ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
19.10.11 Справа № 5010/1200/2011-З-14/60
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого-судді: Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б.,
при секретарі Томкевич Н.,
з участю представників:
від позивача не зявилися,
відповідача зявилися,
третьої особи зявилися,
розглянув апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року, суддя Булка В.І., в справі за № 5010/1200/2011-3-14/60
за позовом Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
до відповідача приватного підприємця ОСОБА_2, м.Івано-Франківськ
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відкритого акціонерного товариства «М»ясомолторг», м.Івано-Франківськ
про стягнення збитків в сумі 1490472,25 грн.,
рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Івано-Франківської міської ради до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1490472,25 грн., заподіяних внаслідок фактичного використання відповідачем земельної ділянки площею 2,4140га, по вул. Левинського,1-а в м.Івано-Франківськ без правовстановлюючих документів (не укладено договору оренди).

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність в спірному випадку складу цивільного правопорушення, при наявності якого можливе застосування цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволити з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що факт використання земельної ділянки відповідачем без правовстановлюючих документів підтверджується матеріалами справи, а ст.156 Земельного кодексу України передбачено підстави відшкодування шкоди, зокрема, у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Скаржник покликається на те, що невиконання відповідачем вимог рішення Івано-Франківської міської ради від 16.10.2008 року "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам» в частині укладення договору оренди земельної ділянки позбавляє права позивача на отримання доходів у вигляді орендної плати за земельну ділянку, яка фактично перебуває в користуванні відповідача.

Скаржник не погоджується з висновком суду про відсутність представників відповідача в складі комісії при складанні акту від 23.02.11р. визначення розміру збитків, оскільки згідно розпорядження міського голови №230-р від 18.05.2010 року в склад комісії включено представників підприємств, установ, організацій та громадян, що відшкодовують збитки.

Скаржник також не погоджується із застосуванням до спірних правовідносин ст.188 Земельного кодексу України, оскільки акт визначення розміру збитків від 23.02.11 не є актом перевірки, а тому його складання не відноситься до виключної компетенції державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не доведено наявність в спірному випадку підстав для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів за користування відповідачем земельною ділянкою.

Відповідач покликається на те, що право користування даною земельною ділянкою підтверджується державним актом на право постійного користування землею №75 від 24.01.1995 року ВАТ «М»ясомолторг», виданого на підставі рішень Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №396 від 08.06.1961 року та №375 від 30.11.1994 року. Жодних змін щодо вилучення спірної земельної ділянки з користування у ВАТ «М»ясомолторг»з даних земельно-облікових документів не вбачається.

Відповідач також зазначає, що згідно довідки ДПІ у м.Івано-Франківську від 15.04.2011 року за №9379/10/15-341/2120 платником земельного податку за користування земельною ділянкою площею 2,41 га по вул.Левинського,1а в м.Івано-Франківську вказано ВАТ «М»ясомолторг», яким здійснювалася сплата земельного податку за спірний період, а тому відсутні підстави для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, заподіяних внаслідок фактичного використання цієї земельної ділянки з відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи просить в її задоволенні відмовити з аналогічних підстав.

В судове засідання представники позивача не з»явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду, а тому, зважаючи на строк розгляду спору, суд вважає за можливе розгляд справи завершити без їх участі за наявними в справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні викладеним в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що пунктом 12 рішення Івано-Франківської міської ради від 16.10.2008 року "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам»вилучено земельну ділянку площею 2,4140 га по вул.Левинського,1а в м. Івано-Франківську у відкритого акціонерного товариства «Мясомолторг» в звязку із продажем приміщень охолоджувальних складів та анульовано державний акт на право постійного користування землею. Даним рішенням зобовязано відповідача, приватного підприємця ОСОБА_2, укласти договір оренди землі.

Пунктом 27 зазначеного вище рішення зобов'язано Управління земельних ресурсів у м. Івано-Франківську внести зміни до земельно-облікових документів.

Підставою стягнення з відповідача збитків у розмірі 1490472,25 грн. позивач вважає невиконання відповідачем рішення Івано-Франківської міської ради від 16.10.2008 року "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам» в частині встановленого обов»язку сплати землекористувачем орендної плати. Розрахунок розміру збитків у вигляді неотриманої орендної плати за землю позивачем обґрунтовано виходячи із розміру нормативно-грошової оцінки у розмірі 17 870 552,20грн. за період з 16.10.08 по 01.01.09 року, 20 586 876,14грн за період з 01.01.09 по 01.01.10 року, 21 801 501,83грн. за період з 01.01.10 по момент предявлення позову. В підтвердження вказаних збитків позивачем подано акт визначення розміру збитків нанесених Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю) від 23.02.11 та рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №170 від 23.03.11, яким затверджено акти визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержання доходів від орендної плати за землю).

Відповідно до Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування чи право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди землі посвідчується договором оренди, зареєстрованим у встановленому законом порядку (ст.126 Земельного кодексу України). Приписами ст.20 Закону України «Про оренду землі»визначено, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а статтею 157 вказаного кодексу встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та визначено збитки як втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі - наслідком такої протиправної поведінки.

За змістом довідки управління держкомзему в м.Івано-Франківську №04-04-19/011 від 05.07.11 одноосібним землекористувачем земельної ділянки площею 2,4140 га по вул. Левинського,1а в м.Івано-Франківську, за користування якої позивач просить стягнути збитки, є відкрите акціонерне товариство «Мясомолторг».

Зі змісту довідки ДПІ в м.Івано-Франківську №9379/10/15-341/2120 від 15.04.11 випливає, що платником земельного податку за користування земельною ділянкою, площею 2.41 га по вул.Левинського,1а в м.Івано-Франківську, є відкрите акціонерне товариство «Мясомолторг».

Право постійного користування даною земельною ділянкою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею №75 від 24.01.95, оригінал якого знаходиться у володінні відкритого акціонерного товариства «Мясомолторг», виданим на підставі рішень Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №396 від 08.06.61 та № 375 від 30.11.94 для виробничих потреб.

Доказів внесення будь-яких відомостей до даних земельно-облікових документів у звязку із прийняттям позивачем рішення щодо вилучення земельної ділянки та анулювання вищезазначеного державного акту скаржником не подано, а судом не встановлено. Такі у встановленому законом порядку не зареєстровані.

Скаржником також не подано доказів в підтвердження виконання п.27 рішення Івано-Франківської міської ради від 16.10.08 "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам»в частині реєстрації у встановленому законом порядку факту вилучення у ВАТ «Мясомолторг»земельної ділянки та передачі її до земель територіальної громади м. Івано-Франківська.

Крім цього, підставою для відшкодування відповідачем збитків позивачем вказано невиконання ним вимог щодо сплати орендної плати за надані в оренду землі, що визначено рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №170 від 23.03.11. При цьому, вказаним рішенням затверджено розмір збитків, визначених згідно акту від 23.02.11, складеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.93, якою затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, та главою 24 Земельного кодексу України.

Проте, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.93, розміри збитків визначаються комісіями, створеними відповідними виконавчими комітетами міських рад, до складу яких включаються представники виконавчого комітету, власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

В порушення даної вимоги закону, представника відповідача до складу комісії, якою визначено розмір збитків, включено не було, що свідчить про складення вказаного акту з порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього, відповідно до даних управління держкомзему в м.Івано-Франківську, викладених у витягу з технічної документації №0229/01-01-06 від 23.02.09 нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки становить 9 880 565,81 грн., а розмір збитків розраховано, виходячи із розміру нормативно-грошової оцінки у розмірі 17 870 552,20 грн. за період з 16.10.08 по 01.01.09 року, 20 586 876,14 грн. за період з 01.01.09 по 01.01.10 року, 21 801 501,83грн. за період з 01.01.10 по момент предявлення позову.

Таким чином, розрахунок суми збитків проведено позивачем із порушеннями вимог чинного законодавства.

За змістом статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання прибутку позивачем у результаті випадкового збігу обставин, зокрема, укладення відповідачем договору оренди землі, отримання ним відповідного прибутку та своєчасної сплати орендної плати у запропонованій позивачем розмірі. За таких обставин наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Скаржником не подано, а судом не встановлено наявність в спірному випадку доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу збитків, а також доказів протиправної поведінка відповідача.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Скаржником не подано доказів вчинення дій, спрямованих на вилучення у ВАТ «Мясомолторг» оригіналу акту, реєстрацію припинення права даного товариства на користування земельною ділянкою та перехід прав власника до позивача.

Суду не подано доказів в підтвердження факту здійснення позивачем будь-яких заходів для одержання доходів у вигляді орендної плати, а також заходів, спрямованих на уникнення збитків, зокрема, звернення з пропозицією до відповідача про укладення договору оренди земельної ділянки, а в разі ухилення останнього - з позовом про спонукання до укладення договору оренди.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Мясомолторг»неодноразово зверталось до позивача з вимогою про відміну рішення про вилучення земельної ділянки та передачі її ОСОБА_3, оскільки заява від імені товариства про відмову від права користування нею була подана головою правління всупереч вимог статуту (без погодження із спостережною радою). Крім того, відкрите акціонерне товариство «Мясомолторг»надалі здійснює експлуатацію обладнання, розташованого на даній земельній ділянці, зокрема: виробництво холоду на аміачному обладнанні першої категорії небезпеки, маючи на це відповідні дозволи.

Крім того, покликання скаржника на існування в позивача права на відшкодування збитків у випадку неоформлення потенційним орендарем документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою, є безпідставним, оскільки згідно зі ст.188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно із ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, але ніяк не до повноважень працівників виконавчого органу місцевої ради.

Відповідно до ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу.

Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані.

Статтею 156 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як неоформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) у строк, встановлений органом місцевого самоврядування. Крім цього, рішенням Івано-Франківської міської ради від 16.10.08 "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам»строк укладення договору оренди землі відповідачеві встановлено не було. Покликання скаржника на встановлення ст.156 Земельного кодексу України підстави відшкодування шкоди у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки є безпідставним, оскільки в спірному випадку підставою для стягнення збитків позивачем вказано використання земельної ділянки без укладення договору оренди, а неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено доказів наявності вини відповідача у понесенні спірних збитків, у зв'язку із чим відсутній склад цивільного правопорушення та підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Івано-Франківської міської ради до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1490472,25 грн., , оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність правових підстав для їх стягнення.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року в справі за номером 5010/1200/2011-3-14/60 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

ОСОБА_1