ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
19.10.11 Справа № 14/141-2368
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого-судді Д.Новосад
суддів Л.Данко
розглянувши апеляційну скаргу Прокурора міста Тернополя, м. Тернопіль № 90-7673 вих.-11 від 16.08.11
на рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11
у справі № 14/141-2368
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільський міський ринок ЛТД, м. Тернопіль
до відповідача : Тернопільської міської ради, м. Тернопіль
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління обліку та контролю за виконанням комунального майна Тернопільської міської ради, м. Тернопіль
про визнання права власності на частину приміщень
За участю представників сторін:
від прокурора: Макогон Ю.І. прокурор;
від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № б/н від 11.02.11);
від відповідача: ОСОБА_3- представник;
від третьої особи: ОСОБА_4 - представник (довіреність № 12 від 29.06.11).
Права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України, розяснено.
Відводів складу суду не заявлено.
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 (суддя О.Руденко) позов Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільський міський ринок ЛТД до відповідача - Тернопільської міської ради за участі третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління обліку та контролю за виконанням комунального майна Тернопільської міської ради, задоволено. Вирішено визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільський міський ринок ЛТД»право власності на 252/1000 частини нежитлових приміщень (будівель) за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9, загальною площею 5 377, 5 кв.м. Цим же рішенням вирішено стягнути з Тернопільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський міський ринок ЛТД»25 500, 00 грн. сплаченого держмита та 236, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Тернопільської області, прокурор міста Тернополя оскаржив його у апеляційному порядку з підстав неповноти зясування судом дійсних обставин справи, а також порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. Зокрема, скаржник наголошує на тому, що Тернопільська міська рада у встановленому законом порядку не надавала позивачу дозволу на створення нової речі, тобто відсутнє погодження міською радою здійснення орендарем реконструкції приміщення з добудовою. Посилається скаржник і на те, що місцевим господарським судом проігноровано п.п. 9, 10-2 Розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/424 від 11.11.98 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», та безпідставно взято до уваги суперечливий висновок експертів та відмовлено у призначенні повторної експертизи. Наводить скаржник і інші мотиви, на підставі яких просить, рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду апеляційні скарги на рішення від 08.07.11 у справі № 5010/387/2011-14/20 розподілено для розгляду складу колегії суддів: головуючий-суддя Д.Новосад, судді О.Михалюк, Г.Мельник.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.08.11 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 05.10.11.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільський міський ринок ЛТД» - проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу від 20.09.11, рішення господарського суду Тернопільської області вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу прокурора міста Тернополя без задоволення.

Розгляд апеляційної скарги відкладався на 19.10.11 з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.11.

Відповідач - Тернопільська міська рада у поданому 05.10.11 відзиві підтримав доводи, викладені прокурором міста Тернополя в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу прокурора міста Тернополя задоволити, рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 - скасувати.

05.10.11 (після закінчення судового засідання, що підтверджується відміткою канцелярії) відповідачем також подано клопотання про призначення повторної експертизи з врахуванням питань, запропонованих відповідачем та третьою особою 25.01.10.

Зважаючи на обставини перебування судді О.Михалюк у черговій відпустці, розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду в склад колегії по розгляду апеляційної скарги замість судді О.Михалюк введено суддю Л.Данко.

Третя особа - Управління обліку та контролю за виконанням комунального майна Тернопільської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу від 19.10.11 підтримала доводи, викладені прокурором міста Тернополя в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу прокурора міста Тернополя задоволити, рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 - скасувати.

В судовому засіданні 19.10.11 представники скаржника, відповідача та третьої особи підтримали доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти доводів скаржника заперечив з мотивів, аналогічних викладеним у відзиві.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзиви на неї позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, заслухавши пояснення представників скаржника, сторін та третьої особи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Господарським судом при розгляді спору між сторонами вірно встановлено, факт укладення між позивачем та Фондом комунального майна міста Тернополя договору оренди державного-комунального майна № 1 від 01.07.96, який за згодою сторін розірваний з 01.03.01.

Встановлено судом першої інстанції також факт прийняття відповідачем виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішення № 287 від 01.03.01 «Про надання в оренду нежитлових приміщень, та окремого індивідуальновизначеного майна», на підставі якого 17.05.01 між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, Управлінням комунального майна міста, як уповноваженим органом по укладенню договорів оренди, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільський міський ринок»укладено договір № 4252 оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності, згідно з п.п. 1.1, 9.1 якого Орендодавець здав, а Орендар 01.03.01 прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення (будівлі) комунальної власності, за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9, площею 2 960, 0 кв. м., що знаходяться на балансі ТОВ «Тернопільський міський ринок» для використання їх під офіс та критий ринок, терміном на п'ятнадцять років: з 01.03.01 по 01.03.16.

Встановлено судом першої інстанції при розгляді спору також факт укладення між сторонами ряду Додатків до договору оренди нежитлових приміщень № 4252 від 17.05.01, а саме: 01.08.03 - Додатку, яким внесено зміни в п.п. 1, 3 договору оренди, а саме в частині площі орендованого приміщення - 3 159, 6 кв. м., та розмірі орендної плати; 30.11.07 Додатку (вступив в силу 01.01.08), яким внесено змін в п.п. 1, 3 договору оренди також в частині площі орендованого приміщення - 5 377, 5 кв.м. (з врахуванням протоколу розбіжностей від 20.12.07).

Вірно наголошено господарським судом при розгляді спору також на положеннях п. 5.2 договору, яким передбачено право Орендаря з письмового дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переобладнання, що зумовлює підвищення його вартості.

Надаючи оцінку посиланням Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільський міський ринок ЛТД на надання орендодавцем згоди та дозволів на здійснення неодноразових поліпшень орендованого майна, господарський суд Тернопільської області надав вірну оцінку поданим позивачем документальним доказам, а саме: акту обстеження приміщень від 24.02.99 з додатком, затвердженому Розпорядженням Тернопільського міського голови № 338 від 26.03.02, рішенням виконкому Тернопільської міської ради № 828 від 15.10.97 та № 949 від 07.09.00, № 1386 від 10.12.03, № 1043 від 22.08.05, актам державної технічної комісії про прийняття закінчених будівництвом обєктів в експлуатацію (капітальний ремонт кафе «Тернове поле» з перепланування на 60 посадочних місць, реконструкції приміщень 1-го та цокольного поверхів будівлі міського ринку). Як вірно зазначено місцевим господарським судом при розгляді спору, рішенням Тернопільської міської ради від 27.03.07 № 289 затверджено обсяги і вартість невідємних поліпшень здійснених позивачем в сумі 462 218, 00 грн. Водночас, господарським судом надано вірну оцінку висновкам аудитора № 1476 від 25.05.07 та № 1484 від 14.06.07, а також довідці КРУ в м. Тернополі від 13.04.09, якими встановлено, що розмір витрат позивача по поліпшенню спірного обєкта нерухомості за 2000-2006 роки складають 893 017, 00 грн.

На підставі аналізу наявних в матеріалах справи листів № 26 від 25.02.09, № 84 від 14.03.07, вірно встановлено господарським судом також факт неодноразових звернень позивача до відповідача та третьої особи щодо невідємних поліпшень та зарахування їхньої вартості в рахунок орендної плати або відшкодування відповідних сум на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю.

Розглядаючи спір між сторонами судом першої інстанції вірно застосовано до правовідносин між сторонами п. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції чинній на час укладення договорів оренди, щодо права орендаря за погодженням з орендодавцем за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції чинній на час укладення договорів оренди, якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти, як що інше не визначено договором оренди.

Досліджуючи посилання позивача на погодження з орендодавцем виконаних робіт, господарським судом вірно проаналізовано рішеннями виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 828 від 15.10.97 та № 949 від 07.09.00, якими позивачу надано дозвіл на проведення комплексної реконструкції будівель та споруд на території міського ринку за адресою м.Тернопіль, вул. Живова, 9 з поетапним проведенням будівельних робіт. Крім того, господарський суд вірно наголосив на актах державної технічної комісії про прийняття обєктів в експлуатацію, а саме від вересня 2003 року, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1386 від 10.12.03, від лютого 2004 року, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 437 від 12.05.04, від 30.05.06, який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 735 від 07.06.06.

Беручи до уваги вірно проаналізовану місцевим господарським судом ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, господарським судом вірно застосовано до правовідносин між сторонами п. 4 ст. 778 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якими встановлено, що якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді справи ухвалою господарського суду від 30.01.10 господарським судом було призначено судову експертизу, на розгляд якої було поставлено наступні питання:

- Чи збільшилась корисна ( торгівельна) площа орендованого ТОВ "Тернопільський міський ринок ЛТД" нерухомого майна - нежитлового приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова,9 ( далі за текстом, - об'єкт нерухомості) внаслідок проведених реконструкцій? Чи вплинули проведені реконструкції об'єкту нерухомості на його споживчі характеристики та властивості ? Якщо так то яким чином?

- Чи були здійснені внаслідок проведених реконструкцій ТОВ "Тернопільський міський ринок ЛТД" поліпшення орендованого майна, - нежитлового приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9? Якщо так, чи являлись вказані поліпшення невід'ємними?

- Яка ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 5377,5 м.кв. , яке орендує ТОВ "Тернопільський міський ринок ЛТД" за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9 станом на 30.01.10?

- У разі якщо здійснені ТОВ "Тернопільський міський ринок ЛТД" поліпшення являлись невід'ємними, яка частка позивача у ринковій вартості орендованого нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова,9, площею 5377,5 кв.м. з урахуванням невід'ємних поліпшень станом на 30.01.10?

Як вбачається із наданого експертами судового висновку, та відображено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 5377,5 кв м., яке орендує TOB «Тернопільський міський ринок ЛТД»за адресою: вул.Живова, 9 м. Тернопіль станом на 30.01.10 становить 12 878 000, 00 грн.; внаслідок проведених субєктом господарювання реконструкцій об'єкт дослідження із критого ринку на 384 торгових місця (середній ринок) і торговою площею 2 293, 6 кв. м , який був орієнтований тільки на організацію ринкового торгу, перетворився у якісно вищий тип - ринковий комплекс із потужністю 490 торгових місць та загальною кількістю торгових секцій з ролетами різної площі до 115; загальна торгова площа ринку внаслідок проведених реконструкцій становить близько 3 057 кв.м , тобто збільшилась у порівнянні з тією що передувала реконструкції більше ніж на 30 %, при цьому суттєво покращились споживчі характеристики та властивості об'єкту дослідження.; наявні поліпшення, які неможливо відокремити від спірного об"єкта нерухомості без завдання йому шкоди, відповідають наданим експертам підтверджуючим документам. Як зазначено у висновку судової експертизи, всі ідентифіковані ними поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем, спрямовані на покращення фізичного стану орендованого майна, його споживчих якостей та приведення його у відповідність до діючих норм і правил та у нормальний функціональний стан.

Аналізуючи висновок судової експертизи, місцевий господарський суд належним чином звернув увагу також на те, що до числа невідємних поліпшень судовими експертами віднесені будівельно-монтажні роботи з:

1) реконструкції приміщень цокольного поверху із влаштуванням торгових рядів та торгових секцій;

2) капітального ремонту кафе «Тернове поле»з переплануванням в межах існуючих приміщень цокольного поверху та влаштуванням додаткових залів для відвідувачів;

3) реконструкції фасадів будівлі головного корпусу, пов'язаної із заміною віконних та дверних заповнень на нові - з металопластикового профілю;

4) реконструкції приміщень першого поверху із влаштуванням торгових рядів та торгових секцій та із створенням зон торгівлі м'ясними виробами, молочними продуктами, продуктами бджільництва, рибною продукцією;

5) реконструкції будівлі в частині влаштування покрівлі шатрового даху з профнастилу.

Щодо посилань скаржника та відповідача у справі на невідповідність висновку судової експертизи № 2/10 від 24.12.10 вимогам щодо його належності та допустимості, як такого, що суперечить п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.7 Порядку оцінки орендованого майна, що містить невідємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації, затвердженого Наказом ФРМУ від 27.02.04 № 377, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з п. 1.1 цього Порядку, його норми не є обовязковими при проведенні судової експертизи. З цих же підстав необґрунтованим є посилання скаржника та відповідача також на те, що експерти в порушення п.п. 3.2, 3, 7 Порядку, застосували визначення вартості заміщення (відтворення), яка не є ринковою. Натомість, експертами застосовано вимоги Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових пав», затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.03, на підставі п.п. 1, 15, 22 якого експертами застосовано вищеназваний методичний підхід. Бепідставними є також посилання скаржника на неврахування експертами ряду вихідних документів (проектно-кошторисної документації по облаштуванню шатрового даху, інвентарної справи), оскільки такі документи не надано в процесі проведення експертизи саме органом місцевого самоврядування, що документально підтверджено клопотаннями експерта та листами суду). Щодо посилань скаржника на неналежність експертної установи, якій було доручено проведення експертизи, то такі посилання спростовуються ст.ст. 7, 9 Закону України «Про судову експертизу», п. 4 Роз'яснення ВГСУ № 02-5/424 від 11.11.98 та сертифікатом ФДМ України від 07.04.08 № 6777/08, що виданий ТОВ «Орієнтир-Реформа». Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Орієнтир-Реформа»на замовлення як позивача, так і органу місцевого самоврядування (лист від 23.04.07 № 491-у, лист від 14.09.07 № 1137-у у справі) неодноразово проводило різного роду дослідження саме спірного обєкта нерухомості (копії звітів та висновків у матеріалах справи). Будь яких належних документальних доказів невідповідності експертного висновку вимогам закону, так само як і доказів заявлення експерту відводу чи оскарження висновку експерта скаржником та відповідачем не подано ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

Щодо клопотання відповідача про призначення повторної експертизи, то колегія суддів зазначає про відсутність підстав для його задоволення, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що не враховані судом першої інстанції пропозиції відповідача є такими, що не стосуються предмету спору та не потребують зясування, як такі, що документально підтверджені наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Відтак, беручи до уваги ст. 42 ГПК України, п. 9 Роз'яснення ВГСУ № 02-5/424 від 11.11.98, підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що вирішуючи питання, чи була створена позивачем за наслідками будівельно-монтажних робіт нова річ, місцевим господарським судом взято до уваги не лише висновок судової експертизи, але й проведено комплексний аналіз положень ДБН В.2.2-23:2009 "Будинки і споруди. Підприємства торгівлі" та Методичних рекомендацій щодо базових моделей ринків з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, п. 2 "Правил торгівлі на ринках, які затверджені Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації , Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.02 № 57/188/84/105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 22.03.02 за № 288/6576", додаток Б до державних будівельних норм України "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва", ДБН А.2.2-3-2004, які затверджені наказом Держбуду України від 20.01.04 № 8. Вірно наголошено місцевим господарським судом також на нормах ч. 1 ст. 322 ЦК України зазначає, щодо створення нової речі в результаті переробки, яку, в свою чергу, у відповідності до ст. 322 ЦК України, за умови правомірності здійснення переробки чужої речі, визначено підставою набуття права власності.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладені норми чинного матеріального права та висновки, викладені експертами у висновку № 2/10 від 24.12.10, господарський суд Тернопільської області дійшов вірного висновку про створення внаслідок поліпшення майна якісно вищого типу ринку, як за розміром торгівельної площі, так і за корисними властивостями та характеризуючими ознаками новоствореного обєкту.

Аналізуючи посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що такі посилання спростовуються діями щодо фактичного прийняття та погодження здійснених поліпшень, вчиненими самим відповідачем. Так, дозвіл на фактичне проведення комплексної реконструкції наданий відповідачем позивачу відповідно до рішень Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 828 від 15.10.97, № 157 від 24.02.99 про затвердження акту роботи комісії по обстеженню технічного стану конструктивів, інженерно-технічних мереж будівлі головного корпусу міського ринку, а також рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 949 від 07.09.00. Що ж стосується обсягів проведених поліпшень, то вони затверджені позивачем при підписанні актів про прийняття закінчених будівництвом обєктів в експлуатацію без жодних зауважень. Крім того, сума, на яку позивачем здійснено невідємні поліпшення, а саме 893 017, 00 грн. підтверджена висновком щодо ідентифікації невідємних поліпшень нежитлового приміщення загальною площею 5 377, 5 кв.м., складеним ТОВ «Орієнтир-Реформа»на замовлення Управління комунальної власності Тернопільської міської ради (лист від 14.09.07 № 1137-у). Таким чином, на думку колегії суддів, визнання відповідачем обсягів проведеної реконструкції в порядку, передбаченому ст. 241 ЦК України, підтверджується також укладеним 31.11.07 між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради (орендодавцем) від імені якого діяв уповноважений орган Управління комунальної власності, та ТзОВ «Тернопільський міський ринок ЛТД» Додатком до договору оренди нежитлових приміщень № 4252 від 17.05.01 про внесення змін в п. 1.3 договору оренди, в якому визначено що площа орендованого приміщення становить 5 377, 5 кв.м. та визначено порядок розрахунку та сплати орендної плати.

Беручи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що оскільки проведення кожної із реконструкцій було погоджене власником, позивач, здійснивши за власні кошти поліпшення та реконструкцію нерухомого майна, ввівши в експлуатацію даний обєкт, позивач став співвласником даного об'єкта нерухомого майна в силу закону. При цьому, як вбачається із висновку експерта, питома вага частки TзOB «Тернопільський міський ринок ЛТД»у визначеній ринковій вартості орендованого нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 5 377, 5 м по вул. Живова, 9 в м. Тернополі, з урахуванням невід'ємних поліпшень станом на 30.01.10 становить 25.2 %.

Беручи до уваги наведене, місцевим господарським судом, на підставі норм ст.ст. 16, 392 Цивільного кодексу України, ст. 20 20 Господарського кодексу України , правомірно задоволено позовні вимоги TзOB «Тернопільський міський ринок ЛТД»про визнання його співвласником орендованого майна.

Правова позиція щодо необхідності встановлення при розгляді спорів про визнання права власності на створену в результаті проведення реконструкції нову річ, зокрема, наявності погодження таких дій з орендодавцем, звернень з питань утворення державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) обєкта та звернення з питань затвердження акта державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) обєкта міститься у Постанові Вищого господарського суду України від 02.02.10 у справі № 5020-6/086. Натомість, колегія суддів наголошує, що в даному спорі між сторонами судом належним чином встановлені погодження позивачем дій по реконструкції з орендодавцем. Крім того, матеріалами справи підтверджено не лише факти звернення позивача щодо прийняття в експлуатацію обєкта, а й факти вчинення відповідачем належних дій по прийняттю спірного обєкта в експлуатацію, що підтверджується актами державної технічної комісії про прийняття обєктів в експлуатацію від вересня 2003 року, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1386 від 10.12.03, від лютого 2004 року, який затверджено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 437 від 12.05.04, від 30.05.06, який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 735 від 07.06.06.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є безпідставними, документально не обґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на законодавстві, а відтак, скаржник, в порушення вимоги ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційні скарзі, висновків господарського суду Тернопільської області, не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 41, 42, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні клопотання Тернопільської міської ради від 05.10.11 про призначення повторної експертизи відмовити.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 01.07.11 у справі № 14/141-2368 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

3. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються до господарського суду Тернопільської області.

ОСОБА_5Новосад

Суддя Л.Данко

Суддя Г.Мельник