ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" грудня 2011 р. № 2747/11

Суддя Бережнюк В.В. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_3

про стягнення в сумі 303 600 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 303 600 грн. 30 коп. безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою від 02.12.2011 р. № 36122 господарський суд м.Києва направив дану позовну заяву з додатками за територіальною підсудністю до господарського суду Рівненської області.

При розгляді наданих позовних матеріалів судом встановлено, що позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

А саме. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" від 19 травня 2011 року № 3382-VI, згідно з п.2 якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон опубліковано в газетах "Голос України" 17.06.2011р. № 109 та "Урядовий кур'єр" 17.06.2011р. № 109. Тобто зазначений Закон набрав чинності з 18 червня 2011 року.

Відповідно до ст.56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Підприємець ОСОБА_2 в якості доказів направлення копії позовної заяви від 28.11.2011 р. відповідачу та третім особам надав фіскальні чеки від 18.08.2011 р. №4894, №4895, №4896, при цьому описи вкладення відсутні.

Відповідно до п.2 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача, що 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір". Відповідно до ст.1 вказаного закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Слід зазначити, що відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 р. №2857-VI станом на 01 січня 2011 року мінімальний розмір заробітної плати встановлено у розмірі 941 грн. 00 коп.

Крім того, згідно з листом Головного управління Державного казначейства України у Рівненській області від 25.10.2011 р. №6-16/6970-1045 реквізити рахунку для зарахування надходжень по м.Рівне до спеціального фонду державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір" :

№ 0002,

одержувач: УДК у м.Рівне, банк одержувача: ГУДКУ у Рівненській області,

,

МФО 833017.

Отже, у даному випадку позивач повинен був сплатити судовий збір на вказаний вище рахунок у розмірі 6 072 грн. 00 коп.

Позовна заява датована 28 листопада 2011 року, тобто після набрання чинності ЗУ "Про судовий збір". При цьому в якості доказів сплати судових витрат позивачем додано до позовної заяви квитанції від 18 серпня 2011 року №6394.209.5 та №6394.209.4, з яких вбачається, що позивачем сплачено державне мито у розмірі 3036 грн. 00 коп. на р/р0011 та витрати на ІТЗ у сумі 236 грн. 00 коп. на р/р 0001.

Вказані квитанції не можуть бути прийняті судом як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до пунктів 4 та 6 частини 1 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, та якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Позивач не позбавлений права повторного звернення до господарського суду з даною позовною заявою після усунення допущених порушень.

Крім того, суд вбачає необхідним видати позивачу довідки про повернення з державного бюджету помилково сплачене державне мито в сумі 3036 грн. 00 коп. та 236 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути дану позовну заяву від 28.11.2011 р. підприємцю ОСОБА_2 та додані до неї документи без розгляду.

Видати підприємцю ОСОБА_2 довідки на повернення з державного бюджету помилково сплачене державне мито у розмірі 3 036 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ в сумі 236 грн. 00 коп.

Суддя Бережнюк В.В.