ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
13.12.11 Справа № 5015/5139/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
Головуючого судді Юрченка Я.О.
суддів Зварич О.В.
ОСОБА_1
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»», м.Львів
на рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2011р.
у справі № 5015/5139/11
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»», м.Львів
до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Мегабанк»в особі Львівської філії, м.Львів
про визнання недійсними третейських застережень в пункті 10 кредитного договору № 46/2008 від 21.03.2008р.
За участю представників:
відповідача: не зявився
Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.10.2011р. у справі № 5015/5139/11 відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»», м.Львів, до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Мегабанк»в особі Львівської філії, м.Львів, про визнання недійсними третейських застережень в пункті 10 кредитного договору № 46/2008 від 21.03.2008р.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з приписів ст.ст.15, 203, 215, 216, 628 Цивільного кодексу України, ст.12 Закону України «Про третейські суди».

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права, зокрема ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ч.2 ст.12 Закону України «Про третейські суди», позовні вимоги задоволити, з мотивів у ній наведених. Зокрема апелянт покликається на те, що він не був ознайомлений з регламентом третейського суду під час укладення договору і йому не було надано його тексту, не названо джерела оприлюднення регламенту.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, яких є достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи апеляційним господарським судом.

Представник позивача, який прибув в судове засідання, вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 21.03.2008р. між ВАТ «Мегабанк»та ТзОВ «Компанія «Лізинговий Дім»укладено Кредитний договір № 46/2008, згідно з пунктом 1.1 якого для ТзОВ «Компанія «Лізинговий Дім»на придбання транспортних засобів було надано грошові кошти у розмірі 2162100 грн. на строк з 21.03.2008р. до 18.02.2011р. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 18,0% річних згідно графіку погашення кредиту, наведеного в додатку № 1 до кредитного договору.

25.09.2008р. між ВАТ «Мегабанк»та ТзОВ «Компанія «Лізинговий Дім»до кредитного договору № 46/2008 від 21.03.2008р. було укладено додаткову угоду № 1 від 25.09.2008р., в якій було викладено в новій редакції розділ 10 Кредитного договору № 46/2008 від 21.03.2008р. «Третейське застереження».

Згідно із п.10.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди № 1 від 25.09.2008р., було визначено, що всі спори, які виникають за цим договором між сторонами, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська Перспектива»у відповідності з його Регламентом. Сторони погоджуються, що розгляд спорів у Третейському суді буде здійснюватись одноособово (колегіально у складі 3 суддів - за клопотанням однієї із Сторін Договору). Сторони доручають Голові Третейського суду призначити третейського (их) суддю (ів) зі списку суддів Третейського суду. Сторони ознайомлені з Регламентом Третейського суду.

Згідно з ст.12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (ч.1). Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди (ч.2). За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту (ч.3). Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч.4).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про третейські суди»положення про постійно діючий третейський суд та регламент третейського суду затверджуються його засновником і публікуються (ч.1). Порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюються цим Законом та регламентом третейського суду (ч.4). Регламент третейського суду повинен визначати порядок та правила звернення до третейського суду, порядок формування складу третейського суду, правила вирішення спорів третейським судом, інші питання, віднесені до компетенції третейського суду цим Законом. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (ч.5).

Апелянт посилається на те, що він не був ознайомлений з регламентом третейського суду під час укладення договору і йому не було надано його тексту, не названо джерела оприлюднення регламенту.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже, за приписами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, при вирішення спору про визнання недійсним правочину встановленню та перевірці підлягають обставини його вчинення, а не обставини його виконання.

Доказів того, що позивач не був ознайомлений з регламентом третейського суду під час укладення договору, апелянт суду не подав. Натомість із змісту договору вбачається, що підписанням такого договору позивач визнав факт своєї обізнаності з регламентом третейського суду. Додаткова угода № 1 від 25.09.2008р. підписана позивачем без застережень.

Доводи апелянта про те, що позивачу не було надано тексту регламенту та невідоме джерело його публікування, не впливають на дійсність угоди сторін, оскільки стосуються процесуальної діяльності третейського суду, прерогатива правової оцінки якої належить до повноважень компетентного суду в розумінні ст.2 Закону України «Про третейські суди». Дій третейського суду позивач не оскаржує.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із Постановою Пленуму верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (п.7). Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, але лише тією, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (п.5).

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права або інтересу, але лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскаржуваний позивачем пункт 10.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди № 1 від 25.09.2008р. не порушує прав та законних інтересів позивача.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, доказів наявності передбачених законом підстав для визнання недійсними третейських застережень в пункті 10 кредитного договору № 46/2008 від 21.03.2008р. позивач суду не надав. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні. Суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Тому, виходячи з наведеного в сукупності та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції щодо відмови в позові не спростовано, обставин, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в порядку статей 33, 34 ГПК України апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, таким, що прийнято у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Відтак, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2011р. у справі № 5015/5139/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»», м.Львів - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.