ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2011 р. № 2601/11

Суддя Церковна Н.Ф., розглянувши матеріали за заявою кредитора ОСОБА_1 підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Дубенський комбінат хлібопродуктів": вул. Залізнична, 50, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область,35600

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Дубенський комбінат хлібопродуктів" звернулося до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( далі по тексту - Закон).

У відповідності до п. 1 ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ст. 51 Закону ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство юридичної особи, якщо вартості майна боржника-юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Тобто, заява про порушення справи про банкрутство на підставі вказаної статті може бути подана лише про банкрутство юридичної особи-боржника, щодо якого прийняте рішення про ліквідацію і створено ліквідаційну комісію ( призначено ліквідатора).

Відповідно до вимог ч.1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку , на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, рішення про ліквідацію ОСОБА_1 підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Дубенський комбінат хлібопродуктів" прийняте Державною акціонерною компанією "Хліб України" (наказ № 144 від 25.10.2010 року).

Проте, в порушення статті 111 ЦК України боржником додано до заяви проміжний ліквідаційний баланс, який не затверджений особами переліченими в зазначених правових нормах. Натомість, проміжний ліквідаційний баланс затверджений Міністерством аграрної політики та продовольства України. Правового обґрунтування щодо затвердження останнім проміжного балансу, боржником до заяви про порушення не додано.

Згідно із ч.5 ст. 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Таким чином, враховуючи вказану вимогу закону, необхідною передумовою для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 51 Закону є оцінка вартості наявного майна боржника.

Як встановлено судом, до заяви не додано докази проведення належним чином оцінки наявного майна боржника (акт інвентаризації), що унеможливлює здійснення порівняння пасиву та активів боржника, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

До заяви про порушення справи про банкрутство боржником не додано доказів, що підтверджували б знаходження останнього в ліквідаційній процедурі та повноваження ліквідатора.

Пунктом 1 ст. 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває в процесі припинення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, до ЄДР включаються дані про перебування юридичної особи в процесі припинення, зокрема в ЄДР вноситься дата реєстрації рішення засновників (учасників) або уповноважених ними органів про припинення юридичної особи та відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо).

Статус відомостей Єдиного державного реєстру визначено ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: вони є достовірними; можуть бути використані в спорі з третьою особою; третя особа може посилатися на них у спорі з третьою особою.

Отже, факт знаходження боржника в ліквідаційній процедурі та повноваження ліквідатора повинні бути підтверджені довідкою чи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про перебування юридичної особи в процесі припинення (в ліквідаційній процедурі) та про наявність запису щодо особи, яка є ліквідатором боржника.

Крім того, боржником не подано суду звіт про роботу ліквідаційної комісії та документально не підтверджено суму заборгованості перед кредиторами.

Згідно ст. 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону; не подано доказів щодо сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі; заявник не дотримав строку, зазначеного у абзаці третьому статті 1 цього Закону; з інших підстав передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

У відповідності до п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

За таких обставин, враховуючи все вищаневедене в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Дубенський комбінат хлібопродуктів" підлягає поверненню без розгляду .

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущеного порушення .

Керуючись ст. ст. 5, 7, 9, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду заяву боржника - ОСОБА_1 підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Дубенський комбінат хлібопродуктів": вул. Залізнична, 50, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область,35600 про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду .

Суддя Церковна Н.Ф.