ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" листопада 2011 р. Справа № 5019/2163/11

за позовом Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради

до відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

про стягнення в сумі 6 176 грн. 79 коп.

Суддя Качур А.М.

Представники:

Від позивача : ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 31.12.2010);

Від відповідача : ОСОБА_2;

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування збитків в сумі 6176,79 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що Контрольно ревізійним управлінням в Рівненській області проведено перевірку державних закупівель за період з 01.10.2009 року по 28.02.2011 року, в ході якої було встановлено, що Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір постачання №26 від 11.02.2010 року та Договір постачання № 27 від 11.02.2010 року, протягом дії яких з 11.02.2010 року по 31.12.2010 року відповідачем здійснено поставку 4777,15кг. цибулі та 11897,07л. соків за цінами вищими ніж передбачено акцептованою тендерною пропозицією, що призвело до збитків в сумі 6176,79 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено пункт 84 Положення "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", яким визначено, що істотні умови договору не повинні змінюватися після підписання договору до повного виконання зобов'язань сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача 6176,79 грн. завданих збитків.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, однак в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що згідно умов договорів №26 та №27 від 11.02.2011 року обов'язок дотримуватись цінової пропозиції встановлений 120 (сто двадцять) календарних днів з моменту її розкриття (п.2.7 договорів). Пунктом 6.1 договорів встановлена умова не перевищувати граничних цін встановлених головним управлінням економіки ОДА. Дані умови на думку відповідача були дотримані, а тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради здійснено тендерну закупівлю продкуктів харчування в дитячі заклади.

23 грудня 2009 року було розкрито тендерні пропозиції, відповідно до Звіту про результати проведення процедур відкритих та двоступеневих торгів №112 від 19.02.2010 року. 01.03.2010 року було оголошено про результати проведення процедури закупівлі.

За результатами проведеного тендеру між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Продавець) та Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Покупець) було укладено Договір постачання №26 (далі-Договір №26) від 11.02.2011 року та Договір постачання № 27 від 11.02.2010 року.

Відповідно до п.п.1.1.,1.2. Договору №26 Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Продавець зобов'язується поставити відповідно до замовлення Покупця продукти харчування "Овочі свіжі" в дитячі заклади - 12, 32, 35, 43, 46, 52, 55, 57.

Згідно п. 2.5. Договору №26 ціна договору становить 258267,00 грн. Сума договору, у відповідності до п.2.6. Договору №26, може змінюватись залежно від реального фінансування Покупця. Відповідно до кошторисних призначень укладається додаткова угода, що є невід'ємною частиною даного договору.

Продавець зобов'язаний дотримуватись ціни тендерної пропозиції протягом 120 календарних днів з моменту розкриття (п.2.7. Договору №26).

Пунктом 6.1. Договору №26 встановлено, що Продавець не повинен перевищувати граничних цін встановлених головним управлінням економіки ОДА.

Договір №26 підписано позивачем та відповідачем та скріплено відбитками печаток сторін.

Між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди від 16.02.2010 року, від 01.04.2010 року, від 02.06.2010 року, від 09.09.2010 року, від 21.10.2010 року, від 24.12.2010 року, від 30.12.2010 року до Договору постачання №26, за якими відповідно до тимчасових кошторисних призначень на 2010 рік сторони Договору узгодили суму, на яку повинен бути поставлений товар.

На виконання умов Договору №26 постачання відповідачем було здійснено поставку продуктів харчування - 4777,15кг. цибулі у 2010 році. Вказана обставина підтверджується наявним у справі реєстром накладних ФОП ОСОБА_2 на поставку продуктів харчування.

Відповідно до п.п.1.1.,1.2. Договору №27 Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Продавець зобов'язується поставити відповідно до замовлення Покупця продукти харчування "Соки фруктові та овочеві" в дитячі заклади - 12, 32, 35, 43, 46, 52, 55, 57.

Згідно п. 2.5. Договору №27 ціна договору становить 137062,00 грн. Сума договору, у відповідності до п.2.6. Договору №27, може змінюватись залежно від реального фінансування Покупця. Відповідно до кошторисних призначень укладається додаткова угода, що є невід'ємною частиною даного договору.

Продавець зобов'язаний дотримуватись ціни тендерної пропозиції протягом 120 календарних днів з моменту розкриття (п.2.7. Договору №27).

Пунктом 6.1. Договору №27 встановлено, що Продавець не повинен перевищувати граничних цін встановлених головним управлінням економіки ОДА.

Договір №27 підписано позивачем та відповідачем та скріплено відбитками печаток сторін.

Між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди від 16.02.2010 року, від 01.04.2010 року, від 02.06.2010 року, від 09.09.2010 року, від 30.12.2010 року до Договору постачання №27, за якими відповідно до тимчасових кошторисних призначень на 2010 рік сторони Договору узгодили суму, на яку повинен бути поставлений товар.

На виконання умов Договору №26 постачання відповідачем було здійснено поставку продуктів харчування - 11897,07л. соків у 2010 році. Вказана обставина підтверджується наявним у справі реєстром накладних ФОП ОСОБА_2 на поставку продуктів харчування.

В управлінні освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради було проведено перевірку КРУ в Рівненській області державних закупівель за період з 01.10.2009 року по 28.02.2011 року. За результатами перевірки складено Акт №17-19-06/28 від 29.03.2011 року.

КРУ в Рівненській області було виставлено вимогу №17-19-17/2484 від 15.04.2011 року Управлінню освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення порушень законодавства, виявлених перевіркою державних закупівель. У даному документі КРУ в Рівненській області вимагало забезпечити відшкодування збитків нанесених управлінню освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради внаслідок поставки продуктів харчування за завищеними цінами шляхом проведення претензійно-позовної роботи з постачальниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів.

Після чого позивачем було надіслано відповідачу претензійні заяви №01-12/422 від 11.05.2011 року та №01-12/419 від 11.05.2011 року, у яких управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради висловило прохання відшкодувати завдані збитки в сумі 6176,79 грн., оскільки, відповідачем було відпущено продукти харчування (цибулю, соки фруктові та овочеві) за цінами вищими ніж передбачено акцептованою тендерною пропозицією, чим порушено п.84 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2008 року №921.

За умовами ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.84. Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2008 року №921 (що діяло на момент укладення між сторонами Договору постачання №47 та втратило чинність згідно з постановою КМУ від 28.07.2010 року №666) договір про закупівлю укладається у письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від умов тендерної (цінової) пропозиції учасника - переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не повинні змінюватися після підписання договору до повного виконання зобов'язань сторонами, крім коригування ціни договору підряду в будівництві відповідно до будівельних норм.

Як на підставу стягнення з відповідача збитків позивач посилається на порушення відповідачем п.84 даного Положення.

Слід зазначити, що пунктом 2.7. Договору №26 та пункотом 2.7. Договору №27 визначено, що Продавець зобов'язаний дотримуватись ціни тендерної пропозиції протягом 120 календарних днів з моменту розкриття. Розкриття тендерних пропозицій відбулося 23.12.2009 року. Відповідно ФОП ОСОБА_2 повинна була дотримуватися ціни тендерної пропозиції відповідно до умов Договору до 21.04.2010 року включно.

Згідно наявного у матеріалах справи реєстру накладних ФОП ОСОБА_2 на поставку продуктів харчування, ціни придбання яких за твердженням позивача перевищують ціни тендерних пропозицій у 2010 року, поставка відбувалася за період з 05.05.2010 року по 24.12.2010 року. Тобто поставка продуктів харчування за даними накладними здійснювалася після 21.04.2010 року.

Отже, суд прийшов до висновку, що підприємцем ОСОБА_2 не було порушено умови Договору постачання №26 від 11.02.2010 року, Договору постачання №27 від 11.02.2010 року та не було порушено вимоги п.84 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2008 р. № 921 (яке діяло на момент укладення між сторонами Договору постачання №47 та втратило чинність згідно з постановою КМУ від 28.07.2010 р. №666). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була дотримана ціна тендерної пропозиції протягом 120 календарних днів з моменту її відкриття та не перевищено граничних цін встановлених головним управлінням економіки ОДА.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача на наступне. Відповідно до положень ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до положень ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

За приписами частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За змістом ст.ст.224, 225, 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, за загальними принципами цивільного та господарського права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Позивачем не наведено суду належних та допустимих доказів того, що відповідачем було завдано збитків, та не відображено яким чином останні обраховані.

Відповідно до ст.ст.32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В свою чергу господарський суд, керуючись положеннями статті 43 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, господарським судом Рівненської області не встановлено достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення позову Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування збитків в сумі 6176,79грн., відтак суд прийшов до висновку, що доводи позивача, які викладені у позовній заяві спростовуються наведеними вище правовими нормами та матеріалами справи, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Качур А.М.