ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
20.12.11 Справа № 5015/5750/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Краєвської М.В.

суддів: Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»від 25.11.2011 р. № 522/06

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2011 р.

у справі № 5015/5750/11

за позовом ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь Донецької обл.

до ТзОВ «Транс-Сервіс-1», с.Ставчани Пустомитівського р-ну Львівської обл.

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10, предметом спору в якій є визнання частково недійсним додатків № 1 і № 2 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (представник, довіреність № 522/06-42 від 04.01.2011 р. в матеріалах справи);

від відповідача не з»явився

Представнику позивача розяснено його права й обовязки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

За відсутності клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від позивача в судовому засіданні не забезпечується повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час нового розгляду ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2011 р. у справі № 5015/5750/11 (суддя Фартушок Т.Б.) (а.с.179-188, Том 1) відмовлено в скасуванні рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10 про задоволення позову ТзОВ «Транс-Сервіс-1»про визнання недійсними п.6 додатку № 1 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р. в частині слів: «за умови надходження бюджетних коштів, за виконання даних робіт на розрахунковий рахунок замовника»та п.6 додатку № 2 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р. в частині слів: «за умови надходження бюджетних коштів, за виконання даних робіт на розрахунковий рахунок замовника»(а.с.15-19, Том 1).

Ухвала господарського суду мотивована тим, зокрема, що умова надходження бюджетних коштів, яка визначена в пунктах 6 додатків № 1 і № 2 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р., не є подією, яка має неминуче настати, в розумінні ч.2 п.1 ст.530 ЦК України; у договорі транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р. жодним чином не згадується про виконання послуг на задоволення будь-яких державних потреб.

Позивач з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, рішення третейського суду про задоволення позову скасувати повністю з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, зокрема, що відповідно до п.12 ст.12 Закону України "Про організацію та проведення фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу в Україні" від 19.04.2007 р. № 962-V з наступним змінами та доповненнями (далі Закон № 962-V) об'єктами чемпіонату, зокрема, визнається аеропорт та його складові, інший об'єкт містобудування, будівництво яких передбачено Державною цільовою програмою з підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу (далі - Програма); згідно з ст.5 Закону № 962-У Програму затверджує Кабінет Міністрів України, а її фінансування здійснюється за рахунок коштів бюджетів; відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Державної цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу" від 22.02.2008 р. № 107, яка втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 р. N 357, розроблення проекту, будівництво, реконструкція існуючого пасажирського терміналу та зовнішніх інженерних мереж Львівського аеропорту включено до Програми; головним розпорядником бюджетних коштів визнано Мінтрансзв'язку, Державне підприємство Міжнародний аеропорт "Львів".

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»слід задоволити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2011 р. у справі № 5015/5750/11 про відмову в скасуванні рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10 скасувати. Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10 скасувати на підставі п.2 ч.1 ст.122 5 ГПК України.

При цьому колегія виходила з наступного.

Згідно з ч.7 ст.122 4 ГПК України ухвала господарського суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному цим Кодексом для оскарження рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 111 12 ГПК України встановлено, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У постанові Вищого господарського суду України від 15.09.2011 р. у справі № 5015/1788/11 зазначено, що суди першої й апеляційної інстанцій під час розгляду заяви ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»про скасування рішення третейського суду не встановили, чи пов»язані послуги з перевезення, зазначені в додатках № 1 і № 2 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р., пов»язані із задоволенням державних потреб; господарськими судами попередніх інстанцій не встановлювались обставини укладання додатків № № 1 і 2 до договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р. та дотримання сторонами порядку, встановленого Законом України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб»від 22.12.1995 р. № 493/95-BP з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 493/95-ВР) (а.с.129-134, Том 1).

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2009 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт "Львів»(замовник) і ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»(генпідрядник) був укладений договір № 151 генерального підряду (далі договір генерального підряду) (а.с.36-45, Том 1), згідно з п.1.1 якого замовник доручає генпідряднику виконати повний обсяг робіт з будівництва та реконструкції аеродрому Державного підприємства «Міжнародний аеропорт "Львів», визначених проектно-кошторисною документацією, включаючи придбання та встановлення обладнання, відповідно до основних техніко-економічних показників, визначених у додатку № 1.

Генпідрядник виконує роботи на свій ризик власними та залученими силами та способами, визначеними погодженою та затвердженою замовником відповідно до чинного законодавства України проектно-кошторисною документацією, та здає роботи замовнику в обумовлені договором строки.

Пунктом 4.1 договору генерального підряду передбачено, що фінансування робіт проводиться за планом, який складається замовником, узгоджується з Міністерством транспорту та зв»язку України як основним розпорядником бюджетних коштів, та генпідрядником і є невід»ємною частиною цього договору (додаток № 4).

Відповідно до п.12.1 договору генерального підряду в редакції додаткової угоди від 27.05.2009 р. фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів державного бюджету відповідно до щорічного порядку використання коштів Державного бюджету України (а.с.33-35, Том 1).

Виходячи з положень глави 32 ГК України, яка регламентує правове регулювання перевезення вантажів, та змісту прав і обов»язків сторін за договором транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р., останній є договором підряду (параграф 1 глави 61 ЦК України).

Згідно з ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, 15 лютого 2010 року між ТзОВ «Транс-Сервіс-1»(перевізник) і ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»(замовник) був укладений договір транспортного перевезення № 522/2010-4 (далі договір транспортного перевезення), за п.1.1 якого перевізник зобов»язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу на умовах, визначених у додатках до даного договору, автомобільним транспортом, а замовник прийняти й оплатити належним чином виконані перевізником послуги по перевезенню (а.с.20, Том 1).

Відповідно до пунктів 1 додатків № 1 (а.с.21, Том 1) і № 2 (а.с.22, Том 1) об»єктом є будівництво аеродрому Державного підприємства Міжнародний аеропорт "Львів", здійснюване із залученням бюджетних коштів.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що оспорюється не стягнення за виконані роботи, а конкретні пункти договору транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р.

Договір підряду не може суперечити основним положенням договору генерального підряду.

Укладаючи договір підряду, ТзОВ «Транс-Сервіс-1»був обізнаним з порядком фінансування робіт за договором генерального підряду, зважаючи на специфічний об»єкт будівництва.

Згідно з ст.1 Закону № 493/95-BP пріоритетні державні потреби - це потреби України в товарах, роботах і послугах, необхідних для розв'язання найважливіших соціально-економічних проблем, підтримання обороноздатності країни та її безпеки, створення і підтримання на належному рівні державних матеріальних резервів, реалізації державних і міждержавних цільових програм, забезпечення функціонування органів державної влади, що утримуються за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України "Про третейські суди" від 11.05.2004 р. № 1701-IV з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 1701-IV) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

На думку колегії суддів, враховуючи вказівку суду касаційної інстанції, фактичні обставини справи та підвідомчість справ третейським судам, договір транспортного перевезення № 522/2010-4 від 15.02.2010 р. не може бути предметом розгляду в третейському суді з огляду на Програму.

Відповідно до ч.6 ст.51 Закону № 1701-IV у разі, якщо рішення третейського суду скасовано повністю або частково, зокрема, через те, що рішення прийнято у справі, не підвідомчій третейському суду, відповідний спір не підлягає подальшому розгляду в третейських судах.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню.

Керуючись ч.7 ст.122 4, ст.ст.105, 122 5 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТзОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2011 р. у справі № 5015/5750/11 про відмову в скасуванні рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10 скасувати.

Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація»від 28.01.2011 р. у справі № 30/07.10 скасувати.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

ОСОБА_3Краєвська

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин