ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2011 р. Справа № 5023/4636/11

вх. № 4636/11

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанська В.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 довіреність б/н від 17.09.09 р.;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

3-го відповідача - ОСОБА_1 довіреність №10160 від 19.07.11 р.;

розглянувши справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Красноград

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Свитязь", с. Песчанка ,

2) Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області, м. Красноград ,

3) Відділу державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області, м. Красноград

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів:1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Свитязь", с. Песчанка;2) Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області, м. Красноград; 3) Відділу державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області, м. Красноград щодо визнання права власності, зняття арешту з майна та виключення майна з акту опису.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував, але відмовився від стягнення з відповідачів судових витрат та просив судові витрати покласти на відповідача, також просив позов задовольнити. Позивачем у позовній заяві викладено клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить зупинити продаж арештованого майна.

Присутній представник третього відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених ним у запереченнях на позов, які долучені судом до матеріалів справи. Також представнеик третього відповідача проти задоволення клопотання позивача про забезпечення позову заперечував та просив у його задоволення відмовити.

Представник 1 відповідача у судове засідання не з"явився, свого повноважного представника не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

Представник 2 відповідача у судове засідання не з"явився, свого повноважного представника не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно із статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та третього відповідача господарським судом встановлено наступне.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2009 р. зі справи №2а-403 93/09/2070 з ТОВ "Свитязь" в інтересах держави в особі Красноградської міжрайонної держаної податкової інспекції Харківської області стягнута податкова заборгованість в загальній сумі 1 188 830,31 грн., на виконання якої зазначеним судом було видано виконавчий лист №2а-40393/09/2070 від 16.12.2009 р.

Відповідно постанови заступника начальника ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області ОСОБА_1 від 13.05.2010 р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду №2а-40393/09/2070 від 16.12.2009 р.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту опису та арешту майна 21.04.2011 р. заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1 на виконання вищевказаного виконавчого листа було арештовано майно яке належить позивачу на праві приватної власності: лом чорного металу в кількості 1060 кг. вартістю 1696 грн.; лом чорного металу в кількості 3860 кг. вартістю 6176 грн.; лом чорного металу в кількості 5600 кг. вартістю 8960 грн. а всього 10520 кг. загальною вартістю 16 832,00 грн. Як вказує у позовній заяві позивач та підтверджено особисто позивачем у судовому засіданні 12.05.2011 р. заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1 позивачу під розписку була вручена копія акту опису й арешту майна від 21.04.2011 р.

28.04.2011 р. заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1Г згідно акту опису та арешту майна було накладено арешт на майно, яке належить позивачу на праві приватної власності: металобрухт в кількості 640 кг. без визначення вартості; металобрухт в кількості 970 кг., в т.ч. 11 балонів вагою 880 кг., без визначення вартості; металобрухт в кількості 440 кг. без визначення вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту опису та арешту майна 06.05.2011 р. заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1 на виконання вищевказаного виконавчого листа було арештовано майно яке належить позивачу на праві приватної власності: металобрухт в кількості 780 кг. вартістю 1170 грн.; металобрухт в кількості 880 кг. вартістю 1320 грн.; металобрухт в кількості 530 кг. вартістю 795 грн.; металобрухт в кількості 1100 кг. вартістю 1650 грн. а всього 3290 кг. загальною вартістю 4935 грн. Даний акт опису та арешту майна отримано позивачем поштою.

Суд розглянувши матеріали справи на предмет юридичної оцінки, вважає, що державний виконавець незаконно здійснив опис й арешт майна, переліченого в актах опису й арешту майна від 21.04.2011 р., 28.04.2011 р., 06.05.2011 р. з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, описане за трьома переліченими вище актами майно належить позивачу, як приватному підприємцю, на праві приватної власності, а не боржнику у виконавчому провадженні ТОВ "Свитязь". Так частково спірне майно було виділено (розподілене) згідно з протоколом загальних зборів пайщиків майнових сертифікатів ПСП "Радуга" від 02.02.2003 р. №4 та використовувалось позивачем у власній підприємницькій діяльності, а частково було придбане, як приватним підприємцем, за власні кошти для власної підприємницької діяльності.

Описане майно не належить і не могло належати боржнику у виконавчому провадженні ТОВ "Свитязь", оскільки зазначене підприємство останні два роки фактично не здійснює будь-якої господарської діяльності, надає звіти до податкового органу про відсутність господарсько-фінансової діяльності, всі його рахунки в установах банку арештовані виконавчою службою.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом - ч.2 ст. 328 ЦК України.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд -ст.319 ЦК України.

Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Також згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки Відділом державної виконавчої служби Красноградського РУЮ Харківської області було накладено арешт на майно позивача, як приватного підприємця, то позивач має право вимагати усунення перешкод у реалізації свого права власності.

Згідно зі ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції закону від 04.11.2010 р. № 2677-VІ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З даного питання Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 р. роз'яснив, що: вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК), ст.12 ГПК позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно Розяснення Вищого арбітражного суду від 23.08.94. № 02-5/611 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову визначив доцільність вирішення питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду, з огляду на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (в подальшому - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищенаведене та те, що арештоване майно належить позивачу на праві приватної власності, але він обмежений у праві використовувати це майно, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову Також суд вважає заходи забезпечення позову співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем було до суду надано заяву про відмову від стягнення судових витрат з відповідачів, таким чином судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 202, 203, 204, 215, 228, 626, 627, 509 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) право власності на майно, зняти арешт з майна та акту опису й арешту майна від 21.04.2011 р., складеного заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1, усе майно на загальну суму 16 832 грн. зазначене в ньому, а саме:

- лом чорного металу в кількості 1060 кг. вартістю 1696 грн.;

- лом чорного металу в кількості 3860 кг. вартістю 6176 грн.;

- лом чорного металу в кількості 5600 кг. вартістю 8960 грн.

2. Визнати за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) право власності на майно, зняти арешт з майна та акту опису й арешту майна від 28.04.2011 р., складеного заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1, усе майно на загальну суму 4305 грн. зазначене в ньому, а саме:

- металобрухт в кількості 640 кг.;

- металобрухт в кількості 970 кг., в т.ч. 11 балонів вагою 880 кг.;

- металобрухт в кількості 440 кг.

3. Визнати за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) право власності на майно, зняти арешт з майна та виключити з акту опису й арешту майна від 06.05.2011 р., складеного заступником начальника ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_1, усе майно на загальну суму 4935 грн., в ньому, а саме:

- металобрухт в кількості 780 кг. вартістю 1170 грн.;

- металобрухт в кількості 880 кг. вартістю 1320 грн.;

- металобрухт в кількості 530 кг. вартістю 795 грн.;

- металобрухт в кількості 1100 кг. вартістю 1650 грн.

Суддя Светлічний Ю.В.

Справа №5023/4636/11

Повне рішення складене 04 серпня 2011 року.