КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2011 № 15/045-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Лосєва А.М.

Зубець Л.П.

при секретарі

судового засідання : Матвєєнко Т.Є.

за участі представників:

позивача: Шмаров О.В. - дов. № 0110-435 від 31.12.2010 р.;

відповідача: ОСОБА_4 - дов. № 1249 від 24.05.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

на рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р.

у справі № 15/045-11 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_5

про: стягнення страхового відшкодування в порядку регресу 113 726,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ПП ОСОБА_5 (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу 113 726,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані на тому, що на виконання умов Договору на транспортне-експедиційне обслуговування по території України та у міжнародному сполученні відповідач на замовлення ТОВ «Аптечний склад медичної академії» здійснював перевезення вантажу (лікарські засоби). 20.07.2010 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та ТОВ «Аптечний склад медичної академії»(страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування вантажів № 40-0402-0032, згідно з яким позивач зобов'язався при виконанні всіх зазначених в Договорі умовах та виключень, компенсувати ТОВ «Аптечний склад медичної академії» прямі збитки, що перевищують встановлену франшизу і відбулись при перевезенні вантажу на протязі строку страхування та в межах страхової суми, указаної в Договорі. Транспортний засіб відповідача став учасником дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Москва - Санкт-Петербург. При прибутті на місце розвантаження в м. Дніпропетровськ при прийманні товару було виявлено пошкодження застрахованого вантажу, а саме пошкоджені зовні коробки. 20.10.2010 р. позивачем на підставі Сюрверського звіту № 0 складено страховий Акт № ДКЦВ-174 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі зазначених документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 113726,07 грн. Позивач вважає, що перевізником приватним підприємцем ОСОБА_5 було завдано шкоди при перевезенні застрахованого вантажу та недотримано п. 2.2.7 Договору на транспортне-експедиційне обслуговування по території України та у міжнародному сполученні. Отже, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму відшкодування 113726,07 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням позивач - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до КАГС з апеляційною скаргою в якій просить скасувати Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11 та прийняти нове судове рішення у даній справі яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ільєнок Т.В., суддів Борисенко І.В. Шипко В.В., відновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11, розгляд справи призначено на 04.10.2011 р.

26.09.2011 р. через відділ документального забезпечення КАГС представником відповідача подано Клопотання про відкладення розгляду даної справи.

У зв'язку з виходом судді Борисенко І.В. у чергову відпустку та у зв'язку зі знаходженням судді Шипко В.В. на лікарняному Розпорядженням заступника Голови КАГС від 04.10.2011. р. № 01-23/3/1 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Зубець Л.П., Лосєв А.М.

Наданими у судовому засіданні від 04.10.2011 р. поясненнями, представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив колегію суддів задовольнити її. Представник відповідача заперечив про ти доводів апеляційної скарги та просив колегію суддів відмовити у її задоволенні.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11 залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2010 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група" (страховик) та ТОВ «Аптечний склад медичної академії» (страхувальник) було укладено Договір № 40-0402-0032 добровільного страхування вантажів, згідно з яким відповідно до Заяви страхувальника від 25.06.2010 р., страховик, який діє згідно Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу), затверджених ДКРРФПУ за № 0961811 від 22.06.2006 р., зобов'язується при виконанні усіх зазначених в Договорі умов та виключень, компенсувати страхувальнику прямі збитки, що перевищують встановлену франшизу і відбулись при перевезенні вантажу на протязі строку страхування та в межах страхової суми, указаної в Договорі.

В п. 2.1 Договору зазначено найменування вантажу: медикаменти: реамберин 400 мл. - 14856 пакувань, 200 мл. - 17830 пакувань, циклоферон амп. №5 - 43648 пакувань, циклоферон табл. №10 - 6118 пакувань; вартість: 17159134 руб., що дорівнює 4433405,48 грн.; вид упакування: картонні коробки; транспортні засоби: вантажні а/м: рефрижератор, єврофура, пневмохід, жорсткі борта; компанія перевізник/експедитор: ФОП ОСОБА_5, транспортний документ: інвойс №14364.

Договір набирає чинності з дня зарахування страхового платежу на рахунок страховика до кінця періоду страхування (п. 9.1 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2010 р. ТОВ «Аптечний склад медичної академії» було перераховано на рахунок позивача 7980,13 грн. (страховий внесок), що підтверджується платіжним дорученням № 347 (арк.. с. 75).

Матеріалами справи підтверджується також і те, що 01.05.2010 р. між ТОВ «Аптечний склад медичної академії» (замовник) та приватним підприємцем ОСОБА_5 (перевізник) було укладено Договір № 1/05-2010 на транспортне-експедиційне обслуговування по території України та у міжнародному сполученні, відповідно до умов якого перевізник від свого імені та за рахунок замовника здійснює організацію та забезпечення перевезень автомобільним транспортом по території України та на території іноземних держав вантажів замовника (вантаж), згідно заявок замовника. Номенклатура, кількість, спосіб перевезення, вимоги до транспортного засобу та інші умови виконання послуг узгоджуються в заявках, які додаються До договору (п. 1.1, п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1.2 Договору замовник зобов'язаний надати заявку перевізнику не пізніше ніж за 48 годин до дати завантаження; підготувати вантаж до перевезення до прибуття транспортного засобу під завантаження (затарити, погрупувати, підготувати супровідні документи, а також пропуски на право проїзду на завантаження та вивантаження). Вантаж пред'явлений у нетранспортабельному стані, вважається не придатним до перевезення (п. 2.1.3 Договору).

Замовник згідно з п. 2.1.5 Договору зобов'язаний здійснювати своїми силами й засобами з дотриманням вимог техніки безпеки, завантаження, кріплення вантажу на транспортному засобі, а також його вивантаження.

Відповідно до замовлення, яке надійшло на адресу відповідача від ТОВ «Аптечний склад медичної академії» та було підтверджене відповідачем, про що свідчить підтвердження замовлення від 20.07.2010р. №10/10 (акр. с. 73), приватним підприємцем ОСОБА_5 здійснено вантажне перевезення лікарських препаратів з ТОВ НТФФ «Полісан»м. Санкт-Петербург до ТОВ «Аптечний склад медичної академії» м. Дніпропетровськ.

З Довідки № 839 від 22.07.2010р. (арк.. с. 15) управління внутрішніх справ Тверської області окремого батальйону дорожньо-патрульної служби ДІБДР по обслуговуванню автошляху Москва - Санкт-Петербург про ДТП вбачається, що транспортний засіб відповідача - приватного підприємця ОСОБА_5 „DAF" реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_6, став учасником дорожньо-транспортної пригоди на 301 км. на автодорозі Москва - Санкт-Петербург.

У доводах позовної заяви, позивач не посилався на наявність будь-якого судового рішення, за яким визнано вину відповідача - ПП ОСОБА_5 у скоєнні ДТП на автодорозі Москва - Санкт-Петербург.

Як вбачається з Заяви від 23.07.2010 р. № 009 про настання страхового випадку (арк.. с. 28), ТОВ «Аптечний склад медичної академії» повідомило позивача за допомогою засобів телефонного зв'язку про настання ДТП з автомобілем, який перевозив застрахований вантаж, внаслідок чого було пошкоджено його застраховане майно, а саме пошкоджено цілісність первинної упаковки та деформована вторинна упаковка.

29.07.2010 р. на Дніпропетровській митниці було проведено огляд та розмитнення вантажу, про що свідчить відбиток штампу у міжнародній товарно-транспортній накладній А № 0177174 (арк.. с. 58).

30.07.2010р. вантаж було доставлено до замовника ТОВ «Аптечний склад медичної академії» де й було проведено розвантаження лікарських препаратів.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2010 р. між відповідачем - ПП ОСОБА_5 та ТОВ «Аптечний склад медичної академії» було підписано Акт № ОУ-0000280 здачі-прийняття робіт (надання послуг), з якого вбачається, що виконавцем -ПП ОСОБА_5 були надані замовнику - ТОВ «Аптечний склад медичної академії»послуги перевезення вантажу та сторони не мають жодних претензій одна до одної щодо здійснення перевезення вантажу та самого вантажу (арк.. с. 59).

Вантажоотримувачем було направлено на адресу перевізника телеграму № 1566/8 від 06.08.2010 р. (арк.. с. 25) з проханням направити представника для проведення експертизи цілісності поставленого вантажу на 10.08.2010 р. Перевізник листом від 09.08.2010 р. (арк. с. 24) повідомив, що представник ПП ОСОБА_5 для проведення експертизи цілісності поставленого вантажу прибуде 16.08.2010 р. З матеріалів справи також вбачається, що 16.08.2010 р. представник перевізника для проведення експертизи цілісності вантажу не з'явився, що підтверджується Актом приймання товару від 16.08.2010 р. (арк.. с. 17).

20.10.2010 р. позивачем на підставі Сюрвейерского звіту від 31.08.2010 р. № 0 було складено страховий Акт № ДКЦВ -174 та розрахунок сум страхового відшкодування до нього (арк.. с. 29). На підставі зазначених документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 113726,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.10.2010р. № 58555 (арк.. с. 26).

При цьому, у Сюрвейерскому звіті від 31.08.2010р. № 0 зазначено, що при прийманні вантажу вантажоотримувачем було виявлене пошкодження вантажу.

За змістом позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом до відповідача як до особи винної за завдані збитки у зв'язку з невиконанням нею умов Договору від 01.05.2010 р. № 1/05-2010 на транспортне-експедиційне обслуговування по території України та у міжнародному сполученні та вимог ст. 909 ЦК України і просить стягнути їх з відповідача в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що при прибутті на місце розвантаження в м. Дніпропетровськ при прийманні товару було виявлено пошкодження застрахованого вантажу, а саме пошкоджені зовні коробки, про що був складений Акт огляду пошкодженого майна № - 009 від 30.07.2010 р.

Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 76 Митного кодексу України підприємства, що переміщують товари через митний кордон України, в присутності посадової особи митного органу складають акти про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у необхідних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування. Зазначені акти подаються відповідним митним органам. Форма акта встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Наказом Державної митної служби України від 18.11.2002 р. № 630 «Про затвердження форми акта про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у необхідних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування»(із змінами і доповненнями внесеними наказом Державної митної служби України від 23.01.2003р. № 45) затверджено форму акта про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у необхідних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування; установлено, що підприємства, які переміщують товари через митний кордон України, складають Акт у присутності посадової особи митного органу, у зоні діяльності якого виявлено: невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах; пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування. Акт може складатися в 4-х примірниках: перший примірник призначено для підприємства, що переміщує товари через митний кордон України, другий - для митного органу за місцем його складання, третій - для митниці призначення, четвертий - для власника товару.

Як вбачається з матеріалів справи, товар був перевезений з м. Санкт-Петербург до м. Дніпропетровськ, тобто був переміщений через митний кордон України, проте позивачем в підтвердження позовних вимог не надано суду Акта, форма якого встановлена Наказом Державної митної служби України від 18.11.2002 р. № 630.

Відповідно до Наказу Державної митної служби України від 20.04.2005 р. № 314 «Про затвердження Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації»(із змінами і доповненнями внесеними наказом Державної митної служби України від 03.03.2010р. № 190) Акт про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД (далі - Акт), форму якого наведено в додатку 2 до цього Порядку, обов'язково складається в разі виявлення невідповідності пред'явлених до митного огляду товарів заявленим відомостям про них.

При виявленні невідповідності оглянутих товарів відомостям, заявленим про них у ВМД, у пункті 6.3.1 "відомості про товар" акта зазначаються всі відомості, передбачені формою Акта.

Пункт 6.3.4 акта про проведення митного огляду товарів повинен містити інформацію щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей, інші відомості.

Відповідно до ст. 158 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого Постановою РМ УРСР № 401 від 27.06.1969 р., обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізника при автомобільних перевезеннях стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством і вантажовідправником -актами встановленої форми. Обставини, які можуть служити основою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств і організацій та пасажирів при автомобільних перевезеннях, засвідчуються актами встановленої форми. Перелік обставин, що підлягають засвідченню записами в товарно-транспортних документах, форми актів і порядок їх складання встановлюється Правилами.

Згідно з п. 15.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства Транспорту України № 363 від 14.10.1997 р. (далі-Правила) у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за встановленою формою.

Пунктом 15.2. Правил встановлено перелік обставин, які необхідно вказати в акті. Такими обставинами зокрема є:

а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній;

б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері;

в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу;

г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу) , які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними. (пункт 15.3. Правил).

Згідно з п. 15.5. Правил при відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони.

Відповідно до п. 15.6. Правил для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт.

Пунктом 13.6. Правил встановлено, що в разі, якщо при виявленні недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів, Перевізник і вантажовідправник або вантажоодержувач не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу Перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами. Експертиза проводиться у присутності представників Перевізника і Замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи (п. 13.7 Правил).

Таким чином господарським судом правильно визначено - належними доказами, що підтверджують пошкодження вантажу, є: товарно-транспортна накладна з відміткою вантажоодержувача про нестачу/втрату вантажу, Акт встановленої форми про пошкодження вантажу, акт експертизи встановленої форми, підписаний експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано господарському суду товарно-транспортної накладної з відміткою вантажоодержувача про нестачу/втрату вантажу, акта встановленої п.п. 15.1.-15.3.Правил форми про пошкодження вантажу, акта експертизи встановленої форми, підписаного експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Відповідно до п. 1 ст. 30 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956р. якщо отримувач прийняв вантаж і не встановив стан вантажу в присутності перевізника чи найпізніше в момент прийняття вантажу, коли мова йде про помітні втрати чи пошкодження, чи на протязі 7 днів з дня приймання вантажу, не враховуючи неділі та інші неробочі дні, коли мова йде про непомітні зовні втрати чи пошкодження не зробив перевізнику оговорок, які б вказували на загальний характер втрат чи пошкоджень. Коли мова йде про непомітні зовні втрати чи пошкодження, вказані вище оговорки повинні бути зроблені в письмовій формі.

Суд першої інстанції у своєму Рішенні, окрім іншого, зауважив на тому, що згідно Заяви від 23.07.2010 р. № 009 про настання страхового випадку, ще 23.07.2010 р. замовник - ТОВ «Аптечний склад медичної академії» повідомив позивача - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про пошкодження цілісності первинної упаковки та деформацію вторинної упаковки.

Отже, замовник, завідомо володіючи інформацією про те, що транспортний засіб перевізника став учасником ДТП та про те, що пошкоджена первинна та вторинна упаковка, при прийнятті вантажу не зробив перевізнику оговорок, які б вказували на загальний характер пошкоджень вантажу та 30.07.2010 р., підписав Акт № ОУ-0000280 здачі-прийняття робіт (надання послуг), з якого вбачається, що претензії щодо здійснення перевезення вантажу та самого вантажу зі сторони замовника відсутні.

Згідно з п. 13 ст. 1 Митного кодексу України митне забезпечення - одноразові номерні запірно-пломбувальні пристрої, печатки, штампи, голографічні мітки та інші засоби ідентифікації, що використовуються митними органами для відображення та закріплення результатів митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до абз. 2 ст. 65 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого Постановою РМ УРСР № 401 від 27.06.1969 р., вантажі, що прибули у справних автомобілях, причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки ваги, стану вантажу і кількості вантажних місць. Автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - з справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача (п. а ст. 134 Статуту).

В міжнародній товарно-транспортній накладній А№0177174 зазначено кількість місць: 2634, рід пакування: картонні коробки, найменування вантажу: лікарські препарати, також, зазначено, що встановлена пломба відправника № 20550148 .

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, стосовно того, що позивачем не надано господарському суду передбачених чинним законодавством доказів невідповідності вантажу та наявності у нього пошкоджень, а саме: акта, форма якого встановлена Наказом Державної митної служби України від 18.11.2002 р. № 630, акта про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД з записом у п. 6.3 акта, товарно-транспортної накладної з відміткою вантажоодержувача про пошкодження вантажу, акта встановленої п.п. 15.1.-15.3 Правил форми про пошкодження вантажу, акта експертизи встановленої форми, підписаного експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції цілком обгрунтовано не взяв до уваги пояснення позивача, що викладені у запереченнях на Відзив, зокрема про те, що лише при розпакуванні коробок були виявлені пошкодження вторинної упаковки, пошкодження, які зазнав вантаж були не очевидними, так як була пошкоджена лише вторинна упаковка, оскільки такі ствердження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме, Заявою від 23.07.2010 р. № 009 про настання страхового випадку, та Сюрвейерським звітом від 31.08.2010 р. Крім того, факти, викладені в Сюрвейерському звіті від 31.08.2010 р. стосовно того, що саме при прийманні вантажу були виявлені порушення, суперечать фактам, викладеним у Заяві від 23.07.2010 р. № 009 про настання страхового випадку, де зазначено, що саме 23.07.2010 р. замовник повідомив позивача про порушення первинної упаковки.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язання як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) противоправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правомірністю висновку суду першої інстанції про те, що позивачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 33 ГПК України не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, не надано належних доказів, які б підтверджували, що відповідачем при перевезенні вантажу було завдано збитки ТОВ «Аптечний склад медичної академії»(замовник).

До апеляційної скарги позивач у додатках надає фотографії у підтвердження наявності заявлених збитків, але, за оцінкою колегії суддів, ці додатки не можуть залучені до матеріалів справи у якості доказів, оскільки цей фотоматеріал не надавався суду першої інстанції та і за своєю загальною оцінкою не може відігравати роль доказів по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2011 р. № 15/045-11 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2011 р.

№ 15/045-11 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2011 р.

№ 15/045-11 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 15/045-11 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Лосєв А.М.

Зубець Л.П.