ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
06.12.11 Справа № 5010/1457/2011-16/61
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Юрченко Я.О.
ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Габрієла»(надалі ТзОВ «Фірма «Габрієла») б/н від 12.10.2011р. (вх. №993 від 24.10.2011р.)
рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2011р.

у справі № 5010/1457/2011-16/61

за позовом: ТзОВ «Фірма «Габрієла», м. Івано-Франківськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ в особі Івано-Франківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», м. Івано-Франківськ (надалі ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ в особі Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», м. Івано-Франківськ)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3М.), м. Івано-Франківськ

про припинення господарських правовідносин, які виникли з договору іпотеки №1055 від 27.06.2007р. та усунення перешкод у здійсненні права власності на об`єкти нерухомого майна,

за участю:

від позивача: ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 14.11.2011р.);

від відповідача: ОСОБА_5 представник (довіреність № 222 від 30.03.2010р.); ОСОБА_6 представник (довіреність № 747 від 25.02.2010р.);

від третьої особи: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2011р. у справі № 5010/1457/2011-16/61 (суддя Калачник В.О.) відмовлено в задоволенні позову ТзОВ «Фірма «Габрієла»до відповідача, ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»в особі Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»про припинення правовідношення та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає прийнятим з неповним зясуванням всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов ТзОВ «Фірма «Габрієла»до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволити. Зокрема зазначає, що між позичальником та банком в межах Генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р. не укладено жодних кредитних договорів та не видано позичальнику на підставі Генеральної кредитної угоди жодних коштів. Договір іпотеки

№ 1055 на сьогоднішній день забезпечує неіснуюче (припинене) зобовязання, що суперечить нормам чинного законодавства України, а відповідач безпідставно утримує в обтяженні належне позивачу нерухоме майно.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити без змін оскаржуване рішення суду, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що в додаткових угодах до всіх кредитних договорів ТзОВ «Фірма «Габрієла», як майновий поручитель, дало згоду на зміну умов цих договорів та підтвердило, що іпотека, встановлена за договором іпотеки № 1055 забезпечує виконання зобовязань позичальника ОСОБА_3 за кожним з кредитних договорів. Твердження, наведені як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі не доведені жодними доказами та суперечать дійсним обставинам та матеріалам справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_3М.) не забезпечила явки в судове засідання уповноваженого представника, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.11.2011р.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2011р. у справі № 5010/1457/2011-16/61 з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль»(надалі кредитор) та ОСОБА_3 (надалі позичальник) укладено генеральну кредитну угоду № 86, за умовами якої кредитор на підставі цієї генеральної кредитної угоди, зобовязується надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї генеральної кредитної угоди і які є її невідємними частинами (а.с.11-13).

Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 384 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту (п. 1.2. генеральної кредитної угоди).

Відповідно до п. 1.3 дана кредитна угода чинна до 23 червня 2017 року.

У відповідності з діючим законодавством України забезпеченням даної угоди є: приміщення магазину, загальною площею 217,8 кв.м., який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 32, що належить ТзОВ «Фірма «Габрієла» (п. 2.5 генеральної кредитної угоди).

Пунктом 9.1 угоди сторони погодили, що генеральна кредитна угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до «23»червня 2017 року за умови повного погашення позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, штрафів та пені) за всіма отриманими кредитами в рамках даної генеральної кредитної угоди.

Відповідно до п. 9.2 дана генеральна кредитна угода також втрачає чинність на підставі письмового повідомлення кредитора у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, передбачених даною угодою або кредитними договорами, укладеними в її рамках. В цьому випадку кредитні кошти, що були надані кредитором в рамках даної генеральної кредитної угоди, підлягають поверненню позичальником в місячний термін із дня отримання письмового повідомлення кредитора про припинення дії даної генеральної кредитної угоди.

27 червня 2007 року ВАТ «ОСОБА_2 Аваль»(іпотекодержатель), ТзОВ «Фірма «Габрієла»(іпотекодавець, що є майновим поручителем ОСОБА_3М.) та ОСОБА_3 (боржник) уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з генеральної кредитної угоди №86 від 27.06.2007р., додаткових угод до неї, що можуть бути укладені до закінчення терміну її дії, а також кредитних договорів, які укладені та можуть бути укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди (надалі кредитний договір), укладеної між іпотекодержателем та боржником (а.с.39-41).

У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах.

Предметом іпотеки є нерухоме майно: магазин, загальною площею - 217,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, буд. № 32 (далі предмет іпотеки), який належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу /8/ від 19.07.1999р. між ТзОВ «Захід ЛТД»та ТзОВ «Фірма «Габрієла», та зареєстрованого в Івано-Франківському обласному БТІ 05.05.2005р. за № 7176771.

Згідно п. 1.4 договору іпотеки на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця.

У п. 3.1.4 договору іпотеки передбачено право іпотекодержалеля у випадку невиконання іпотекодавцем та/або боржником зобовязань за цим або зобовязань боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки.

Згідно п. 6.1 цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобовязання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізація предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством країни та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

02 квітня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль»та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду № 86-1 до Генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р., згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 402 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту. У відповідності з діючим законодавством України забезпеченням даної угоди є: іпотека приміщення магазину, загальною площею 217,8 кв.м., який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 32, що належить ТзОВ «Фірма «Габрієла»; порука ТзОВ «Фірма «Габрієла»; порука ТзОВ «Ерго-Івано-Франківськ»(а.с.13).

23 червня 2008 року кредитор та позичальник підписали Додаткову угоду № 86-2 до Генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р. в редакції від 02.04.2008р., якою збільшено загальний розмір позичкової заборгованості позичальника до 604 500,00 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту (а.с. 14).

Місцевим судом встановлено, що в зв'язку із збільшенням ліміту кредитування до 402000,00 дол. США у вищевказаний договір іпотеки були внесені зміни шляхом укладення додаткового договору № 1331 від 03.04.2008р. Аналогічні зміни вносились при збільшенні ліміту кредитування до 604 500,00 дол. США, шляхом укладення додаткової угоди № 2576 від 23.06.2008р. до договору іпотеки (а.с.42-43).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено наступні кредитні договори: 1) № 010/14-10/449 G86 від 27.06.2007р., за умовами якого розмір кредиту становить 300 000,00 дол. США (а.с. 27-32); 2) № 010/14-10/517 G86 від 20.07.2007р. на суму 84 000,00 дол. США (а.с.21-26); 3) № 010/14-10/186 G86 від 02.04.2008р. на суму 31 400,00 дол. США (а.с.15-20); 4) № 010/14-10/331 G86 від 23.06.2008р. на суму 175 000,00 дол. США (а.с.33-38).

Факт виконання банком своїх зобовязань перед позичальником за вищевказаними кредитними договорами підтверджується меморіальними ордерами № TRO10/14-10-449G8 від 27.06.2007р., № TRO10/14-10-517G8 від 23.07.2007р., № TRO10/14-10-186G8 від 04.04.2008р., № TRO10/14-10-331G8 від 25.06.2008р., згідно яких позичальнику надано кредит в загальній сумі 590 400,00 дол. США та копії яких містяться в матеріалах справи.

Позичальник свої зобовязання за кредитними договорами щодо повернення основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, відсотках та пені на загальну суму 598 020,62 дол. США грн., про що відповідач зазначає у вимозі, адресованій позивачу та третій особі (а.с. 74-77).

Однак, дана вимога залишена позичальником та іпотекодавцем без відповіді та задоволення.

В позовній заяві позивач вказує, що в лютому місяці 2011 року йому стало відомо про те, що у вересні 2009 року позичальник одержав від банку лист про розірвання генеральної кредитної угоди № 86, у відповіді на вказаний лист позичальник висловив свою згоду на розірвання вказаної угоди. Відтак, вважає, що договір іпотеки № 1055 забезпечує неіснуюче (припинене) зобов'язання, а відповідач безпідставно утримує в обтяженні належне ТзОВ «Фірма «Габрієла»нерухоме майно, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним:

Згідно п. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено факт надання відповідачем ОСОБА_3 кредиту в розмірі 590 400,0 дол. США на підставі кредитних договорів, які укладені в межах Генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р.: № 010/14-10/449 G86 від 27.06.2007р.; № 010/14-10/517 G86 від 20.07.2007р.; № 010/14-10/186 G86 від 02.04.2008р.; № 010/14-10/331 G86 від 23.06.2008р.

З метою забезпечення вимог банку, що випливають з генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р. ТзОВ «Фірма «Габрієла»передало в іпотеку нерухоме майно: магазин, загальною площею - 217,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, буд. № 32.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, яка залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003, № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Твердження апелянта про те, що договір іпотеки № 1055 не забезпечує вимог за кредитними договорами № 010/14-10/449 G86 від 27.06.2007р.; № 010/14-10/517 G86 від 20.07.2007р.; № 010/14-10/186 G86 від 02.04.2008р.; № 010/14-10/331 G86 спростовується наданими суду апеляційної інстанції додатковими угодами до вищевказаних кредитних договорів, в яких ТзОВ «Фірма «Габрієла», як майновий поручитель дало згоду на зміну умов цих договорів та підтвердило, що іпотека, встановлена за договором іпотеки № 1055 забезпечує виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за кожним кредитним договором.

Додатковим спростуванням вказаної позиції апелянта є також і та обставина, що строк дії кредитних договорів є в межах строку дії Генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р. та сума кредиту видана в межах ліміту генеральної кредитної угоди.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції про те, що вищевказані кредитні договори укладено сторонами саме в межах генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р.

Посилання апелянта на досягнення між кредитором та позичальником у вересні 2009 року згоди щодо розірвання як генеральної кредитної угоди № 86 від 27.06.2007р., так і окремих кредитних договорів № 010/14-10/449 G86 від 27.06.2007р.; № 010/14-10/517 G86 від 20.07.2007р.; № 010/14-10/186 G86 від 02.04.2008р.; № 010/14-10/331 G86 від 23.06.2008р., є безпідставними та необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2009 року позичальник звертався до кредитора з проханням провести реструктуризацію заборгованості за кредитними договорами згідно генеральної угоди № 86 від 27.06.20007р. і жодним чином не посилався на факт розірвання генеральної кредитної угоди та кредитних договорів (лист від 25.09.2009р.)

З аналізу вищезазначеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України, позивачем не надано суду доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2011р. у даній справі прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2011р. у справі № 5010/1457/2011-16/61 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Юрченко Я.О.

ОСОБА_1