РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2011 р. Справа № 12/4832

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Грязнов В.В. ,

судді Савченко Г.І.

при секретарі Новак Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - ОСОБА_1

від органу ДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Євгеній" та відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.01.11 р. у справі № 12/4832

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Хмельницькмолпром"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Євгеній"

про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні власністю

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євгеній"

до Відкритого акціонерного товариства "Хмельницькмолпром"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватне підприємства "Консалтингова фірма "Прометей"

про визнання недійсним рішення керуючого санацією ВАТ "Хмельницькмолпром" та зобов'язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.01.2011 року у справі № 12/4832 (суддя Смаровоз М.В.) частково задоволено скаргу приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей»на дії відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції. Визнано незаконною дію відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції щодо закінчення 28.04.2009 року виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області № 12/4832 від 20.02.2006 р. Скасовано постанову від 28.04.2009 року, винесену державним виконавцем Ліщуком Ю.В. та затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції ОСОБА_2, про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області № 12/4832 від 20.02.2006 р. В задоволенні скарги в частині зобовязання відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції вжити заходи для поновлення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Хмельницької області № 12/4832 від 20.02.2006 р. відмовлено.

Мотивуючи винесену ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції безпідставно винесено постанову від 28.04.2009 року про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа до суду в порядку ч. 3 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», в той час як застосуванню підлягав п. 6 ч. 1 ст. 40 зазначеного Закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач (боржник у виконавчому провадженні) товариство з обмеженою відповідальністю «Євгеній» та відділ державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції подали апеляційні скарги, у яких просять останню скасувати та винести нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовити повністю.

Відділ державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції у своїй апеляційній скарзі відзначає, що суд помилково відніс виконання зобовязального рішення до категорії рішень майнового характеру. В результаті цього місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що застосуванню підлягав п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наказ господарського суду Хмельницької області від 20.02.2006 р. № 12/4832 носив зобовязальний характер. Разом з цим зазначає, що судом не в повній мірі було досліджено питання пропуску скаржником 10-ти денного строку для оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євгеній»у своїй апеляційній скарзі наголошує, що ПП «КФ «Прометей»пропустило строк для оскарження постанови державного виконавця і суду необхідно було відмовити в прийнятті скарги до розгляду. Також зазначає, що суд детально не дослідив фактичні обставини справи з врахуванням сукупного застосування ст..ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження»та дійшов помилкового висновку про неправомірність винесення державним виконавцем постанови від 28.04.2009 року.

В судове засідання скаржники - Відділ державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції та Товариство з обмеженою відповідальністю «Євгеній»явку своїх представників не забезпечили. Про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Присутній в засіданні представник третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору (стягувач у виконавчому провадженні) зазначив, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив обставини справи та обґрунтовано частково задоволив вимоги скарги на дії державної виконавчої служби. Вважає доводи скаржників безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.01.2011 року у справі № 12/4832 без змін.

Поряд з цим від ТзОВ «Євгеній»надійшло клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Євгеній»ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. В підтвердження додано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.02.2011 року, згідно якої 11.02.2011 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за рішенням засновників, що не повязано з реорганізацією.

Розглянувши подане клопотання колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки в даному випадку вирішується питання правомірності дій державної виконавчої служби в порядку ст.. 121-2 ГПК України (виконання прийнятого судом рішення), а не вирішення спору між сторонами справи по суті, перешкодою для чого являється ліквідація сторони спору.

З огляду на те, що явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без участі представників апелянтів, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та наведені в апеляційних скаргах підстави для скасування ухвали, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення ухвали господарського суду Хмельницької області від 24.01.2011 року у справі № 12/4832 без змін, а апеляційні скарги без задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

Як встановлено судом, згідно з постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2010 р., до початку розгляду справи по суті пред'явлених вимог господарський суд повинен перевірити, чи не пропущено особою, яка звернулась до суду, встановленого чинним процесуальним законодавством строку на таке звернення та чи підлягає цей строк відновленню в разі його пропуску, і в залежності від цього вирішити питання про призначення справи до розгляду, повернення заяви/скарги без розгляду чи відмови у відновленні пропущеного строку. Також судом касаційної інстанції відзначено, що пропуск встановленого строку на звернення до суду не є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог, а посилання на даній стадії судового процесу на пропуск строку є неприпустимим.

Враховуючи наведене, господарським судом Хмельницької області на стадії прийняття скарги до провадження (ухвала суду в даній справі від 10.12.2010 р.) констатовано факт відсутності у матеріалах справи належних та достатніх доказів, які би беззаперечно засвідчували, що постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.04.2009 р. про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу № 12/4832 від 20.02.2006р. була отримана уповноваженим представником скаржника більш ніж за 10 днів до звернення приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" до суду зі скаргою від 17.07.2009р. З огляду на це, оскільки суд був позбавлений можливості зробити висновок про те, що приватному підприємству "Консалтингова фірма "Прометей" стало відомо про наявність та зміст оскаржуваної постанови більш ніж за 10 днів до звернення приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" до суду зі скаргою від 17.07.2009 р., відсутні правові підстави вважати, що скаргу від 17.07.2009р. подано з порушенням передбаченого ст.121-2 ГПК України десятиденного строку.

Оскільки, виходячи зі змісту ст.53 Господарського процесуального кодексу України, суд може відновити лише пропущений строк, за відсутності підстав вважати, що при поданні скарги від 17.07.2009 р. приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" пропущено передбачений ст.121-2 ГПК України десятиденний строк, місцевим господарським судом підставно відмовлено у задоволенні клопотання приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про поновлення строку оскарження постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.04.2009 р. про закінчення виконавчого провадження, прийнято скаргу приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.04.2009р. про закінчення виконавчого провадження до свого провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

Таким чином, виходячи зі змісту ухвали суду в даній справі від 10.12.2010р., якою відмовлено у задоволенні клопотання приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про поновлення строку оскарження постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.04.2009р. про закінчення виконавчого провадження (у зв'язку з відсутністю підстав вважати, що при поданні скарги від 17.07.2009р. приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" пропущено передбачений ст.121-2 ГПК України десятиденний строк), суд першої інстанції правомірно визнав необгрунтованими твердження ТОВ "Євгеній" та відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції про порушення скаржником строку для оскарження спірної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Порядок та умови здійснення виконавчого провадження передбачені главою 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.11 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у випадку повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону.

Як передбачено ч. 3 ст.76 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в даному випадку виконати рішення суду не виявилось можливим не тому, що боржник не бере участі в його виконанні, а тому, що у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу. Звідси випливає, що ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає застосуванню у даному випадку. Тому, при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем неправомірно застосовано п.11 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". Місцевий господарський суд вірно врахував, що згідно з п.6 ч. 1 ст.40 зазначеного Закону, якщо у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції підставно визнав обгрунтованими вимоги скаржника, згідно з якими останній просить суд визнати незаконною дію відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу по справі № 12/4832 від 20.02.2006р. та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.04.2009р. про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу № 12/4832 від 20.02.2006р.

Разом з цим, колегія суддів погоджується, що в задоволенні скарги в частині зобов'язання органу державної виконавчої служби вжити заходи для поновлення виконавчого провадження з виконання наказу №12/4832 від 20.02.2006р. необхідно відмовити з огляду на скасування оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про наявність відкритого виконавчого провадження.

З огляду на викладене, доводи скаржників про скасування ухвали господарського суду Хмельницької області від 24.01.2011 року у справі № 12/4832 є безпідставними та необґрунтованими. Ухвала місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю «Євгеній»від 28.01.2011 року № 28/01 та відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 28.01.2011 року № 822 відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.01.2011 року у справі № 12/4832 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Савченко Г.І.