РІШЕННЯ

"24" січня 2011 р.Справа № 12/102-1873

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Френдій Н.А.

Розглянув справу

за позовом Козівської селищної ради, вул. Дорошенка, 3, смт. Козова, Тернопільської області,

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 47600

За участю представників сторін від:

Позивача: ОСОБА_2 спеціаліст по земельних питаннях (довіреність №10 від 06.12.2010р.); ОСОБА_3 спеціаліст з правових питань (довіреність №11 від 06.12.2010р.).

Відповідача: ОСОБА_4 адвокат (договір про надання юридичних послуг від 15.12.2010р.); ОСОБА_1 приватний підприємець.

В судових засіданнях учасникам судового процесу розяснено права і обовязки сторін, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть справи:

Козівська селищна рада звернулась до господарського суду Тернопільської області із позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за оренду земельних ділянок в сумі 48605грн.62коп., 972грн.11коп. пені та зобовязання підписати договори оренди земельних ділянок, подати їх для державної реєстрації та виконувати зобовязання за договорами оренди земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог Козівська селищна рада посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів оренди від 28.04.2009р. та від 19.06.2010р. (згідно поданого розрахунку) щодо сплати за орендну земельних ділянок загальною площею 0,43 га з дат їх укладення по листопад 2010р., що в підсумку становить 48605,62грн., у зв'язку з чим нараховано 972,11грн. пені. Крім того, зазначає, що у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки землі із відповідачем укладено нові договори оренди від 19.06.2010р., проте останній ухиляється від їх підписання, не подає договори у відповідні установи для здійснення державної реєстрації.

Відповідач у відзиві на позов від 12.01.2011р. зазначив, що 28.04.2009р. між ним та позивачем було укладено договори оренди земельних ділянок площею 0,32 га та 0,11 га, згідно яких орендна плата за рік була встановлена в сумі 20846,59грн. та 9382,35грн. відповідно, і заяву про реєстрацію даних договорів ним було подано до Козівського районного відділу Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" для здійснення їх державної реєстрації, проте з невідомих причин, дана реєстрація не проведена, а у відповідності до ст. 18, ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про оренду землі", ч. 1 ст. 210, ч.3 ст. 640 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і є укладеним з моменту його державної реєстрації, відтак договори від 28.04.2009р. є неукладеними. Крім того, зазначив, що договори оренди земельних ділянок від 19.06.2010р. ним не підписані, оскільки із відповідачем не узгоджувався розмір орендної плати, який відповідно до норм чинного законодавства встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. У зв'язку з вищенаведеним, вважає, що не може відповідати за невиконання зобов'язання по неукладених договорах оренди земельних ділянок, так як не набув таких обов'язків, відтак просить суд відмовити позивачу у задоволення позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із заявою №01-04/3-09 від 01.01.2010р. про уточнення п. 2 позовних вимог та клопотанням №01-33/3-09 від 19.01.2011р. в яких зазначив, що із двостороннім підписанням договорів оренди від 28.04.2009р. сторонами узгоджено їх усі істотні умови, зокрема, дані договори укладені строком на 15 років і у п. 10 цих договорів встановлено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, відтак у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки землі відповідачу подано для підписання договори оренди від 19.06.2010р. в новій редакції, в яких змінились лише пункти що стосуються орендної плати, тому вважає, що відповідач не підписує дані договори з метою несплати орендної плати та ухиляється від їх державної реєстрації, хоч фактично використовує земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності, відтак уточнив другу позовну вимогу та просить суд зобов'язати відповідача підписати та подати договори оренди від 19.06.2010р. земельних ділянок, що знаходяться в смт. Козова по вул. Грушевського, 11, площею 0,11 га та по вул. Грушевського, 3, площею 0,32 га для державної реєстрації в Козівський районний відділ Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру".

Розглянувши заяву позивача про уточнення п. 2 позовних вимог, яка по своїй суті є заявою про уточнення предмету позову, оскільки в позовній заяві позивач не чітко визначив, які саме договори слід зобов'язати підписати відповідача та відповідно подати їх для проведення державної реєстрації, відтак спір вирішується відповідно до уточнених позовних вимог.

За згодою повноважних представників сторін в судових засіданнях 12.01.2011р. та 21.01.2011р. в порядку ст. 77 ГПК України оголошувались перерви до 12год.30хв. 21.01.2011р. та 15год.00хв. 24.01.2011р. відповідно.

Козівський районний відділ Тернопільської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" у інформації №5-2/05 від 20.01.2011р. (факсограма від 21.01.2011) наданій у відповідь на запит господарського суду Тернопільської області №75/2011 від 12.01.2011р., зазначив, що земельні ділянки площею 0,110 га та 0,320 га, які згідно прийнятих у 2008 році рішень Козівської селищної ради надані в оренду підприємцю ОСОБА_1, у квітні 2008 року занесені в ОСОБА_2 даних автоматизованої системи державного земельного кадастру. Крім того, з даної інформації вбачається, що договори оренди земельних ділянок від 28.04.2009р. в державному реєстрі не зареєстровані.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул.. Грушевського (вул..Леніна), буд.11, (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10301503 від 05.04.2006р. номер запису 70 в книзі 2), та на нежитлову будівлю, автозаправочну станцію і пункт технічного обслуговування, що розташована в Тернопільській області, Козівський район, смт Козова, вул.. Тернопільська, буд.3 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11046536 від 26.06.2006р. номер запису 76 в книзі 2).

Частиною другою ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Пункт 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду) вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" (надалі Закон) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У відповідності до статті 124 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент укладення Договору) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

З наведеного випливає, що розпорядження землями територіальних громад міста, у тому числі вирішення питань про надання земельних ділянок в оренду, віднесено до виняткової компетенції відповідної міської ради, яка реалізує її шляхом прийняття відповідних рішень на пленарних засіданнях, тобто, право фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користування земельними ділянками, на яких розміщені вищезазначені нежитлові будівлі, підлягає оформленню (набувається) у порядку, передбаченому нормами ст. ст. 124 та 125 Земельного кодексу України шляхом укладення відповідного договору оренди на підставі рішення Ради.

Рішенням Козівської селищної ради від 22.10.2008р. №647 "Про надання в оренду земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СПД ОСОБА_1 для комерційного використання пункту технічного обслуговування автомобілів, надано останньому земельну ділянку площею 0,320га в оренду на термін 15 років, розміщену в східній частині смт. Козова по вул. Тернопільська, 3, для обслуговування пункту технічного обслуговування автомобілів за рахунок землі, не наданої у власність або постійне користування селищної ради, в тому числі землі, яка використовується в комерційних цілях.

Рішенням Козівської селищної ради від 22.10.2008р. №648 "Про надання в оренду земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СПД ОСОБА_1 для реконструкції нежитлового будинку та його комерційного використання сауни, надано останньому земельну ділянку площею 0,11га в оренду на термін 15 років в смт. Козова по вул. Грушевського, 11, для реконструкції нежитлового будинку та його комерційного використання сауни за рахунок землі, не наданої у власність або постійне користування селищної ради, в тому числі землі, яка використовується в комерційних цілях.

Разом з тим, даними рішеннями органу місцевого самоврядування вирішено за погодженням сторін встановити орендну плату за користування землею в розмірі 7,5% від величини нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та зобовязано СПД ОСОБА_1 в місячний термін укласти договір оренди земельної ділянки, при цьому в даних рішеннях визначено розмір орендної плати за користування земельними ділянками за один рік оренди та зобовязано відповідача внести дану суму на розрахунковий рахунок Козівської селищної ради, при цьому до використання земельних ділянок приступити після державної реєстрації договору оренди.

Правовий аналіз чинного законодавства свідчить про те, що рішення органу місцевого самоврядування, прийняте на пленарному засіданні, необхідне лише для вирішення питання про надання земельної ділянки в оренду чи поновлення такого договору, проте, таким рішенням умови та повний текст договору оренди, що укладається в подальшому на підставі цього рішення, не визначаються, тому зазначення в рішеннях Козівської селищної ради розміру річної орендної плати та зобовязання відповідача по внесенню орендної плати на розрахунковий рахунок Ради є безпідставним, оскільки такі зобовязання визначаються сторонами в договорах оренди землі.

Пунктом 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі»(в діючій редакції на момент укладення договору оренди) визначено, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Рішенням Козівської селищної ради від 26.01.2007р. №204 "Про орендну плату за земельні ділянки" встановлено методику встановлення розміру річної орендної плати, де передбачено, що якщо площа земельної ділянки до 0,5 га- орендна плата складає 7,5% від нормативно-грошової оцінки земель

Законом України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди землі, якими є:

· об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

· строк дії договору оренди;

· орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

· умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

· умови збереження стану об'єкта оренди;

· умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

· умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

· існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

· визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; умови передачі у заставу;

· відповідальність сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2009 року між сторонами у справі досягнуто домовленості з усіх істотних умов та підписано договір оренди землі (надалі договір №1), Згідно умов якого (п.п. 1-3) Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на підставі рішення селищної ради №647 від 22.10.2008р. для несільськогосподарської підприємницької діяльності, яка знаходиться в смт. Козова по вулиці Тернопільська, 3 із земель не наданих у власність або постійне користування селищної ради, в тому числі земель, які використовуються в комерційних цілях, загальною площею 0,32 га, нормативна грошова оцінка якої становить 277954,56грн.

Відповідно до п.п. 5-8 договору №1 договір укладено на 15 років; оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5 % від величини нормативної грошової оцінки землі, що становить 20846,59грн. за рік; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1737,22грн. до 25 числа поточного місяця.

Також, 28 квітня 2009 року між сторонами досягнуто домовленості з усіх істотних умов та підписано договір оренди землі (надалі договір №2), згідно п.п. 1-3 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на підставі рішення селищної ради №648 від 22.10.2008р. для несільськогосподарської підприємницької діяльності, яка знаходиться в смт. Козова по вулиці Грушевського, 11 із земель не наданих у власність або постійне користування селищної ради, в тому числі земель, які використовуються в комерційних цілях, загальною площею 0,11 га, нормативна грошова оцінка якої становить 125097,98грн.

Пунктами 5-8 договору №2 сторони встановили, що договір укладено на 15 років; оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5 % від величини нормативної грошової оцінки землі, що становить 9382,35грн. за рік; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 781,86грн. до 25 числа поточного місяця.

Пунктом 10 договору №1 та договору №2 сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається щорічно, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, в інших випадках, передбачених законом.

Договори оренди від 28.04.2009р. підписані сторонами без зауважень.

За твердженнями позивача, відповідач не виконав зобовязання, які встановлені умовами договорів №1 та №2 щодо сплати орендної плати за земельні ділянки з дати укладення даних договорів, відтак заборгував за період з 29.04.2009р. по 19.06.2010р. 35267,09грн. (по договору №1 - 24321,02грн. та по договору №2 - 10946,07грн.).

Рішенням Козівської селищної ради від 10.03.2010р. №1055 "Про орендну плату за земельні ділянки" встановлено методику встановлення розміру річної орендної плати, де передбачено, що якщо площа земельної ділянки від 0,1 га до 0,5 га- орендна плата складає 7,5% від нормативно-грошової оцінки земель

Як слідує з матеріалів справи, у звязку із зміною нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які є обєктами договорів оренди, від 09.06.2010р. №384 та №385, на підставі заяви відповідача від 18.05.2010р. Козівська селищна рада прийняла рішення від 11.06.2010р. №1131 "Про продовження терміну дії укладення договорів оренди земельних ділянок", згідно якого продовжено термін дії рішень №№647,648 від 22.10.2008р. до 11.07.2010р., внесено зміни в дані рішення в частині зазначення розміру річної орендної плати, яка підлягала оплаті відповідачем, зобовязано останнього укласти договори оренди земельних ділянок до 11.07.2010р. та зобовязано погасити заборгованість по орендній платі по договорах оренди від 28.04.2009р. до 30.08.2010р.

У звязку із вищезазначеними змінами розміру орендної плати відповідачу 08.07.2010р. (витяг з журналу видачі договорів оренди земельних ділянок та рішень селищної ради) було вручено для підписання проекти договорів оренди землі від 19.06.2010р., підписані та скріплені печаткою зі сторони Орендодавця.

Позивач стверджує, що відповідач не сплатив орендну плату за оренду земельних ділянок згідно договорів №1 та №2, а також не здійснив сплату орендної плати, яка встановлена рішенням ради №1131 та умовами договорів від 19.06.2010р., у звязку з чим заборгованість останнього становить 48605,62грн.

Крім того, відповідно до п. 11 договорів №1 та №2, згідно яких у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожен день прострочення, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 486,42грн. по договору оренди №1 та 218,92грн. по договору оренди №2, що в підсумку становить 705,34грн., а також нараховано пеню за несплату орендної плати згідно договорів від 19.06.2010р. в розмірі 266,77грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що станом на день подання позову відповідач ухиляється від підписання договорів оренди землі від 19.06.2010р. та їх державної реєстрації, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Козівської селищної ради підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

За положеннями ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року N 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року N 134/2003 "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі у складі державного земельного кадастру", який у силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

Державна реєстрація договорів оренди землі №1 та №2, підписаних сторонами 28.04.2009р. не відбулася. Указані договори у державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" не зареєстровані. Сторони ці обставини не оспорюють.

Таким чином, договори №1 та №2 є неукладеними.

Інших договорів оренди земельних ділянок між сторонами впродовж 2009-2010 років укладено не було

За умов відсутності укладення та державної реєстрації договорів оренди землі право на оренду у відповідача не виникло та статус орендаря стосовно спірних земельних ділянок відповідач не набув.

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача орендної плати згідно договорів оренди земельних ділянок від 28.04.2009р. та пені задоволенню не підлягають.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" (який був чинним до 02.12.2010р., тобто протягом періоду, за який заявлено стягнення орендної плати)використання землі в Україні є платним; плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель; розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом; за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (ст.15 Закону України Про плату за землю).

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про плату за землю" визначено, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, в т. ч. на умовах оренди.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про плату за землю" підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

З аналізу положень ст. 2 та ч. 2 ст. 15 Закону України Про плату за землю вбачається, що за відсутністю у користувача земельної ділянки документів, визначених у ст.ст. 125-126 ЗК України, тобто без укладення договору оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку, такий користувач здійснює фактичне користування з зобовязанням сплатити за період користування у поточному році податок на землю.

Тобто, підставою для стягнення плати за землю в даному випадку є не лише укладення (неукладення) договору оренди, а наявність рішення про надання земельної ділянки в оренду та фактичного використання земельної ділянки.

Відповідно до п. 8 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" (в редакції, чинній протягом періоду, за який заявлено стягнення орендної плати) плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) належать до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз законодавства, яким врегульовані орендні відносини (впродовж 2008р. до 02 грудня 2010р.) дає підстави зробити висновок, що з 01.04.2005 року орендна плата визнана державним обовязковим платежем, строки та сплата якого здійснюється в порядку передбаченому податковим законодавством на підставі декларації; платником орендної плати за землю до бюджету є орендар земель державної або комунальної власності на підставі укладеного з відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади договором оренди землі і який набирає чинності після його державної реєстрації. Річна орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України Про плату за землю (2535-ХІІ), та перевищувати 12% їх нормативної грошової оцінки.

Приймаючи до уваги, що договори оренди землі №1 та №2 є не укладеними, беручи до уваги фактичне користування відповідачем земельними ділянками впродовж 2009-2010 років, підприємець ОСОБА_1, виходячи із норм чинного на той період законодавства, зобовязаний був подавати податкову звітність та самостійно сплачувати плату за землю в порядку та в розмірах, встановлених законодавством, однак, враховуючи відсутність укладених між сторонами договорів оренди землі, орган місцевого самоврядування не набув статусу Орендаря, при цьому законодавством України контроль за справлянням орендної плати до бюджету покладено на податкові органи, а тому Козівська селищна рада є неналежним позивачем щодо стягнення плати за землю в даному випадку і відповідно пені, що також є підставою для відмови в позові в частині стягнення орендної плати за фактичне користування земельними ділянками та пені.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження селищної ради у галузі земельних відносин на території селища, перелік яких не є вичерпним, в тому числі вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. N 7-рп/2009, справа N 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент прийняття радою рішень )розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю";

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю".

Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. При цьому у разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати, ніж зазначений у цій частині.

Згідно з частиною першою ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру.

За таких обставин, рішення міської ради про встановлення орендареві річної орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 7,5% від величини нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, встановленої Законом України "Про оренду землі", прийнято згідно компетенції міської ради та в межах законодавства, ініціювання укладення договорів оренди землі належить до компетенції сільської, селищної, міської ради і має здійснюватись шляхом прийняття відповідних рішень.

В силу ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотні умови договору оренди земельної ділянки визначені ст. 15 Закону України "Про оренду землі", які сторони обовязково мають узгодити в договорі оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Господарського кодексу України, укладання господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися в спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладання договорів, встановленого ст. 181 Господарського кодексу України.

Нормою ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, проекти договорів оренди землі від 19.06.2010 року на оренду вищезазначених земельних ділянок були вручені відповідачу 08.07.2010р.

Дані договори містять всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону.

Відповідач в якості заперечень щодо узгодження та підписання даних договорів зазначає, що сторони не дійшли згоди щодо розміру орендної плати.

Судом не здобуто, а відповідачем не надано доказів надсилання (вручення) позивачу протоколу розбіжностей щодо такої істотної умови договору оренди як розмір орендної плати.

Станом на день розгляду справи договори оренди землі від 19.06.2010р. сторонами не підписані.

Як вбачається із матеріалів справи та умов договорів оренди землі від 19.06.2010р., розмір орендної плати, зазначений в проектах договорів відповідає методиці встановлення розміру річної орендної плати, встановленій рішенням міської ради від 10.03.2010р. №1055, вимогам чинного законодавства та складає 7,5% від величини нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, в проектах спірних договорів оренди землі від 19.06.2010р. в розділі "Строк дії договору" в п. 5 встановлено "Договір укладено на 15 років", тобто, враховуючи дату укладення договорів (19.06.2010р.) до 19.06.2025 року, що суперечить рішенням органу місцевого самоврядування, оскільки рішеннями ради №647, 648 від 22.10.2008р. земельні ділянки надані в оренду відповідачу терміном на 15 років, тобто до 2023 року.

Здійснивши аналіз умов проектів спірних договорів, суд вважає, що умови договорів щодо строку дії договорів, викладені в п.5 підлягають уточненню, а саме даний пункт слід викласти в наступній редакції: "Договір укладено до 22.10.2023 року…".

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За визначенням статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У відповідності до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Статтею 20 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

У відповідності до п. 5 Постанови КМ України №2073 від 25.12.1998р. заяву про державну реєстрацію договорів оренди, договір оренди у трьох примірниках та інші необхідні для державної реєстрації договорів оренди землі документи, юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів, яким в даному випадку є Козівський районний відділ Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру".

З огляду на викладене, зважаючи на те, що рішення Козівської селищної ради №1131, 647, 648, на підставі яких було здійснено ініціювання укладення спірних договорів, є чинними та обов'язковими до виконання, з урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача підписати (в редакції позивача) та подати договори оренди землі від 19.06.2010р. земельних ділянок, що знаходяться в смт. Козова по вул. Грушевського, 11, площею 0,11 га та по вул. Грушевського, 3, площею 0,32 га для державної реєстрації в Козівський районний відділ Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" підлягають до часткового задоволення, із терміном дії договорів оренди землі до 22.10.2023р.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, підписати договори оренди землі від 19.06.2010р. земельних ділянок, що знаходяться в смт. Козова по вул.. Грушевського, 11, площею 0,11га та по вул.. Грушевського, 3, площею 0,32га, із терміном дії договорів оренди землі до 22.10.2023р. та подати їх для державної реєстрації в Козівський районний відділ Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру".

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2,47600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,:

- в дохід Державного бюджету України (р/р 0002, банк одержувача ГУДКУ у Тернопільській області, одержувач платежу УДК у м. Тернополі, МФО банку 838012, ) 85,00грн. державного мита;

- 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , код 22050003, одержувач: Державний бюджет м. Тернополя.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

5. В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення "27" січня 2011р. через місцевий господарський суд.

Суддя Н.А. Френдій