донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.06.2011 р. справа №31/5009/1812/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю №07/27 від 04.01.2011р., ОСОБА_5 за довіреністю №20/27 від 04.01.2011р.
від відповідача :ОСОБА_6, паспорт №ОА565919 від 03.07.1974р., виданий РВ УМВС України в Запорізькій області
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.)
у справі№31/5009/1812/11 (суддя Хуторной В.М.)
за позовомКонцерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя
доФізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
простягнення 11925,1грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя, позивач, звернувся до Фізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя з позовом про стягнення 11925,1грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.) у справі №31/5009/1812/11 позов задоволено.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що позивач у повному обсязі виконав зобовязання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №704247 від 01.01.2007р. щодо поставки відповідачу теплової енергії за період з квітня 2010р. по лютий 2011р. у сумі 11925,10грн. та, оскільки, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, не надав доказів перерахування позивачу боргу у сумі 11925,10грн., позовні вимоги були задоволені.

Фізична особа підприємець ОСОБА_6, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. у справі №31/5009/1812/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник апеляційної скарги посилається на невідкладення судом першої інстанції розгляду справи, хоча відповідачем було заявлено відповідне клопотання, в якому вказано поважні причини неможливості зявитися у судове засідання; нез`ясування судом першої інстанції факту щодо відсутності в приміщенні системи опалення та підключення до центральної системи теплопостачання будинку, про що позивачем було складено відповідний акт.

У відзиві не апеляційну скаргу Концерн «Міські теплові мережі»заперечив проти доводів скаржника та зазначив, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи правомірно відхилено господарським судом Запорізької області через процесуальну необґрунтованість; у Концерну «МТМ»відсутні підстави змінити розмір теплового навантаження та зменшити розмір нарахувань за відпущену теплову енергію; відповідач, не надавши позивачу заперечень щодо кількості відпущеної теплової енергії, зазначеної у щомісячних актах приймання-передачі теплової енергії та нарахованих йому сум до сплати, фактично погодився з ними.

У судовому засіданні 29.06.2011р. представники позивача та відповідач підтримали правові позиції, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Враховуючи приписи ст.ст.22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України представником позивача було заявлено клопотання щодо не здійснення запису судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, яке задоволено судом та складено протокол без фіксації судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до приписів ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив, заслухавши сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2007р. між Концерном МТМ (Теплопостачальна організація) та ПП ОСОБА_6 (Споживач) був укладений договір №704247.

Відповідно до умов Звертання-доручення від 01.01.2007р., постачання теплової енергії здійснювалось в приміщення, за адресою: м. Запоріжжі, вул. Орджонікідзе, 3а.

Згідно п.1.1 договору Теплопостачальна організація зобов'язується відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючим тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

За умовами п.2.1 договору теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком №1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію протягом опалювального періоду; підігрів води за наявності можливості; інші технологічні потреби.

Додатком №1 до договору визначено обсяги та порядок постачання теплової енергії Споживачу.

Згідно п.2 додатку №1 до договору орієнтована вартість теплової енергії, що відпускається Споживачу за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить 5905,05грн. з урахуванням ПДВ.

Додатком №3 до договору сторони визначили умови припинення постачання теплової енергії.

Відповідно до пункт 6.1 договору, розрахунки за даним договором, здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток №5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

За умовами п.1 додатку №5 ОСОБА_3 на теплову енергію до договору розрахунки із Споживачем за відпущену теплову енергію Теплопостачальною організацією проводяться відповідно з тарифами, затвердженими рішенням Запорізької міської ради, за кожну відпущену Гігакалорію (з урахуванням ПДВ).

Пунктами 6.2-6.4 договору сторонами визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є акт приймання-передачі. При цьому, Споживач зобовязаний до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму вартості спожитої теплової енергії.

Споживач, відповідно до пункту 6.6 договору, з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Перспективна, 2б документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ), акт звіряння розрахунків (за вимогою Споживача).

Згідно пункту 6.6.1 договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації протягом 5-ти днів з дати отримання.

Пунктом 6.6.2. договору встановлено, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений у пункті 6.6.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Договір набуває чинності з 01 січня 2007 року і діє до 31 грудня 2007 р. (п.10.1 договору).

Відповідно до п.10.4 договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п.10.1, якщо не відбулася одна із обставин, вказаних у п.10.2. договору (взаємна згода сторін, відповідне рішення господарського суду, ліквідація однієї із сторін).

Частинами 1 та 2 ст.714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу та перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем за період з квітня 2010р. по лютий 2011р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 11925,10грн., про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії за квітень 2010р. на суму 165грн. 43коп.; за травень 2010р. на суму 192грн. 19коп.; за червень 2010р. на суму 192грн. 19коп.; за липень 2010р. на суму 192грн. 19коп.; за серпень 2010р. на суму 192грн. 19коп.; за вересень 2010р. на суму 192грн. 19коп.; за жовтень 2010р. на суму 1076грн. 75коп.; за листопад 2010р. на суму 1180грн. 22коп.; за грудень 2010р. на суму 2375грн. 51коп.; за січень 2011р. на суму 3173 грн. 18коп., які з боку відповідача не підписано.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується направлення позивачем вищезазначених актів відповідачу.

Враховуючи п.п.6.6.1, 6.6.2 договору та те, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження надання відповідачем обґрунтованих заперечень стосовно відмови у підписанні цих актів, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що акти приймання-передачі теплової енергії за квітень 2010р. по лютий 2011р. є підставою для проведення розрахунків.

Заперечення скаржника, що у нього відсутній обовязок сплачувати послуги з теплопостачання, не приймаються судовою колегією, виходячи з наступного.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 31.10.2007р. №1268) передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про теплопостачання схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4 (із змінами внесеними наказом від 06.11.2007р. №169) передбачено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовано.

Згідно з вказаним Порядком у разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж, але для вирішення цього питання споживач має звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії при органі виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Згідно з п.1.1 додатку №3 до договору, що передбачає умови припинення постачання теплової енергії, теплопостачальна організація припиняє відпускання теплової енергії споживачу в разі письмового звернення споживача про припинення теплопостачання у разі його надходження до теплопостачальної організації не пізніше як за 3 доби до вказаної дати відключення при наявності такої технічної можливості.

Таким чином, припинення теплопостачальною організацією відпускання теплової енергії споживачу повязано з технічними можливостями, за відсутності яких припинення теплопостачання здійснюватися не може.

В акті від 05.10.2010р., складеному сторонами, зазначено, що система опалення приміщення відповідача по вул. Орджонікідзе, 3а є єдиною із системою житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 3а та приміщення знаходиться у стані реконструкції; теплове обладнання системи опалення, а саме радіатори та регістри демонтовані та відєднані від загально будинкових стояків; будинкові стояки проходять по приміщенню транзитом, частково ділянки металевих стояків замінені на металопластиковий трубопровід.

Матеріали справи не містять документи, які повинні бути оформлені відповідачем згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4, тобто технічна можливість окремого відключення відсутня.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів внесення змін до договору в частині зменшення розміру теплового навантаження та розміру нарахувань за відпущену теплову енергію, оформлені відповідно до приписів ст.188 ГК України та ст.654 ЦК України.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобовязань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як свідчать матеріали справи, позивачем належним чином підтверджено надання теплової енергії відповідачу, а відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надані належні та допустимі докази, оформлені належним чином, наявності заперечень відповідача згідно п.6.6.2 договору щодо поставки теплової енергії або доказів оплати поставленої теплової енергії.

В зв`язку з тим, що відповідач не довів суду належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.33, 34, 36 ГПК України, виконання належним чином згідно ст.ст.525, 526 ЦК України і в строк, передбачений договором своїх грошових зобов`язань щодо оплати теплової енергії, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув з Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 борг у розмірі 11925,10грн.

За приписами ст.49 ГПК України державне мито покладається на відповідача при задоволенні позову.

Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито (із змінами та доповненнями) із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлено ставку державного мита у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 102грн. і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 25500грн.

Таким чином державне мито покладається на відповідача у сумі 119,25грн., тобто 1% від 11925,10грн. Натомість судом першої інстанції стягнуто з відповідача державне мито у меншому розмірі, у зв'язку з чим рішення господарського суду підлягає частковій зміні в частині стягнення державного мита.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 ГПК України рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.) у справі №31/5009/1812/11 з урахуванням змін, внесених апеляційною інстанцією ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.) по справі №31/5009/1812/11 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.) по справі №31/5009/1812/11 змінити в частині стягнення державного мита, виклавши абзац 2 резолютивної частині рішення наступним чином:

«Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_6 (69067, м. Запоріжжя, вул. Республіканська, 81/6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Концерну Міські теплові мережі(69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №1951, Філія - Запорізьке обласне управління ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, код ЄДР 32121458) 11925,10грн. основного боргу за спожиту теплову енергію, 119,25грн. державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.2011р. (повний текст підписано 05.05.2011р.) по справі №31/5009/1812/11 залишити без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Акулова

ОСОБА_3

Надруковано 7 примірників: 2 позивачу; 2 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГС