Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "04" серпня 2011 р. Справа № 5/5007/1/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Ляхевич А.А.

при секретарі Кудряшовій М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився,

від відповідача: не з"явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" (м.Харків)

до Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (м.Житомир)

про стягнення 19470,24 грн. (згідно заяви про уточнення позовних вимог)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 19479,68 грн., з яких 18060,96 грн. вартості відвантаженого, але неоплаченого товару, 1418,72 грн. штрафу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 194,80 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позов мотивований тим, що відповідно до договору доручення №345 від 11.12.2008 р, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" і підприємцем ОСОБА_1, останньою були одержані за видатковими накладними ювелірні вироби, на загальну суму 39972,33 грн. Впродовж дії договору доручення №345 від 11.12.2008 р. СПД ОСОБА_1 було здійснено повернення товару (за прибутковими накладними), на загальну суму 26637,05 грн. При цьому, ТОВ "Торговий дім "Срібне місто" було проведено переоцінку товару, що знаходиться у СПД ОСОБА_1, актами переоцінки №ПР-048 від 01.06.2009 р. (на суму 2120,38 грн.: 30739,14 грн. порівняно з первинною вартістю товару 28618,76 грн.) та №ПК-0070 від 01.10.2009 р. (на суму 2605,30 грн.: 29833,70 грн. порівняно з первинною вартістю товару 27228,40 грн.). Позивач вказує, що оплата за відвантажений та реалізований товар СПД ОСОБА_1 впродовж дії договору доручення №345 від 11.12.2008 р. не провадилась. Звіти проданих товарів, подання яких передбачено пунктом 2.1.2. договору доручення №345, не подавались. Отже, станом на 30.05.2011 р. у СПД ОСОБА_1 знаходиться товар позивача на загальну суму 18060,96 грн. На вимогу провести остаточний розрахунок за договором доручення №345 від 11.12.2008 р. (лист №103/1-02 від 23.06.2010 р.), позивач у серпні 2011 року отримав відповідь з проханням відстрочити термін погашення заборгованості до 01.10.2010 р. У зв"язку з тим, що внаслідок прострочення СПД ОСОБА_1 виконання зобов"язання за договором доручення №345 від 11.12.2008 р. втратило інтерес для позивача, позивач відмовляється від прийняття виконання та просить стягнути вартість відвантаженого та неоплаченого товару в сумі 18060,96грн. Крім того, позивач просить стягнути штраф у розмірі 0,2% вартості залишків товарів за кожне порушення зобов"язання, як передбачено в п.5.2. договору доручення. Враховуючи те, що за період з 11.12.2008 р. по 30.05.2011 р. СПД ОСОБА_1 мала подати 29 звітів, а фактично не подала жодного, згідно п.5.2. договору доручення, позивачем у позовній заяві заявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 1418,72 грн.

Надіславши на вимогу ухвали суду про порушення провадження у даній справі витребувані документи, які долучені судом до матеріалів справи, позивач, в листі від 23.06.2011 р. просив суд розглянути справу без присутності його представника (а.с.32).

Також, позивачем надіслано на адресу суду письмові пояснення та уточнення позовних вимог від 13.07.2011 р. №119/1-01 (а.с.59-60), в яких позивач виклав детальний розрахунок штрафу, з посиланням на визначення сум вартості залишків товару, а також, здійснивши перерахунок штрафу, позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути 1409,28 грн. штрафу (відносно 1418,72 грн. штрафу, про стягнення яких зазначено у позовній заяві). Крім суми штрафу, позивач просить стягнути 18060,96грн. основного боргу та судові витрати. Вказана заява надіслана відповідачу.

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд, враховуючи, що уточненням позовних вимог від 13.07.2011 р. №119/1-01 позивач фактично зменшив позовні вимоги, а також встановивши, що зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення штрафу, у даному випадку, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, приймає вищевказану заяву позивача від 13.07.2011 р. (уточнення позовних вимог). Розгляд справи здійснюється в межах позовних вимог, заявлених у заяві від 13.07.2011 р. №119/1-01.

Крім того, у поясненнях від 13.07.2011 р. позивач повторно заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В засідання суду представник позивача не з"явився.

Відповідач в засідання суду не з"явився, свого представника для участі у справі не направив, про причини неявки в суд не повідомив.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, надісланого державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради, згідно запиту суду, місце проживання СПД ОСОБА_1: 10014, АДРЕСА_1.

Разом з тим, поштове повідомлення про вручення ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду на 05.07.2011р., яка направлялась судом за вказаною адресою, 19.07.2011 р. повернулось до суду з неврученою ухвалою, з відміткою поштового відділення "За закінченням терміну зберігання".

Повідомлення про вручення адресованої відповідачу за місцем проживання ухвали суду від 05.07.2011 р. про відкладення розгляду справи на 21.07.2011 р. на час слухання справи не повернулось.

Як вбачається з реєстру відправки рекомендованої з повідомленням кореспонденції господарським судом Житомирської області від 25.07.2011 р., а також, зі списку згрупованих поштових відправлень (вид рекомендованих листів) за 25.07.2011р., ухвали суду скеровувались відповідачу за його місцем проживання, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

За таких обставин, оскільки судом вжито можливих заходів для належного повідомлення відповідача щодо дати, часу та місця розгляду справи, господарський суд вважає, що нез"явлення в засідання суду представника відповідача та неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши наявні у справі матеріали, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2008 р. між сторонами у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" (довіритель) та суб"єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (повірений) укладено договір доручення №345 (а.с.7), за яким довіритель доручає, а повірений приймає на себе повноваження і обов"язки від імені довірителя продавати ювелірні вироби зі срібла 925 проби, які є власністю довірителя (товари), перелік і вартість яких визначається згідно накладних (п.1.1. договору). Повірений діє на підставі договору доручення і в підтвердження своїх повноважень пред"являє покупцям цей договір та опирається на нього. Доручення за чинним договором повірений виконує особисто. Поставка товарів за чинним договором здійснюється за рахунок довірителя (п.п.1.2.-1.4. договору).

У розділі 2 договору визначено права та обов"язки сторін, зокрема, повірений зобов"язаний здійснювати оплату за продані товари за цінами, наведеними у накладних, 2 рази на місяць. В платіжних дорученнях обов"язково робити відмітку "Згідно договору доручення №345" (п.2.1.2. договору); забезпечувати збереженість товарів, одержаних від довірителя, та нести повну матеріальну відповідальність за них (п.2.1.3).

Пунктом 2.1.2. договору передбачено обов"язок повіреного надавати довірителю без його вимоги щомісячно до 3 числа кожного місяця, наступного за звітним, звіт проданих товарів станом на 1 число з зазначенням шифру, кількості, суми, згідно наданої форми звітності, яка є невід"ємною частиною цього договору (додаток 1).

Водночас, повірений має право відмовитись від продовження виконання доручення за цим договором на підставі того, що товар не має збуту, але не пізніше ніж через 45 календарних днів після одержання продукції від довірителя. Про відмову від продовження виконання доручення повірений зобов"язаний письмово повідомити довірителя за 15 календарних днів до дати події (п.2.2.1. договору).

Відповідно до п.2.4. договору, довіритель зобов"язаний передати повіреному призначені для продажу товари; забезпечувати повіреного необхідними документами для здійснення продажу товарів; має право відмінити договір доручення, письмово попередивши повіреного за 15 календарних днів дати події, здійснювати контрольні перевірки повіреного відносно своєчасності розрахунків за реалізовані товари згідно п.3.2. чинного договору, проводити інвентаризацію у повіреного своїх матеріальних цінностей не менш, ніж 1 раз на місяць.

У відповідності до п.3.1. договору, ціна продажу товарів за чинним договором встановлюється повіреним самостійно, але не нижче відпускної ціни довірителя. Відповідно до п.3.2. договору, повірений проводить розрахунок з довірителем згідно п.2.1.1. чинного договору протягом 16 календарних днів з моменту продажу товару. Винагорода повіреного складається із різниці між вартістю товару, що наведена у накладних та належить до сплати довірителю та тією ціною, за якою товар був проданий повіреним покупцю. Вказана різниця утримується повіреним самостійно.

В розділі 5 договору встановлено відповідальність сторін, зокрема, згідно п.5.2. договору, у разі невиконання чи неналежного виконання повіреним п.п.2.1.2. цього договору, останній сплачує довірителю штраф у розмірі 0,2% вартості залишків товарів за кожне порушення зобов"язання.

Згідно п.7.1. договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 30.05.2010 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, укладений сторонами договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

У відповідності до ст.1003 Цивільного кодексу України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно ст.1004 Цивільного кодексу України, повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Статтею 1005 Цивільного кодексу України, повірений повинен виконати дане йому доручення особисто.

Відповідно ст.1006 Цивільного кодексу України, якою визначено обов"язки повіреного, повірений зобов'язаний:

1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;

2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;

3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Згідно статті 1008 Цивільного кодексу України, договір доручення, крім обумовлених у даній нормі випадків, припиняється на загальних підставах припинення договору.

У даному випадку, дія договору доручення між сторонами закінчилась 30.05.2010р., однак повіреним за договором - відповідачем у справі не виконано своїх зобов"язань за договором, а тому, відповідно до п.7.1. договору, умови договору доручення №345 мають бути застосовані до спірних правовідносин сторін.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору доручення №345 від 11.12.2008 р, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" і підприємцем ОСОБА_1, останньою були одержані ювелірні вироби (товар) за видатковими накладними:

- №А08-000008 від 11.12.2008 р., на суму 10464,75 грн.,

- №А08-000009 від 11.12.2008 р., на суму 11353,57 грн.,

- №А08-000016 від 16.05.2009 р. на суму 18154,01 грн., на загальну суму 39972,33грн. (а.с.8-10).

Впродовж дії та виконання договору доручення №345 від 11.12.2008 р. СПД ОСОБА_1 було здійснено повернення товару (за прибутковими накладними, а.с.15-20), на загальну суму 26637,05 грн., а саме:

- за прибутковою накладною №ТД-0000113 від 07.05.2009 р., на суму 11353,57 грн.,

- за прибутковою накладною №ТД-0000214 від 25.08.2009 р., на суму 2504,23 грн.,

- за прибутковою накладною №ТД-0000255 від 30.09.2009 р., на суму 1006,48 грн.,

- за прибутковою накладною №ТД-0000319 від 25.12.2009 р., на суму 1496,75 грн.,

- за прибутковою накладною №ТД-0000062 від 29.03.2010 р. на суму 1534,58 грн.,

- за прибутковою накладною №ТД-0000192 від 08.09.2010 р., на суму 8741,41 грн.

Крім того, позивачем за погодженням з відповідачем здійснено переоцінку товару, переданого підприємцю ОСОБА_1 за актами переоцінки №ПР-048 від 01.06.2009 р. та №ПК-0070 від 01.10.2009 р. (а.с.11-12,13-14), на загальну суму 4725,68грн. (2120,38грн.+2605,30грн. = 4725,68 грн.).

З урахуванням викладеного, згідно наявних матеріалів справи, на момент розгляду справи у відповідача знаходиться (або ним реалізований) переданий ТОВ "Торговий дім "Срібне місто" за договором доручення №345 товар, на загальну суму 18060,96 грн.

Докази здійснення відповідачем - підприємцем ОСОБА_1 оплати за прийнятий та реалізований товар, згідно умов договору доручення №345 від 11.12.2008р., в матеріалах справи відсутні.

Як стверджує позивач та свідчать подані до справи докази, звіти проданих товарів, подання яких передбачено пунктом 2.1.2 договору доручення №345, відповідачем не подавались.

На вимогу позивача від 23.06.2010 р. за вих.№103/1-02 (а.с.21) про надання звіту про виконання договору доручення, здійснення остаточного розрахунку за реалізовані вироби та повернення, в разі наявності, нереалізованих виробів, відповідь підприємцем була надана лише 02.08.2010 р. (а.с.22). У відповіді підприємець просила, у зв"язку з важким матеріальним становищем, надати можливість розрахуватися по заборгованості до 01.10.2010 р. З листа відповідача вбачається, що станом на 02.08.2010 р. реалізовано товару на суму 20000,00 грн. та наявно товару на суму 6802,00 грн.

Як уже зазначалось, після направлення вказаної вимоги, відповідачем було повернуто позивачу за прибутковою накладною №ТД-0000192 від 08.09.2010 р. товар на суму 8741,41 грн. (а.с.20). Таким чином, якщо враховувати відображені в листі від 23.06.2010 р. за вих.№103/1-02 відомості (навіть, з урахуванням неточностей), станом на час звернення з даним позовом до суду та на час розгляду справи, у відповідача був відсутній нереалізований товар позивача. Водночас, вимога про здійснення розрахунку за договором залишена відповідачем без задоволення.

Зі змісту вищенаведених положень ч.ч.2,3 ст.1006 Цивільного кодексу України, вбачається, зокрема, обов"язок повіреного після припинення договору доручення негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладені вимоги чинного законодавства та встановлені обставини справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" до підприємця ОСОБА_1 про стягнення 18060,96 грн. вартості одержаного за договором доручення товару, господарський суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, як зазначалося вище, умовами договору доручення №345 (пункт 5.2.) сторони встановили відповідальність повіреного (відповідача у справі) за порушення умов п.2.1.2 договору щодо надання довірителю без його вимоги, щомісячно до 3 числа кожного місяця, звітів проданих товарів, згідно наданої форми звітності. Посилаючись на невиконання відповідачем умов 2.1.2 договору, позивач просить застосувати до відповідача передбачену договором відповідальність та стягнути нарахований відповідно до п.5.2. договору штраф.

Згідно наявних у справі матеріалів, відповідачем не спростовано твердження позивача про невиконання підприємцем ОСОБА_1 зобов"язань за договором з надання щомісячних звітів проданих товарів.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до пункту 5.2. договору, у разі невиконання чи неналежного виконання повіреним п.п.2.1.2. цього договору, останній сплачує довірителю штраф у розмірі 0,2% вартості залишків товарів за кожне порушення зобов"язання.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Перевіривши розрахунок штрафу, наведений позивачем в заяві про уточнення позовних вимог (а.с.59-60), господарський суд встановив його правомірність.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодаства та умови договору, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 1409,28 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню господарським судом.

Стаття 33 ГПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач не спростував обгрунтованість позовних вимог, доказів сплати заборгованості суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, позов обґрунтований, підтверджений належними доказами, що містяться в матеріалах справи та підлягає задоволенню в межах уточнених позовних вимог. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 18060,96 грн. заборгованості та 1409,28 грн. штрафу.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача згідно вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (10014, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Срібне місто" (61010, Харківська область, м.Харків, проспект Гагаріна, буд.12, ідентифікаційний код 30426994):

- 18060,96 грн. заборгованості,

- 1409,28 грн. штрафу,

- 194,70 грн. витрат з державного мита,

- 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (рекоменд. з пов.)

3 - відповідачу (рекоменд.з пов.)