крім того, слід звернути увагу ініціюючого кредитора, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені особливості для порушення та провадження справи про банкрутство фізичних осіб - підприємців, які регулюються ст. ст. 47 - 49 Закону.

За таких обставин заяву ДПІ у Житомирському районі до ФОП ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство слід повернути без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Державної податкової інспекції у Житомирському районі до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про порушення справи про його банкрутство без розгляду.

Додаток на 15 аркушах.

Ухвалу про повернення заяви без розгляду може бути оскаржено через господарський суд Житомирської області до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя Лозинська І.В.

< Роздруковка >