донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2011 р. справа №37/197

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_4 за довіреістю б/н від 07.09.2011р.
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від26.09.2011р.
у справі№37/197 (суддя Попков Д.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 м.Харцизьк
про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №А-011/09 від 24.02.2011р. в сумі 1 440грн.24коп., пені в сумі 22грн.20коп., штрафу в розмірі 1 000грн.00коп., 3% річних в сумі 4грн.65коп., інфляційної складової в розмірі 2грн.55коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.09.2011р. у справі №37/197 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 м.Харцизьк про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №А-011/09 від 24.02.2011р. з урахуванням витрат по комунальним послугам в сумі 1 440,24грн., пені в сумі 22,20грн., штрафу в розмірі 1 000,00грн., 3% річних в сумі 4,65грн., інфляційної складової в розмірі 2,55грн. задоволені частково та з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 612,5грн. та нараховані на неї 3% річних в розмірі 2,22грн., інфляційні витрати в розмірі 2,45грн., пеню в розмірі 10,78грн., а також штраф в розмірі 1 000,00грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Товариством з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на комунальні послуги та експлуатаційних витрат з нарахуванням штрафних санкцій у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про наявність рахунків та актів виконаних послуг, знав про свій обовязок з відшкодування витрат на комунальні послуги.

Позивач наполягає на задоволенні апеляційної скарги, просить рішення суду скасувати частково.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомлено. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення апеляційного провадження у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Восход м. Донецьк звернулось до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 м.Харцизьк про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №А-011/09 від 24.02.2011р. з урахуванням витрат по комунальним послугам в сумі 1 440,24грн., пені в сумі 22,20грн., штрафу в розмірі 1000грн., 3% річних в сумі 4,65грн., інфляційну складову в розмірі 2,55грн.

Позовні вимоги до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 м.Харцизьк обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди №А-011/09 від 24.02.2011р., внаслідок чого за період з квітня 2011р. по 09.06.2011р. утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, штрафу, інфляції, 3% річних.

Відмовляючи частково у позовних вимогах до відповідача, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту прострочення платежів з боку відповідача та правомірності їх визначення саме у стягуваних сумах.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 24.02.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк (орендодавець) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 м.Харцизьк (орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення №А-011/09, згідно п.п. 1.1.,1.2 та 6.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення в Торговому комплексі „Обжора, розташованому за адресою: Донецька область, м. Харцизьк, вул. Октябрьська, 34-А, загальною площею 22,50кв.м, що відмічено на схемі, яка є невідємною частиною вказаного договору, для організації салону з ремонту одягу та шиття постільної білизни, строком до 31.01.2012р.

Обєкт оренди розташований в будівлі, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить позивачеві на праві власності.

01.04.2011р. обєкт оренди був переданий орендарю, про що між сторонами складений відповідний акт прийому передачі.

Пунктом 2.2. договору передбачений розмір орендної плати, а саме розмір орендної плати за перший календарний місяць (починаючи з дати відкриття для відвідувачів обєкту оренди) у розмірі 7 875,00грн., у т.ч. ПДВ 20%-1312,50грн. Орендна плата за перший місяць оренди розраховується пропорційно кількості днів оренди, при цьому, п.2.3 приведена формула розрахунку орендної плати за наступні місяці оренди, одночасно згідно п. 2.7. розрахунки між сторонами здійснюються в гривнях.

Відповідно до п. 2.4. орендар протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату перерахувати орендодавцю 15 750,00грн. у т. ч. ПДВ 20% 2 625,00грн. у якості орендної плати (в рівних частинах) за перший місяць та гарантійного платежу, який не підлягає поверненню у разі невиконання орендарем своїх зобовязань за договором або відмови від оренди та зараховується як платіж за останній місяць оренди у випадку належного виконання орендарем своїх зобовязань.

У відповідності до п. 2.6. договору орендодавець зобовязаний виставляти орендареві рахунок у період з 25 по 30 число кожного місяця за наступний місяць, а орендна плата, що розраховується за визначеною в п. 2.3 даного договору формулою, сплачується орендарем не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 5 числа поточного місяця незалежно від факту отримання рахунку.

Згідно п.2.9 на орендаря покладений обовязок з моменту отримання обєкту оренди за актом приймання-передачі та до моменту закінчення договору з відшкодування витрат орендодавця по комунальним послугам та експлуатаційним витратам на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5-ти банківських днів з моменту їх виставлення. При цьому комунальні послуги сплачуються за визначеними тарифами на підстави пристроїв обліку та/або пропорційно займаної площі обєкту оренди, а експлуатаційні витрати сплачуються орендарем за приведеною формулою пропорційно займаної площі. Перелік та порядок оплати комунальних послуг та експлуатаційних витрат визначений додатком №6 до договору оренди №А-011/09 від 24.02.2011р., згідно якого всі означені послуги мають сплачуватися орендарем протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату.

За умовами п. 2.10 розмір орендар сплачує щомісячно аванс за комунальні послуги та експлуатаційні витрати в сумі 600,00грн., у т.ч. ПДВ 20% 100,00грн., у вигляді передоплати за наступний місяць до 30 числа поточного місяця на підставі виставленого рахунку. Орендодавець щомісячно, до 25 числа поточного місяця, виставляє рахунок на передоплату за комунальні послуги за наступний місяць. Моментом отримання рахунку вважається дата отримання останнього під розпис, уповноваженою особою орендаря.

Пункт 5.2. договору передбачає заходи відповідальності за порушення строків оплати орендних платежів та відшкодування Орендодавцю витрат по комунальних послугах та експлуатаційних видатках в обсягах і строках, передбачених договором, у вигляді пені у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення та штрафу (понад пеню) в розмірі 1000грн. у разі, якщо прострочення перевищуватиме 10 банківських днів.

На виконання умов договору оренди позивачем складались рахунки на відшкодування витрат по комунальним послугам за квітень, травень 2011р., за період з 01.06.2011р. по 09.06.2011р. на загальну суму в розмірі 1 427,74грн. та на оплату оренди приміщення у період з 01.06.2011р. по 09.06.2011р. на загальну суму 2 362,50грн., проте доказів вручення (надсилання) або отримання орендарем наведених рахунків не надано.

Крім того, 04.05.2011р. та 02.06.2011р. сторони у складених актах приймання-передачі електроенергії зафіксували данні лічильника, а остаточні відомості відображені в акті від 09.06.2011р., яким обєкт оренди повернуто власнику.

Як зазначає позивач, відповідачем здійснювались платежі в порядку виконання договору оренди №А-011/09 від 24.02.2011р. у загальному розмірі 18 100,00грн., які зараховані позивачем наступним чином: 600грн. віднесено до авансу за комунальні послуги; 17 500,00грн. віднесено до орендної плати за квітень, травень 2011р. та частково за червень 2011р.

За твердженням позивача, в порушення умов договору оренди відповідач припинив сплачувати орендну плату та витрати по комунальним послугам, виходячи з чого заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди №А-011/09 від 24.02.2011р. за комунальні послуги складає 827,74грн. за період з квітня 2011р. по 09 червня 2011р. та заборгованість з орендної плати складає 612,50грн. за період з 01.06.2011р. по 09.06.2011р.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Зобовязанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, оскільки доказів оплати заборгованості з орендної плати за договором оренди №А-011/09 від 24.02.2011р. в розмірі 612,50грн. відповідачем не надано, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 612,50грн. Також, з огляду на виниклу заборгованість з орендної плати, ст.ст.549, 610 612, 625 Цивільного кодексу України та п.5.2 договору оренди б/н від 04.10.2006р., колегія суддів погоджується з висновком господарського суду стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2,22грн., інфляційних витрат в розмірі 2,45грн., пені в розмірі 10,78грн. за подвійною обліковою ставкою НБУ та штрафу в розмірі 1 000,00грн. за період прострочення з 07.06.2011р. по 20.07.2011р.

Одночасно, апеляційний суд підтримує позицію місцевого суду стосовно відмови у задоволені решти вимог щодо стягнення заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат, а також нарахованих на них 3% річних, інфляційних витрат та пені, оскільки за змістом п.2.10 договору виникнення грошового зобовязання у відповідача з відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат покладено у залежність від виставлення та отримання орендарем відповідних рахунків та фактичного понесення позивачем відповідних витрат. Однак, позивачем не надано належних у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів виставлення (надсилання) відповідних рахунків відповідачу, при цьому власні відмітки позивача у наявних в матеріалах справи реєстрах направлення документів про відмову відповідача від отримання рахунків у якості доказу вручення господарським судом не прийняті обґрунтовано.

Крім того, до апеляційної скарги позивачем надані платіжні доручення та банківські виписки про сплату позивачем вартості спожитої електроенергії, проте згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Під час надання наведених платіжних доручень та банківських виписок позивач жодним чином не обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції, а відтак платіжні доручення та банківські виписки про сплату позивачем вартості спожитої електроенергії колегією суддів до уваги не приймаються.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення господарського суду Донецької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 26.09.2011р. у справі №37/197 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД м.Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 26.09.2011р. у справі №37/197 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 14.11.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Повний текст постанови підписаний 16.11.2011р.

Надруковано: 6 прим.

2 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 гос. суду Донецької області;

1 ДАГС.