ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

26.10.11 Справа № 14/347

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі Томкевич Н.,

з участю представників:

від стягувача не зявився,

боржника не зявивс?я,

органу ДВС не зявився,

розглянув апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.08.2010 року у справі №14/347

за скаргою боржника - підприємця ОСОБА_2 від 01.07.2010 року

на дії відділу Державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області щодо визнання недійсними та скасування висновків ТОВ Периметр про вартість майна від 30.03.2010 року

Стягувач Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство), м.Київ, в особі філії Відділення Промінвестбанку в Ужгороді, м.Ужгород

В С Т А Н О В И В :

ухвалою го?сподарського суду Львівсько?ї області від 26.08.2010 року відмовлен?о в задоволенні скарги підприємця ОСОБА_2 в?ід 01.07.2010 року на дії відділу Державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області щодо визнання недійсними та скасування висновків Т?ОВ Периметр про варті?сть майна від 30.03.2010 року.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржником не доведено, а судо?м не встановлено неправомірн?ість дій відділу Державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області при здійсненні виконавчого провадження, призначення суб»єкта оціноч?ної діяльності та відповідно? наданих ним виснов?ків.

В апеляційній скарзі скаржник (боржник) просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в звязку з неповним з»ясуванням місцевим судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що здійснена в процесі виконавчого провадження оцінка нежитлових будівель, що підлягають реалізації в процесі виконавчого провадження згідно висновків ТОВ Периметр про вартість майна від 30.03.2010 року не відповідають ринковій оцінці майна та є значно заниженими. В підтвердження своїх доводів скаржник покликається на висновки спірного майна, здійснені на замовлення боржника ПП «Центр наукових досліджень», в яких оцінка спірного майна здійснювалася за цією ж методикою, що і ТОВ Периметр, проте, суттєво відрізняється, зокрема, щодо будівлі тваринницької ферми на 18%, а будівлі механічної майстерні на 33%.

З цих підстав скаржником заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет встановлення дійсної ринкової вартості майна, що підлягає реалізації в порядку примусового виконання рішення суду.

Ух?валою суду від 27.10.2010 року задоволено клопотання скаржника та призначено по справі судову будівельно-те?хнічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інститутові судових експертиз, проте, в зв»язку з неможливістю дачі висновку експертизи через відсутність оплати, матеріали справи повернуто на адресу суду.

Представники сторін та відділу ДВС в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення з відміткою про вручення, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі, за наявних в справі документів про їх права і обовязки.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за заявою стягувача від 28.09.2009 року до відділу державної виконавчої служби Турківського РУЮ 02.10.2009 року поступив на примусове виконання наказ господарського суду Львівської області від 03.03.2008 року у справі №14/347 про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку ( закрите товариство) в особі філії «Відділення Промінвестбанку м.Ужгород суми боргу у розмірі 1146244,77 грн, а також 11462,45 грн держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Загальна сума до стягнення 1157825,22 грн. боргу.

Оскільки одночасно з відкриттям виконавчого провадження, на підставі ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач просив накласти арешт на майно та грошові кошти боржника, начальником відділу ДВС Турківського РУЮ ОСОБА_3 на підставі заяв стягувача 05.10.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, виконавче провадження занесено до ЄДРВП за №15129652, копії постанов направлено для виконання та для відома боржнику, стягувачу та суду, який видав виконавчий документ.

Оскільки боржник не виконав рішення суду у добровільному порядку у встановлений ВДВС термін, 13.10.2009 року на підставі ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника 115782,52 грн виконавчого збору, копію якої направлено боржнику.

13.10.2009 року для забезпечення виконання рішення суду винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої скеровано для виконання у банківську установу де відкриті рахунки боржника та для відома і ознайомлення сторонам виконавчого провадження. Вказані постанови не оскаржувались.

22.10.2009 року до відділу ДВС поступило повідомлення банку про прийняття постанови про арешт коштів до виконання та про суму коштів, які обліковуються на арештованому рахунку, а саме: 93,15 грн.

10.11.2009 року стягувачем - філією Відділення ПАТ «Промінвестбанк»в м.Ужгород надіслано до ВДВС листа з переліком майна яке є забезпеченням по прострочених боргах приватного підприємця ОСОБА_2, а 19.11.2009 року винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, копії якої направлено сторонам.

19.11.2010 року начальником Відділу ДВС ОСОБА_3 в присутності боржника, представника стягувача заступника керуючого філії «Відділення Промінвестбанку»м.Ужгород ОСОБА_4»яна Несторовича та понятих проведено опис та арешт заставного майна, зазначеного в листі філії Ужгородського відділення та іпотечних договорах №23/23-2006 та №67/23-2005 року, описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме нежитлову будівлю механічної майстерні площею 925,80 м.кв.,буд.15 с.В.Висоцьке, Турківського району та нежитлову будівлю тваринницької ферми площею 1764,60 м.кв., яка розташована за адресою вул.Рудавець, буд.5, с.Завадівка, Турківського району. При описі майна складено акт, який в судовому порядку не оскаржувався.

19.11.2009 року винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження, копії якого направлено сторонам.

30.11.2009 року за клопотанням боржника призначено експерта ОСОБА_5 для проведення експертної оцінки майна та визначення його ринкової вартості, про що винесено постанову про призначення експерта, копії якої надано сторонам. Даний факт скаржником не заперечується.

В зв»язку з відмовою СПД ФО експерта-оцінювача ОСОБА_5 листом від 16.03.2010 року від проведення експертної оцінки арештованого заставного майна, що належить ПП Посоленика ОСОБА_6, начальником ВДВС ОСОБА_3 доручено проводити експертну оцінку нерухомого майна експерту, суб»єкту оціночної діяльності- суб»єкту господарювання ОСОБА_7, про що 25.03.2010 року винесено відповідну постанову.

Зі змісту постанови від 25.03.2010 року відділу ДВС Турківського районного управління юстиції вбачається, що експерта, суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання ОСОБА_8 призначено для участі у виконавчому провадженні з метою проведення експертної оцінки та визначення ринкової вартості арештованого заставного майна, власником якого є боржник. Експерта попереджено про відповідальність згідно законодавства України за ухилення чи дачу завідомо неправдивого висновку. Копію постанови скеровано сторонам виконавчого провадження.

30.03.2010 року експертом ОСОБА_7 видано два висновки про вартість заставного майна арештованого майна, а саме: ринкова вартість об»єкту оцінки нежитлової будівлі тваринницької ферми площею 1764 м.кв. становить 644100 грн без ПДВ, разом з ПДВ ринкова вартість об»єкту оцінки становить 772920 грн. Ринкова вартість нежитлової будівлі механічної майстерні площею 925,8 м.кв. становить 242420 грн без ПДВ та 290904 грн. з ПДВ.

02.04.2010 року експертні висновки направлено для ознайомлення сторонам. Лист з експертним висновкомз адреси боржника повернувся з відміткою про те, що боржник поїхав на курорт. 21.04.2010 року відділом ДВС повторно направлено ПП ОСОБА_2 експертні висновки для відома та ознайомлення, які 23.04.2010 року повернулися на адресу відділу ДВС з відміткою про отримання адресатом направлених висновків.

Вказані висновки експерта ОСОБА_7 від 30.03.2010 року, є предметом оскарження в даній справі за скаргою боржника - підприємця ОСОБА_2 від 01.07.2010 року з підстав невідповідності зроблених в них висновків щодо вартості майна його реальній вартості, оскільки майно оцінено за ціною нижчо?ю, ніж за висновками суб»єкта оціночної діяльності «Центр рин?кових досліджень», який провів оцінку того ж майна станом на 12.04.2010 року на замовлення боржника.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає обов»язки і права державних виконавців,- державний виконавець зобов»язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Статтею 11-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права і обов»язки сторін та інших осіб у виконавчому провадженні. Так, зокрема, сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові клопотання в процесі виконавчих дій. Висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватись іншими правами наданими цим Законом.

Відповідно до ст.14 зазначеного закону для з»ясування та роз»яснення питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста, а при необхідності - кількох спеціалістів або експертів, для оцінки майна суб»єктів оціночної діяльності суб»єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію, досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов»язаний дати письмовий висновок з питань, що поставлені йому державним виконавцем у постанові, а також давати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Експерт або спеціаліст має право на винагороду за надані ним послуги. Розмір винагороди за послуги експерта або спеціаліста визначається в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ця винагорода та інші витрати на проведення експертизи належать до витрат, пов»язаних із провадженням виконавчих дій.

За відмову або ухилення від дачі висновку чи за дачу завідомо неправдивого висновку експерт несе кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем. Збитки, завдані сторонам неправдивим висновком експерта або спеціаліста, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Суб»єкт оціночної діяльності - суб»єкт господарювання несе відповідальність за недостовірність чи необ»єктивність оцінки майна, у порядку, встановленому законом.

Копія постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта або спеціаліста у 3-х денний строк з дня її винесення надсилається сторонам.

Заявлений сторонами відвід експерту або спеціалісту вирішується в порядку, передбаченому статтею 17 цього закону.

Відповідно до ст.17 закону питання про відвід експерта вирішується вмотивованою постановою державного виконавця.

З матеріалів справи не вбачається та скаржником не подано доказів направлення органу ВДВС заперечення проти передачі арештованого майна на реалізацію за оцінкою експерта ОСОБА_7 чи звернення до органу ВДВС з клопотанням про призначення у виконавчому провадженні експерта, суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання СОД «Центр ринкових досліджень», яким проведено оцінку майна станом на 12.04.2010 року на замовлення самого боржника та на висновки якої покликається скаржник.

Постанова від 25.03.2010 року про призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності-суб»єкта господарювання ОСОБА_7 для участі у виконавчому провадженні, боржником не оскаржувалась, відводи експерту боржник не заявляв.

Крім цього, в процесі апеляційного провадження ухвалою суду від 27.10.2010 року задоволено клопотання скаржника та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу на предмет встановлення дійсної ринкової вартості майна, що підлягає реалізації в порядку примусового виконання рішення суду, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інститутові судових експертиз. Проте, вказана експертиза так і не була проведена через відсутність оплати зі сторони скаржника, за ініціативою якого така призначалася.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім цього, скаржник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.121-2 ГПК України з вимогою про визнання недійсними та скасування висновків від 30.03.2010 року експерта ОСОБА_7, здійснених в рамках виконавчого провадження, а правовою підставою вказано ст.57 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

Якщо оцінити окремі предмети складно або якщо боржник чи стягував заперечує проти передачі арештованого майна боржника на реалізацію за оцінкою, проведеною державним виконавцем, останній запрошує суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання для визначення вартості майна. Витрати на призначення суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання несе сторона, яка оспорює оцінку майна, проведену державним виконавцем.

Для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян державний виконавець залучає суб»єкта оціночної діяльності-суб»єкта господарювання який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб»єктом оціночної діяльності-органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 57 вищенаведеного Закону визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

Місцевим судом зроблено правильний висновок про те, що приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна як процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до ч.3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому, згідно ч.3 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що висновок про ринкову оцінку майна, здійснену в рамках виконавчого провадження, може бути оскаржений як дія державного виконавця по оцінці майна.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України на розгляд господарського суду можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів .

В даному випадку, державним виконавцем не проводилась оцінка арештованого майна, оскільки в силу приписів ч.1 ст.57 Закону державним виконавцем оцінка майна проводиться, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки.

Як вбачається зі скарги, скаржник просить визнати недійсними та скасувати висновки експерта про вартість майна від 30.03.2010 року. В матеріалах справи містяться оригінали Звіту про оцінку майна, висновок про вартість майна від 30.03.10 р.: нежитлової будівлі тваринницької ферми площею 1764,6 м.кв., розташованої за адресою: вул.Рудавець. буд.5, с.Завадівка Турківського району Львівської області та Звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна від 30.03.10 р : нежитлової будівлі (механічної майстерні) площею 925,8 м.кв., розташованої за адресою: вул.Франка І, буд.15, с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, згідно до яких ринкова вартість об»єктів становить, відповідно, 290 904 грн разом з ПДВ та 772 920 грн. разом з ПДВ.

Як вбачається із зазначених висновків, їх підставою була постанова ВДВС Турківського районного управління юстиції, а метою оцінки визначення ринкової вартості для відчуження в процесі виконавчого провадження. В свою чергу, із висновків СОД «Центр ринкових досліджень»вбачається, що метою оцінки є визначення ринкової вартості майна для продажу та відповідно підставою оцінки - особисте замовлення скаржника. Тобто, визначення вартості майна СОД «Центр ринкових досліджень» проводилось поза межами виконавчого провадження.

Таким чином, місцевий суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги підприєм?ця ОСОБА_2 Васильо?вича від 01.07.2010 року на дії відділу Державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області щодо визнання недійсними та скасування висновків ТОВ Периметр про вартість майна від? 30.03.2010 року, оскільки скаржником не доведено, а судом не встановлено неправомірність дій відділу? Державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області при здійсненні виконавчого провадження, призначення суб»єкта оціно?чної діяльності та відповідн?о наданих ним висно?вків.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування ухвали місцевого суду є безпідставними.

Ухвала місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.99,103,106 ГПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

ухвалу господарського суду Львівської області від 26.08.2010 року в справі за номером 14/347 залишити без змін, а апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

ОСОБА_1