КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2011 № 42/423

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Борисенко І.В.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання : ОСОБА_2

за участі представників:

позивача: ОСОБА_3 дов. № 80 від 22.03.2011 р.;

відповідача-1: ОСОБА_4 дов. б/н від 17.10.2011 р.;

відповідача-2: не зявився, про день, час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційних скарг 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Катрін»

2. Державного підприємства «ТВК»

на рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р.

у справі № 42/423 (ОСОБА_5М.)

за позовом: Державного підприємства «ТВК»

до відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс-Катрін»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-Комплекс-Черьомушки»

про: визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлені вимоги про визнання недійсними Договору № 30/9 від 30.07.2009 р., укладеного між позивачем та ТОВ "Алекс-Катрін", та Договору № 11/07 від 30.07.2009 р., укладеного між відповідачами.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом позивачем - ДП "ТВК", яке є правонаступником Державного підприємства "Південь", подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив господарський суд визнати недійсним Договір про надання послуг № 30/9 від 30.07.2009 р., укладений між ТОВ "Алекс-Катрін" та ДП "Південь", та застосувати відповідні правові наслідки недійсності цього договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2010 р. справу за позовом ДП "ТВК" до ТОВ "Алекс-Катрін", ТОВ "Охорона-Комплекс-Черьомушки" передано за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2010 р. справа прийнята до провадження, справі присвоєно номер 42/423.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2011 р. №42/423 передана за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2011 р. № 42/423 Ухвала Господарського суду м. Києва від 11.01.2011 р. скасована, матеріали справи № 42/423 передані на розгляд Господарського суду м. Києва.

Позовні вимоги мотивовані на тому, що укладений між ТОВ "Алекс-Катрін" та ДП "Південь" Договір про надання послуг № 30/9 від 30.07.2009 р. укладено без наміру створення реальних правових наслідків (фіктивний правочин), а тому, в силу приписів ст. 234 УК України є недійсним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р. № 42/423 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним Договір № 30/9 про надання послуг від 30.07.2009 р., що укладений між ДП "Південь", правонаступником якого є позивач та відповідачем-1;

- позов в частині застосування наслідків недійсності правочину залишено без розгляду;

- у задоволенні позову до відповідача-2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням ДП "ТВК" (позивач) та ТОВ "Алекс-Катрін" (відповідач-1) звернулися до КАГС з апеляційними скаргами в яких просять скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р. № 42/423, окрім того:

- позивач просить прийняти нове судове рішення у даній справі, яким позов задовольнити повністю;

- відповідач-1 просить прийняти нове судове рішення у даній справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга позивача мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам.

Апеляційна скарга відповідача-1 мотивована на тому, що зроблені судом першої інстанції висновки, не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, на думку відповідача-1, посилання господарського суду на, нібито, невиконання ТОВ "Алекс-Катрін" умов Договору № 30/9 від 30.07.2009 р. та відсутність зі сторони відповідача-2 активних дій щодо охорони обєктів ДП "Південь", не можуть бути підставою для визнання вказаного Договору фіктивним.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів Борисенко І.В., Шипко В.В., відновлено позивачу пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційні скарги ДП "ТВК" та ТОВ "Алекс-Катрін", обєднано їх і одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 04.10.2011 р.

У звязку з виходом судді Борисенко І.В. у чергову відпустку та у звязку зі знаходженням судді Шипко В.В. на лікарняному Розпорядженням заступника Голови КАГС від 04.10.2011. р. № 01-23/3/2 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Лосєв А.М., Мартюк А.І.

У судове засідання від 04.10.2011 р. представник відповідача-2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні від 04.10.2011 р. заявив клопотання про продовження процесуального строку розгляду даної справи у порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою КАГС від 04.10.2011 р. № 42/423 продовжено строк розгляду справи за клопотанням сторони, розгляд справи відкладено на 18.10.2011 р., в порядку п. 1. ст. 77 ГПК України.

У звязку з призначенням ОСОБА_6 суддею Вищого адміністративного суду України Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 18.10.2011. р. № 01-23/3/1 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

У судове засідання від 18.10.2011 р. представник відповідача-2 повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що відповідач-2 ТОВ "Охорона-Комплекс-Черьомушки" належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (Ухвали КАГС від 05.08.2011 р. та від 04.10.2011 р. направлялася за адресою вказаною позивачем в позовній заяві та за аналогічною адресою яку вказав відповідач-2, укладаючи з відповідачем-1 Договір № 11/07 від 30.07.2009 р., а саме: м. Одеса, вул. Терешкова, 26 а), а також на те, що процесуальний строк розгляду даної справи закінчується, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні від 18.10.2011 р. представником позивача заявлено письмове Клопотання про зупинення провадження у даній справі, зокрема, з тієї підстави, що в провадженні СВ ПМ ДПА в Одеській області знаходиться кримінальна справа № 61, порушена відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України за підставою укладення оскаржуваних Договорів № 30/9 від 30.07.2009 р. та № 9 від 21.08.2009 р.

Колегія суддів розглянувши вищезазначене клопотання представника позивача, дійшла висновку про залишення його без задоволення, як необґрунтованого.

Присутні у судовому засіданні від 18.10.2011 р. представники позивача та відповідача-1 надавали усні пояснення по суті спору.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційні скарги ДП "ТВК" та ТОВ "Алекс-Катрін", Рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р. № 42/423 залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2009 р. між ДП "Південь", правонаступником якого є ДП "ТВК", (замовник/позивач) та ТОВ "Алекс-Катрін" (виконавець/відповідач-1) укладено Договір № 30/9 про надання послуг (Договір).

Відповідно до п. 1.1 виконавець за завданням замовника проводить дії, що дадуть можливість у разі виникнення нестандартної ситуації організувати посилення охорони в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.п.2.1.1 Договору виконавець на вимогу замовника організовує посилення охорони адміністративного приміщення, торгівельно-складських приміщень та території торгівельно-складського комплексу замовника за допомогою залучених третіх осіб (п. 2.1.1 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору оплата послуг здійснюється у будь-якій формі, в тому числі у вексельній формі, по закінченню терміну дії договору, який настає на підставі листа замовника про припинення необхідності дії даної послуги та на підставі підписання двостороннього ОСОБА_6 виконаних робіт.

Замовник зобовязаний перерахувати суму, зазначену в акті про надані послуги, протягом 3 днів з моменту підписання такого ОСОБА_6 (п. 3.3 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 № 169 від 27.11.2009 р. (арк.. с. 128, том 1) позивач повідомив відповідача-1 про те, що не потребує послуг по посиленню охорони, які надавались відповідачем-1, та має бажання припинити надання послуг охорони.

03.12.2009 р. між позивачем та відповідачем-1 підписані ОСОБА_6 про надані послуги на суму 3 213 652,96 грн. та 1 655 518,14 грн. (арк. с. 89 т. 1 та арк.. с. 14 том 2).

Відповідно до положень ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. У якості предмета договору виступає конкретний корисний ефект для замовника від вчинення таких дій або діяльності, і результат зобовязань по наданню послуг невіддільний від діяльності виконавця.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Договір № 30/9 від 30.07.2009 р. укладено формально, дій, спрямованих на реальне забезпечення послуг охорони, виконавцем (особисто або через залучених осіб) вчинено не було, контроль за наданням послуг, як то передбачено п.4.2.1 Договору, не проводився. Факту вчинення відповідачем-1 дій з виконання умов спірного Договору та наявність фактичних результатів цих дій сторонами не доведено, які саме конкретні дії було проведено по посиленню охорони в ОСОБА_6 не зазначено.

Колегія суддів вважає правильним і те зауваження місцевого господарського суду, що про відсутність наміру на реальне настання юридичних наслідків Договору свідчить також те, що ДП "ТВК" без зауважень підписало ОСОБА_6 про надані послуги, коли вони фактично не надавались.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що матеріали даної справи містять необхідні та достатні докази в підтвердження доводів викладених в позовній заяві, а саме, що Договір № 30/9 про надання послуг від 30.07.2009 р. укладено без наміру створення реальних правових наслідків, тому колегія суддів погоджується з правовою оцінкою господарського суду про те, що вказаний Договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 234 ЦК України.

Крім того, місцевий господарський суд розглянувши позовні вимоги ДП "ТВК" в частині застосування наслідків недійсності правочину, правомірно залишив без розгляду беручи до уваги наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 234 Цивільного кодексу України правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що Ухвалами Господарського суду м. Києва від 22.03.2011 р., від 19.04.2011 р., від 24.05.2011 р. та від 03.06.2011 р. зобовязано сторін надати господарському суду докази на підтвердження виконання Договору № 30/9 від 30.07.2009 р.

Крім того, Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2011 р. зобовязано відповідача-1 надати господарському суду оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії векселів, якими було здійснено оплату за спірним Договором (у разі неможливості надати векселі, надати суду письмові пояснення, в яких зазначити причини невиконання вимог Ухвали суду); письмові документально підтверджені пояснення щодо того, чи предявлялись вказані векселі до виконання, чи отримано відповідачем-1 кошти за даними векселями, чи опротестовувались зазначені векселі.

Колегія суддів, дослідивши наявні у справі документи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що витребуваних Ухвалами господарського суду документів сторонами не надано.

Окрім того, в контексті вищенаведеного, суд першої інстанції у оскарженому Рішенні зауважив на тому, що у поясненнях щодо надання доказів витребуваних господарським судом, позивач та відповідач-1 зазначили, що векселі та інша бухгалтерська і фінансова документація, яка стосується виконання Договору № 30/9 від 30.07.2009 р., були вилучені у позивача під час проведення виїмки, а у відповідача-1 під час здійснення обшуку.

Таким чином, оскільки, позивачем та відповідачем-1 не було надано витребуваних доказів, що перешкоджає зясуванню та встановленню судом факту одержання коштів та векселів в якості оплати за Договором № 30/9 від 30.07.2009, отримання коштів за векселями, тому колегія судді погоджується з правовою оцінкою суду першої інстанції, що позов в частині застосування наслідків недійсності правочину підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржників ДП "ТВК" (позивач) та ТОВ "Алекс-Катрін" (відповідач-1) викладені в апеляційних скаргах, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини у даній справі.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивач та відповідач-1 доказів на підтвердження своїх аргументів не надали.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р. № 42/423 не має, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТОВ "Алекс-Катрін" залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу ДП "ТВК" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2011 р. № 42/423 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р.

№ 42/423 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р.

№ 42/423 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 42/423 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Борисенко І.В.

ОСОБА_1