Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" грудня 2011 р. Справа № 15/5007/137/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Cудді Кравець С.Г. < Поле для тексту >

при секретарі Пастощук О.А.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю від 16.12.2011р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (м.Коростишів) < В особі(назва) > < Поле для тексту >

до Індивідуального підприємця ОСОБА_3 (с.Галево, Пинський район, Брестська область, Республіка Білорусь) < Поле для тексту >

про стягнення 20909,07 дол. США, що еквівалентно 166791,65 грн. < Поле для тексту >

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовом до індивідуального підприємця ОСОБА_3 про стягнення 20909,07 доларів США, що еквівалентно 166791,65грн. згідно офіційного курсу НБУ, із яких 17871,00 доларів США, що еквівалентно 142556,97грн., 3038,07 доларів США, що еквівалентно 24234,68грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. На виконання вимог ухвали суду надав міжнародну транспортну накладну серії А №0148896 з відміткою відповідача про отримання товару (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 26).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом прийняти участь в судовому засіданні, як і правом подати письмовий відзив на позов, останній не скористався.

За таких обставин, господарський суд прийшов до висновку, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, за наявними матеріалами справи, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2011р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (позивач/продавець) та індивідуальним підприємцем ОСОБА_3 (відповідач/покупець) було укладено договір №1 (а.с. 9), за умовами якого продавець зобов'язується виготовити та поставити товар покупцю на умовах викладених у даному договорі із природного каменю українських родовищ, у подальшому - товар, окремими партіями у відповідності з додатком до договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору, покупець зобов'язується оплатити та прийняти товар у кількості по ціні та асортименті згідно додатку, що є невід'ємною частиною даного договору.

У відповідності з п. 8.1 договору №1 від 21.03.2011р., даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2011р.

Ціна та кількість товару зазначається у додатку до договору, що є невід'ємною його частиною при кожному відправленні (п. 2.1 договору).

Умови поставки товару регулюються на кожну партію окремо і зазначаються в додатках до договору, що є його невід'ємною частиною (п.3.1 договору).

Загальна вартість договору 100000,00 доларів США (п.4.1. договору).

Валюта контракту - долари США (п.4.2. договору).

Валюта розрахунку - долари США (п.4.3. договору).

Згідно укладеного між сторонами додатку № 1 від 30.03.2011р. до договору № 1 від 21.03.2011р., сторони погодили асортимент, кількість та вартість товару який поставляється (а.с. 10). Зокрема, сторони погоди, що товар - деталі памятників поліровані із габро Губенківського родовища 2 та граніту Покостівського, Межирічського, Капустянського родовищ (Україна) поставляється в кількості 603 шт., загальна вартість якого становить 17871,00 доларів США, з яких вази Н=30см. в кількості 141 штука на суму 4935,00дол. США, вази Н=25см. в кількості 262шт. на суму 7336,00дол. США, вази Н=25см. в кількості 200шт. на суму 5600,00дол. США; умови поставки: СРТ - д. Галево; ціни визначені на умовах: СРТ - д. Галево.

Відповідно до п.4.4. договору покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів або внесення готівки на розрахунковий рахунок продавця протягом 60-ти банківських днів, згідно супровідних документів.

Оплата договору здійснюється в доларах США на дату зарахування коштів по курсу Національного банку України (п.4.5. договору).

24.05.2011 року між тими ж сторонами було укладено Додаткову угоду до договору №1 від 24.05.2011 року (а.с.11), відповідно до якої сторони погодили п.4.4. договору №1 від 12.01.2011 року викласти в наступній редакції:

- покупець зобов'язується провести 100 процентну оплату товару на протязі 180 днів з моменту відправки товару.

Також сторони домовились п.7.2 договору №1 від 12.01.2011 року викласти в наступній редакції:

- всі спори між сторонами, що виникли з даного договору і по яким не було досягнуто згоди, розглядаються в господарському суді Житомирської області, за законодавством України.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору № 1 від 21.03.2011р. та додатку №1 від 30.03.2011р. до зазначеного договору, позивачем 31.03.2011р. відправлено на ім'я отримувача: ОСОБА_3, д.Галево, Брестська область, Республіка Беларусь деталі памятників поліровані із габро Губенковського - 2 родовищ: вази Н=30см. в кількості 141 шт., вази Н=25см. в кількості 262шт.; деталі памятників поліровані із граніту Покостовського, Межирічського, Капустянського родовищ: вази Н=25см. в кількості 200шт. на загальну суму 17871,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи: специфікацією № 1 від 30.03.2011р. (а.с. 13), пакувальним листом № 1 від 30.03.2011р. (а.с. 14) та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А № 0148896 ( а.с. 15, 29).

Зазначений товар підприємець ОСОБА_3 отримав, про що свідчить вчинений останнім на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) серія А №0148896 підпис, який скріплено печаткою підприємця (а.с. 29).

Як зазначив позивач, відповідач свої зобов'язання у встановлений в договорі строк щодо оплати поставленого йому товару не виконав.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати товару, станом на день звернення позивача з позовом до суду у відповідача перед позивачем існує заборгованість у сумі 17871,00 доларів США, що підтверджується розрахунком позивача та довідкою від 28.11.11р. (а.с. 4, 22).

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 3038,07доларів США (24234,68грн. за офіційним курсом НБУ від 01.11.2011р.).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 17871,00доларів США (142556,97грн. за офіційним курсом НБУ на 01.11.2011р.) є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Тобто, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Пунктом 5.2 договору від 12.01.2011 року сторони передбачили, що при несвоєчасній оплаті покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Згідно розрахунку позивача (а.с.4) розмір пені за період з 27.09.2011р. по 01.11.2011 року складає 3038,07 доларів США (24234,68грн. за офіційним курсом НБУ на 01.11.2011р.).

Перевіривши проведені позивачем нарахування пені, суд прийшов до висновку, що вони нараховані правильно, відповідно до вимог чинного законодавства та укладеного договору, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 509, 525, 526, ч. 1 ст. 530, 549, 627 ЦК України, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193, ч. 4 ст. 231, ч. 6 ст. 232 ГК України, та керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 82 85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Індивідуального підприємця ОСОБА_3 (225750, Брестська область, Пинський район, с. Галево, вул. Леніна, 47-2, № 290229838)

на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (12505, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

- 17871,00 доларів США (142556,97грн. за офіційним курсом НБУ на 01.11.2011р.) - основний борг,

- 3038,07доларів США (24234,68грн. офіційним курсом НБУ на 01.11.2011р.) - пені,

- 3335,82грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кравець С.Г.

Повний текст рішення підписано: "26" грудня 2011 року.

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.),

3 - відповідачу (рек. з пов.)