ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2011 р. Справа № 5019/2047/11

За позовом Приватного підприємства «Інтерзнак»

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Рівненський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія»Автомобільні дороги України

про стягнення в сумі 110858 грн. 43 коп.

Суддя Мамченко Ю. А.

Представники:

від позивача : представник ОСОБА_2 директор

від відповідача : представник ОСОБА_3 (довіреність №6/02-11 від 15.01.2011 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Інтерзнак»звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнє підприємство «Рівненський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна корпорація»«Автомобільні дороги України»про стягнення 110858,43 грн., з яких 85579,09 грн. сума основного боргу, 3474,37 грн. - 3% річних та 21805,00грн. інфляційні втрати.

03.10.2011 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 87427,05 грн., з яких 64759,09 грн. сума основного боргу, 3089,22 грн. 3% річних та 19578,74 грн. інфляційні втрати.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, в якій, в звязку з технічною помилкою, просить стягнути з відповідача 65193,98 грн. заборгованості. Заява подана позивачем з дотриманням вимог ст.22 Господарського процесуального кодексу України, відтак приймається судом до розгляду.

Представником відповідача в судовому засіданні подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 65193,98 грн., з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог, визнано в повному обсязі.

Вивчивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

14.10.2009 року між Приватним підприємством «Інтерзнак»(далі - Субпідрядник) та Філією Сарненська ДЕД ДП «Рівненський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»(далі - Генпідрядник) укладено Договір субпідряду №3-09 (далі - Договір), згідно з умовами якого Генпідрядник доручає, а Судпідрядник зобов»язується відповідно до проектної документації виконати роботи по облаштуванню знаком державної символіки з геральдичним символом та знаками маршрутного орієнтування 5.59 автомобільну дорогу Р-05 «Городище-Рівне-Старокостянтинів», яка примикає до пункту пропуску через державний кордон України в Рівненській області.

Відповідно до п.2.1. Договору вартість всіх робіт складає 277946,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п.4.1. Договору до початку виконання робіт Генпідрядник при наявності коштів перераховує на розрахунковий рахунок Субпідрядника попередню оплату в розмірі до 30%, за умови закупівлі Субпідрядником, на вказану суму, будівельних матеріалів.

Відповідно до п.4.2. Договору розрахунки проводяться після підписання довідок форми КБ-2 і КБ-3, але не пізніше 15 днів після зданих робіт, при умові оплати Замовником - Службою автомобільних доріг України за виконані роботи та пропорційно до загальної суми фактичного фінансування Генпідрядника зі сторони Замовника.

Відповідно до п.4.4. Подальші розрахунки Генпідрядник здійснює щомісячно згідно актів форми №КБ-2 в та довідок форми №КБ-3 на протязі 15 днів після підписання з врахуванням виплаченого авансу при умові оплати Замовником за виконані генпідрядні роботи та пропорційно до загальної суми фактичного фінансування Генпідрядника з боку Замовника.

На підставі актів прийняття робіт від грудня 2009 року відповідачу були надані податкові накладні №К від 24.12.2009 року на суму 68886,00 грн. та №К від 25.12.2009 року на суму 131966,40 грн. Згідно довідки позивача, відповідачем були прийняті виконані роботи на загальну суму 200852,40 грн.

Відповідно до п.4.5. Договору між відповідачем і позивачем був проведений взаємозалік в сумі 2008,52 грн., що складає 1% від вартості робіт (на покриття адміністративних витрат Замовника).

У відповідності до умов Договору відповідач зобовязаний був сплатити виконані роботи в сумі 198843,88 грн. в термін з 2612.2009 року по 10.01.2010 року.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково. Заборгованість на момент розгляду справи становить 65193,98 грн..

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зазначається, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України ).

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем на суму боргу за період з 01.05.2010 року по 01.07.2011 року нараховано три відсотки річних в розмірі 3089,22 грн. та за період з 11.01.2010 року по 01.09.2011 року інфляційні втрати в розмірі 19578,74 грн.. Розрахунок перевірено судом та визнано вірним.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 65193,98 грн. заборгованості за виконані роботи, 3089,22 грн. трьох відсотків річних та 19578,74 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату державного мита та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Рівненський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна корпорація»«Автомобільні дороги України»(33028, м.Рівне, вул.Остафова, 7, ) на користь Приватного підприємства «Інтерзнак» (73034, м.Херсон, Миколаївське шоссу, 5-й км., , р/р 8 в ХОД «ОСОБА_4 Аваль»м.Херсон, МФО 380805) основний борг в сумі 65193,98 грн., 651,94 грн. державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписаний «10»жовтня 2011 року

< Текст > < Текст > < Текст >