ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про роз'яснення рішення

"01" квітня 2011 р. Справа № 7/174

Господарський суд Рівненської області у складі судді Крейбух О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Відкритого акціонерного товариства «ТНТ»про розяснення рішення Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року у справі № 7/174

за позовом відкритого акціонерного товариства "ТНТ"

до відповідача - публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" /ПАТ «Західінкомбанк»/

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Неріс Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1

про визнання недійсним договору іпотеки №6277 від 30 липня 2008 року та усунення перешкод у реалізації права власності.

За участю представників сторін:

Від позивача: представник ОСОБА_2 довіреність № 09-12-1 від 09.12.2009р.

Від відповідача: представник не з'явився

Від відповідача: представник не з'явився

Від третьої особи: представник не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року № 45/2011 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 7/174 у зв'язку з обранням судді Маціщук А.В. суддею Рівненського апеляційного господарського суду. Справу передано на розгляд судді Крейбух О.Г.

Відкрите акціонерне товариство «ТНТ»звернулось до суду з заявою про розяснення пункту 3 резолютивної частини рішення господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року у справі № 7/174 за позовом Відкритого акціонерного товариства "ТНТ" до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Неріс Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 6277 від 30 липня 2008 року і усунення перешкод у здійсненні прав власності шляхом виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно в частині визначення особи, яка має вчинити дії з виконання рішення господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року у справі № 7/174, зокрема, виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 34300, вул. Соборна, 4, смт. Володимирець, Рівненська область.

Заява мотивована тим, що ВАТ «ТНТ»зверталось з листами/заявами від 28 січня 2011року та № 22-01/02.11 від 22 лютого 2011 року до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про виконання зазначеного вище рішення господарського суду Рівненської області. Однак, останній у своєму листі від 25.02.2011 року № 22/01-16 зазначив, що рішенням суду не зобовязано конкретно приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 зняти заборону відчуження обєктів нерухомого майна. В звязку з наведеним виникла необхідність розяснити пункт 3 резолютивної частини рішення господарського суду Рівненської області від 23.11.2010 року у справі № 7/174 в частині визначення особи, яка має вчинити дії з виконання рішення суду, зокрема, виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання 01.04.2011р. не з'явилися, клопотань про відкладення судового засідання до суду не подали.

Відповідно до ст.89 ГПК України, заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та давши їм належну оцінку суд прийшов до висновку, що заява відповідача підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з статті 89 ГПК України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Так, рішенням господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року у справі № 7/174 було задоволено вимоги ВАТ «ТНТ»до відповідачів ТзОВ КБ «Західінкомбанк», ТзОВ «Неріс-Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 Зокрема, визнано недійсним договір іпотеки № 6277, укладений 30 липня 2008 року між ТзОВ «Неріс-Україна»та ТзОВ КБ «Західінкомбанк», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1, а також усунуто перешкоди в здійсненні права власності ВАТ «ТНТ»шляхом виключення з Єдиного державного реєстру заборон обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 34300, вул. Соборна, 4, смт. Володимирець, Рівненська область.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 січня 2011 року рішення господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року у справі № 7/174 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02 березня 2011 року рішення господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12 січня 2011 року у справі за № 7/174 залишено без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року по справі № 7/174 набрало законної сили 12.01.2011р., однак, на момент звернення із заявою про розяснення фактично не виконано, наказ про примусове виконання судом не видано.

Частиною 1 статті 18 ГПК України визначено, до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 27 ГПК України встановлює, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Отже, особа, яка бере участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією зі сторін спору у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 23.11.2010 року у справі № 7/174 встановлено, що договір іпотеки № 6277 від 30 липня 2008 року посвідчував приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів у справі № 7/174. Дана особа є реєстратором обтяження, тобто остання вносила до Єдиного державного реєстру заборон обєктів нерухомого майна записи про заборону на наступне майно:

Адмінбудівля, загальною площею 1270,6 м. кв.;

Артскважина, загальною площею 11,5 м. кв.;

Контрольно-пропускна будка, загальною площею 14,9 м. кв.;

Склад сировини, загальною площею 312,8 м. кв.;

Вагова будка, загальною площею 22,4 м. кв.;

Водонапірна башня;

Склад, загальною площею 124,3 м. кв.;

Цех безалкогольних напоїв, загальною площею 540,8 м. кв.;

Трансформаторна підстанція, загальною площею 21,8 м. кв.;

Консервний цех, загальною площею 768,4 м. кв.; Механічна майстерня, загальною площею 57,2 м. кв.;

Котельня, загальною площею 334,8 м. кв.;

Нежитлова будівля, цех по розливу настойок, загальною площею 545,4 м. кв.

Відповідно до п.1.1. Положення про єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9.06.1999р. № 31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 червня 1999р. за № 364/3657, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про: обтяження нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна; видані витяги з Реєстру заборон.

Відповідно до част.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи про обтяження нерухомого майна скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Тобто у зв'язку з визнанням недійсним договору іпотеки № 6277 від 30 липня 2008 року, який був підставою для внесення записів до Єдиного реєстру заборон, зазначені записи підлягають виключенню у відповідності до част.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" .

Відповідно до п. 1.5 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраторами Єдиного реєстру заборон є, зокрема, державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу. Реєстратори Єдиного реєстру заборон вилучають записи з Єдиного реєстру заборон про заборони щодо нерухомого майна.

Таким чином, наслідком визнання договору іпотеки № 6277 від 30 липня 2008 року недійсним є скасування заборони відчуження предмета іпотеки і виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон.

Відповідно до пункту 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004р. за № 283/882, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, в тому числі за заявою: заставодавця (іпотекодавця) у разі визнання рішенням суду договору застави (іпотеки) недійсним.

Крім того нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації (п.п.9 п.2 Інструкції). Пунктом 3 Інструкції також передбачено, що на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Згідно з п.253 Інструкції, якщо нотаріус, яким було накладено заборону щодо відчуження, позбавлений можливості вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони, така нотаріальна дія може бути вчинена іншим нотаріусом.

З листів-відповідей від 11.02.2011р. № 17/01-16 та від 25.02.2011 року № 22/01-16 приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на звернення ВАТ "ТНТ" про виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул.Соборна, 4 у смт.Володимирець Рівненської області, не вбачається, що у приватного нотаріуса ОСОБА_1 відсутня можливість вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони відчуження обєктів нерухомого майна.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Статтею 116 ГПК України встановлено те, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Розяснити пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року по справі №7/174 наступним чином:

- усунення перешкод в здійсненні права власності Відкритого акціонерного товариства «ТНТ»(34300, вул.Соборна, 4, смт.Володимирець, Рівненська область, іден.код 00379488) має бути виконано реєстратором обтяження, яким є приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 (43025, вул.Крилова, 7, м.Луцьк, Волинська область) шляхом виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул. Соборна, 4, смт. Володимирець, Рівненська область.

2. Ухвалу направити сторонам у справі, третій особі.

Суддя О. Г. Крейбух