ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________

19.10.11 Справа № 5015/3083/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Томкевич Н.

з участю представників:

від скаржника (відповідача) зявився,

прокурора не зявився,

позивача не зявився,

розглянув апеляційну скаргу фермерського господарства «Жовківське», с.Воля-Висоцька Жовківського району

на рішення господарського суду Львівської області від 21.07.2011 року, суддя Іванчук С.В., у справі № 5015/3083/11

за позовом: прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг», м.Львів

до відповідача фермерського господарства «Жовківське», с.Воля-Висоцька Жовківського району

про стягнення заборгованості у розмірі 70260,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 21.07.2011 року частково задоволено позовні вимоги прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в частині стягнення з фермерського господарства «Жовківське»64694,21грн. основного боргу, 2873,40грн. пені, 2137,18грн. втрат від інфляції та 556,14грн. 3% річних, що складає заборгованість за договором фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується факт несплати відповідачем лізингових платежів, а тому заборгованість по лізингових платежах станом на 04.01.2011 року та нараховані за їх несплату пеня згідно умов договору, а також інфляційні нарахування та річні згідно ст.625 ЦК України підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»про стягнення з фермерського господарства «Жовківське»0,06грн. основного боргу відмовлено за безпідставністю, оскільки позивачем при обрахунку суми заборгованості відповідача допущено арифметичну помилку.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, в зв»язку з порушенням місцевим судом норм матеріального права та неповного з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що жодної заборгованості у відповідача перед позивачем не існує, оскільки матеріалами справи підтверджується факт здійснення відповідачем усіх лізингових платежів, які підлягають сплаті станом на 29.05.2010 року.

Скаржник покликається на те, що спірна сума заборгованості складається із лізингових платежів за період з 29.05.2010 року по 04.01.2011 року, тобто платежів, які нараховані після фактичного повернення предмету договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року лізингодавцю, що здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу №2021 від 06.04.2010 року та підтверджується актом державного виконавця від 27.05.2010 року, складеного у присутності понятих та представників сторін по даній справі.

Скаржник не погоджується з висновком суду про те, що факт повернення товару підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі майна від 04.01.2011 року, оскільки такий підписаний лише представниками позивача, не містить печатки та підпису іншої сторони, а тому є лише одностороннім документом та не може свідчити про настання фактичних обставин для обох сторін, а тому не є доказом передачі-приймання майна в розумінні ст.32 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що порядок повернення предмета лізингу передбачено умовами договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року, а саме шляхом складення акту приймання-передачі майна, а тому акт державного виконавця від 27.05.2010 року не може бути тим належним доказом, який відповідає умовам договору, а також вимогам Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким передбачено порядок оподаткування таких операцій.

В судове засідання представники прокурора та позивача не з»явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду, а тому, зважаючи на строк розгляду спору, суд вважає за можливе розгляд справи завершити без їх участі за наявними в справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні викладеним в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що рішення суду підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2008 року між відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною компанією „Украгролізинг та фермерським господарством „Жовківське укладено договір фінансового лізингу №13-08-347бфл/65, відповідно до п.1.1 якого лізингодавець (позивач) передає лізингоодержувачу (відповідачу) у користування на визначений договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника та визначений у додатку до договору „Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу, що є специфікацією предмету лізингу, а лізингоодержувачу сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Згідно до додатку №1 до договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року, предметом лізингу є зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 „Славутич, вартість якого становить 670 000 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що з моменту підписання тристороннього акту одержання предмета лізингу лізингоодержувач за користування останнім сплачує лізингодавцю чергові лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості предмета лізингу та винагороду в розмірі 7% річних від залишкової невідшкодованої вартості предмета лізингу. Черговість сплати лізингових платежів кратна трьом місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання тристороннього акту. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання тристороннього акту, подальші платежі через кожні три місяці.

На виконання умов договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008року, ТзОВ Херсонський машинобудівний завод, ВАТ НАК „Украгролізинг та ФГ „Жовківське 29.08.2008 року підписано акт №12 приймання-передачі сільськогосподарської техніки, згідно з яким ТзОВ „Херсонський машинобудівний завод, на умовах укладеного з НАК „Украгролізинг договору поставки №08-44Б від 27.05.2008 року, передав ФГ Жовківське зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 „Славутич зав.№986, вартістю 670 000 грн. Як зазначено в названому акті, ФГ „Жовківське приймає зобовязання перед НАК „Украгролізинг по сплаті вартості переданої йому техніки на умовах договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року. Акт підписаний трьома сторонами та скріплений їх печатками. За умовами п.4.2 договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється додатком до договору „Графік погашення лізингових платежів.

Відповідно до ч.1 ст.292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

У відповідності із п.2 ст.1 Закону України Про фінансовий лізинг за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (частина перша ст.2 Закону України „Про фінансовий лізинг).

Нормами ст.806 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою ст.8 Закону України „Про фінансовий лізинг якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше, а згідно ст.9 вказаного закону лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника.

Пунктом третім частини другої ст.11 Закону України „Про фінансовий лізинг передбачено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, а згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на вищезазначений п.4.1 договору фінансового лізингу, додаток №2 „Графік сплати лізингових платежів та з огляду на період користування предметом лізингу, позивачем нараховано до сплати лізингові платежі в сумі 321055,65грн. (а.с.9), зокрема: до 29.11.2008р. 38441,25грн., до 29.02.2009р. 37942,94грн., до 29.05.2009р. 37444,63грн., до 29.08.2009р. 36946,31грн., до 29.11.2009р. 36448,00грн., до 28.02.2010р. 35949,69грн., до 29.05.2010р. 35451,38грн., до 29.08.2010р. 33956,45грн., до 29.11.2010р. 28475,00грн.

Як вбачається із поданих суду банківських виписок з рахунка клієнта за період з 13.07.2009року по 29.10.2010року відповідач сплатив позивачу суму 267626,20грн., зокрема: 13.07.2009р. 10320,00грн., 31.07.2009р. 6000,00грн., 12.08.2009р. 40000,00грн. 27.08.2009р. 19434,19грн., 27.08.2009р. 630,00грн., 31.08.2009р. 12000,00грн., 23.12.2009р. 44950,00грн. 23.12.2009р. 17 440,94грн., 18.06.2010р. 30000,00грн., 20.07.2010р. 42 000,00грн., 20.07.2010р. 6976,38грн., 26.07.2010р. 1 474,69грн., 26.07.2010р. 13425,00грн., 28.07.2010р. 4800,00грн., 20.08.2010р. 9175,00грн., 06.09.2010р. 6000,00грн., 29.10.2010р. 3000,00грн.

Підставою звернення з даним позовом згідно вимог позовної заяви та поданого розрахунку (а.с.6-9) зазначено невиконання відповідачем своїх зобов»язань по сплаті лізингових платежів за період з 29.05.2010 року по 04.01.2011 року, тобто до моменту повернення предмета лізингу (зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 „Славутич) позивачу по акту приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.01.2011 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, предмет лізингу (зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 „Славутич) повернуто позивачу на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу №2021 від 06.04.2010 року, що підтверджується актом державного виконавця від 27.05.2010 року, складеного у присутності понятих та представників сторін по даній справі.

Наведене відповідає вимогам ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг», згідно якої лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів, що наявне в спірному випадку і не заперечується сторонами.

Покликання позивача на те, що порядок повернення предмета лізингу передбачено умовами договору фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року, а саме шляхом складення акту приймання-передачі майна, не спростовує факту повернення предмета лізингу позивачу згідно акту державного виконавця від 27.05.2010 року. Позивач не був позбавлений права на дотримання встановленого договором фінансового лізингу №13-08-347бфл/65 від 16.07.2008 року порядку повернення майна та підписання акту приймання-передачі цього майна в момент фактичного його повернення.

Крім цього, наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі майна від 04.01.2011 року (а.с.18) не є належним доказом передачі-приймання майна в розумінні ст.32 ГПК України, оскільки такий підписаний лише представниками позивача, не містить печатки та підпису іншої сторони, а тому є лише одностороннім документом та не може свідчити про настання фактичних обставин для обох сторін.

Факт повернення предмета лізингу позивачу підтверджується також листом Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»№20/1252 від 14.06.2011 року, зі змісту якого вбачається неможливість надання відповідачу предмета лізингу в зв»язку з проведенням його оформлення у повторний лізинг новому лізингоодержувачу.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наведене свідчить про відсутність у відповідача перед позивачем заборгованості станом на 29.05.2010 року, тобто на момент повернення предмета лізингу згідно акту державного виконавця від 27.05.2010 року.

Таким чином, оскільки заявлені позивачем до стягнення з відповідача лізингові платежі нараховані за період з 29.05.2010 року по 04.01.2011 року, тобто після фактичного повернення предмета лізингу позивачу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в частині стягнення з фермерського господарства «Жовківське»64694,21 грн. основного боргу.

Аналогічним є висновок суду апеляційної інстанції і щодо позовних вимог в частині стягнення з фермерського господарства «Жовківське»2873,40грн. пені, 2137,18грн. втрат від інфляції та 556,14грн. 3% річних, оскільки такі нараховані саме за прострочення відповідачем сплати суми боргу в розмірі 64694,21 грн., яка безпідставно заявлена до стягнення.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в частині стягнення з фермерського господарства «Жовківське»64694,21грн. основного боргу, 2873,40грн. пені, 2137,18грн. втрат від інфляції та 556,14грн. 3% річних слід відмовити, скасувавши рішення місцевого суду в цій частині.

Щодо стягнення з фермерського господарства «Жовківське»0,06грн. основного боргу, то в цій частині позовних вимог місцевим судом правомірно відмовлено за безпідставністю, оскільки позивачем при обрахунку суми заборгованості відповідача допущено арифметичну помилку, а тому в цій частині рішення місцевого суду слід залишити без змін.

Оскільки судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню.

При скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України, а тому з позивача на користь відповідача належить стягнути понесені скаржником витрати в розмірі 356 грн. державного мита за апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Львівської області від 21.07.2011 року в справі за номером 5015/3083/11 частково скасувати, а апеляційну скаргу фермерського господарства «Жовківське» задоволити.

В задоволенні позовних вимог прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в частині стягнення з фермерського господарства «Жовківське»64694,21грн. основного боргу, 2873,40грн. пені, 2137,18грн. втрат від інфляції та 556,14грн. 3% річних відмовити.

В решті рішення господарського суду Львівської області від 21.07.2011 року в справі за номером 5015/3083/11 залишити без змін.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»в особі Львівської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»(м.Львів, проспект Чорновола,67, МФО 325570) на користь фермерського господарства «Жовківське»(ідентифікаційний код 34387341, адреса: Львівська область, Жовківський район, с.Воля-Висоцька, вул.Нестерова,91-б) 356 грн. державного мита.

Наказ видати суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С. Бойко

Судді: Т. Бонк

ОСОБА_1