ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" березня 2011 р. Справа № 5019/23/11

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Перша страхова компанія"

до відповідача Державного підприємства "Острозьке лісове господарство"

про стягнення заборгованості в сумі 35 693 грн. 17 коп.

Суддя Марач В.В.

Представники:

Від позивача : не з'явився

Від відповідача : не з'явився

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 25 січня по 02 березня 2011 року

СУТЬ СПОРУ: Товариство з додатковою відповідальністю "Перша страхова компанія" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Острозьке лісове господарство". Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору № Мк8/01/8 добровільного медичного страхування від 30 травня 2008 року в сумі 35 693, 17 грн., з яких основного боргу - 28 044, 00 грн., за період прострочення платежу з 21 червня 2008 року по 24 грудня 2010 року, 3 % річних - 1641, 15 грн., інфляційних нарахувань - 6 008, 02 грн.

Сторони не з'явилися у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать підписи представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протоколі судового засідання від 25 січня 2011 року про оголошення перерви.

Крім того відповідачем суду не надано відзив на позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Перша страхова компанія".

Статтею 22 ГПК України встановлено права та обов'язки сторін в судовому процесі. Зокрема вказаною статтею передбачено, що сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Відповідно до норм вказаної статті сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Не забезпечивши явку своїх представників в судове засідання сторони не виявили бажання скористатися наданими їм вищевказаними нормами ГПК правами. Вказані дії сторін свідчать про недобросовісне користування належними їм як сторонам у судовому процесі процесуальними правами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності сторін та відзиву на позов з боку відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

30 травня 2008 року між позивачем - ТДВ "Перша страхова компанія" та відповідачем - ДП "Острозький лісгосп" було укладено договір № Мк8/01/8 добровільного медичного страхування, згідно умов якого (пункт 4.3.) розмір річної страхової премії за всіх застрахованих складає 37 392, 00 грн. Пунктом 4.4. договору передбачено, що страхова премія сплачується Страхувальником щоквартально у розмірі 9 348, 00 грн. у наступні строки:

- перший платіж - до 20.06.2008 року;

- другий платіж - до 15.10.2008 року;

- третій платіж - до 15.01.2009 року;

- четвертий платіж - до 15.04.2009 року.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, а згідно статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем частково виконано своє зобов'язання за договором № Мк8/01/8 добровільного медичного страхування від 30 травня 2008 року, а саме сплачено лише 9 348, 00 грн. 03.07.2008 року. Таким чином відповідач порушив узяті на себе зобов'язання наступним чином:

- по першому платежу з 21.06.2008року по 03.07.2008 року (13 днів) в сумі 9 348, 00 грн.;

- по другому платежу з 16.10.2008 року по 24.12.2010 року (800 днів) в сумі 9 348, 00 грн.;

- по третьому платежу з 16.01.2009 року по 24.12.2010 року (708 днів) в сумі 9 348, 00 грн.;

- по четвертому платежу з 16.04.2009 року по 24.12.2010 року (618 днів) в сумі 9 348, 00 грн.

Відтак, станом на момент подачі позовної заяви сума основного боргу відповідача перед позивачем складала 28 044, 00 грн. Однак після прийняття судом позовної заяви до розгляду та порушення провадження у даній справі відповідачем частково сплачено суму основного боргу в розмірі 20 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 90 від 19 січня 2011 року на суму 10 000, 00 грн. (а. с. 24) та № 376 від 28 лютого 2011 року на суму 10 000, 00 грн. (а. с. 26) За таких обставин сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 8 044, 00 грн.

Платіжне доручення № 375 від 28 лютого 2011 року на суму 296, 46 грн. (а. с. 27), надане відповідачем, не береться судом до уваги в якості доказу сплати основного боргу, так як у графі "Призначення платежу" у даному платіжному дорученні зазначено: "За державне мито в сумі 178, 46 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118, 00 грн., згідно ухвали суду від 25.01.2011 року".

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Після часткової сплати відповідачем основного боргу в сумі 20 000, 00 грн. в даній частині відсутній предмет спору, відтак провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 20 000, 00 грн. підлягає припиненню. Суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 8 044, 00 грн.

Крім стягнення основної заборгованості, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 6 008, 02 грн. та трьох процентів річних в сумі 1 641, 15 грн. за прострочення страхових платежів, встановлених згідно графіка, затвердженого договором № Мк8/01/8.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивач нараховує:

- по першому платежу на суму заборгованості 9 348, 00 грн. за період прострочення з 21.06.2008року по 03.07.2008 року (13 днів) 3 % річних в сумі 9, 99 грн.;

- пор другому платежу на суму заборгованості 9 348, 00 грн. за період прострочення з 16.10.2008 року по 24.12.2010 року (799 днів) 3 % річних в сумі 613, 89 грн. та інфляційні в сумі 2 623 , 99 грн.;

- по третьому платежу на суму заборгованості 9 348, 00 грн. за період прострочення з 16.01.2009 року по 24.12.2010 року (707 днів) 3 % річних в сумі 543, 21 грн. та інфляційні в сумі 2 010 , 62 грн.;

- по четвертому платежу на суму заборгованості 9 348, 00 грн. за період прострочення з 16.04.2009 року по 24.12.2010 року (617 днів) 3 % річних в сумі 474, 06 грн. та інфляційні в сумі 1 373, 41 грн..

Згідно розрахунку трьох процентів річних та інфляційних на прострочені суми заборгованості за вказані вище періоди, проведеного судом, по першому платежу 3 % річних становлять 9, 99 грн., по другому платежу 3 % річних становлять 614, 66 грн., інфляційні нарахування становлять 2 523, 96 грн., по третьому платежу 3 % річних складають 543, 21 грн., інфляційні - 1 785, 47 грн., по четвертому платежу 3 % річних становлять 474, 06 грн., інфляційні складають 1 374, 16 грн. Загальна сума трьох відсотків річних становить 1 641, 92 грн., інфляційних - 5 683, 59 грн.

За таких обставин суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 1 641, 15 грн. та інфляційних в сумі 5 683, 59 грн. В решті позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних та трьох відсотків річних слід відмовити в задоволенні.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума основного боргу в розмірі 8 044, 00 грн., 3 % річних в сумі 1 641, 15 грн. та інфляційні в сумі 5 683, 59 грн. Суд припиняє провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 20 000, 00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Однак судові витрати щодо стягнення суми основного боргу покладаються на відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Острозьке лісове господарство" (35800, Рівненська область, м. Острог, пр-т Незалежності, 167, ідентифікаційний код 00992763) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Перша страхова компанія" (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 21, ідентифікаційний код 31244392) основний борг по договору добровільного медичного страхування № Мк8/01/8 від 30 травня 2008 року в сумі 8 044 грн. 00 коп., інфляційні в розмірі 5 683 грн. 59 коп., три проценти річних в сумі 1 641 грн. 15 коп., державне мито в сумі 353 грн. 69 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 233 грн. 85 коп.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства "Острозьке лісове господарство" основного боргу в сумі 20 000, 00 грн.

4. В решті позову відмовити в задоволенні.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Марач В.В.

підписано "14" березня 2011 р.