ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
13.10.11 Справа № 2-16/2010
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
ОСОБА_1
при секретарі судового засідання Петрик К.О.
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 10.08.2010р.
на рішення Личаківського районного суду міста Львова
від 22.07.2010р. у справі № 2-16/10
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів
до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях», м.Львів
про стягнення вартості частки у майні товариства
представники сторін не з?явились
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.07.2010р. у справі №2-16/10 (суддя Мартинишин Я.М.) в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ) «Гетьманський шлях»про стягнення вартості частки у майні товариства відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено виплату позивачам вартості їх часток в статутному капіталі товариства, виходячи з вартості майна, визначеної станом на 01.04.2004р.

Дане рішення оскаржується позивачем ОСОБА_2, оскільки, на його думку, прийнято з порушенням норм матеріального права, за невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, просить таке скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Зокрема, зазначає, що спір у справі виник щодо розміру виплати позивачам їх часток майна товариства при виході із ТзОВ "Гетьманський шлях", які, на думку скаржника, повинні бути проведені, виходячи саме з дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а саме, зазначає, що згідно експертного висновку №3145 від 29.11.2007р., вартість приміщення по вул.Б.Хмельницького, 140 станом на 30.12.2004р. становить 676 448грн., відтак, помилковим та незаконним є висновок суду про визначення вартості майна товариства згідно балансу товариства, станом на 01.04.2004р.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.8-10, том ІІ) та усними поясненнями представників в судових засіданнях. Зокрема, зазначає, що вартість частини майна відповідача, що пропорційна частці позивачів у статутному капіталі, була виплачена позивачам 18.03.2004р. та обчислена згідно балансу товариства станом на 01.04.2004р.

Представники сторін в судове засідання 13.10.2011р. не з?явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були поінформовані про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2011р. адресатам (а.с. 66-68, том ІІ).

Оскільки явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, зважаючи на строк розгляду апеляційної скарги, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності представників сторін.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ „Гетьманський шлях було створено на договірних засадах громадянами шляхом об?єднання їх коштів, майна, для спільного ведення та зареєстровано 04.04.1996р. (а.с.28-33, 36-48, том ІІ).

Згідно п.п.5.1., 5.2. установчої угоди та п.6.3. статуту ТзОВ «Гетьманський шлях», для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється статутний фонд товариства в розмірі крб., зокрема, учасник ОСОБА_2 здійснила свій внесок в статутний фонд у сумі 182849000крб., що становило 4 % статутного фонду, учасник ОСОБА_3 здійснила свій внесок в статутний фонд у сумі 182849000крб., що становило 4% статутного фонду, учасник ОСОБА_4 здійснила свій внесок в статутний фонд у сумі 50000000крб., що становило 1,09% статутного фонду.

Змінами та доповненнями до установчого договору, зареєстрованими 30.09.2003р., визначено статутний фонд у розмірі 45712,27грн., а також визначено внески учасників у статутний фонд товариства, зокрема, ОСОБА_2 - 4,22% статутного фонду, ОСОБА_3 - 4,22% статутного фонду, ОСОБА_4 4,30% статутного фонду (а.с.26-27, том ІІ).

Нотаріально посвідченими заявами від 10.03.2004р. та від 15.03.2004р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили учасників ТзОВ «Гетьманський шлях»про вихід із учасників (засновників) товариства та про необхідність проведення з ними розрахунків в порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с.29-31, том І).

Згідно протоколу загальних зборів ТзОВ «Гетьманський шлях»від 20.04.2004р., на даних зборах було розглянуто та задоволено заяви даних учасників про вихід із товариства, а також вирішено провести аудиторську перевірку фінансової діяльності товариства на дату виходу учасників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для визначення суми до виплати (а.с.49, том ІІ).

Аудиторським висновком №10 від 30.04.2004р., проведеним аудиторською фірмою «Прикарпатаудит», встановлено, що сума вартості майна товариства станом 01.04.2004р. складала 56,8тис.грн. та була обчислена, виходячи з вартості статутного фонду 45,7тис.грн., додаткового капіталу 48,4тис.грн. та допущених збитків 37,3тис.грн. (а.с.36, том І).

За результатами даного висновку та відповідно до рішення загальних зборів від 18.03.2005р., позивачам виплачено вартість їх часток в майні товариства, зокрема, ОСОБА_2 2337грн., що становить 4,22% статутного фонду, ОСОБА_3 2337грн., що становить 4,22% статутного фонду, ОСОБА_4 2387грн., що становить 4,3% статутного фонду, та підтверджується копіями видаткових касових ордерів №№112-117 від 18.03.2005р., розрахунком часток майна (а.с.27, 32-34, том І) та не заперечується сторонами у справі.

Позивачі, вважаючи, що їм не виплачено вартості їх часток у майні товариства, зокрема, пропорційно з вартості майна товариства, а саме, без врахування вартості приміщення за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 140, звернулись з позовом до ТзОВ «Гетьманський шлях», з врахуванням уточнень, викладених в заяві від 05.06.2009р., про стягнення на користь ОСОБА_2 24721,40грн., ОСОБА_3 24721,40грн., ОСОБА_4 26 569,32грн.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого рішення - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.3 ст.80 ГК України, товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов?язаннями тільки своїм майном.

Установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут, який, крім відомостей зазначених у ч.2 ст.82 ГК України, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів. Статутом може бути встановлено порядок визначення розміру часток учасників залежно від зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткових внесків учасників (ч.4 ст.82 ГК України).

Згідно установчої угоди та статуту ТзОВ «Гетьманський шлях»(зареєстрованого 04.04.1996р.) товариство створено на договірних засадах громадянами шляхом об?єднання їх коштів, майна для ведення підприємницької діяльності; статутний фонд товариства, згідно змін і доповнень до установчого договору (зареєстрованих 30.09.2003р.) створений за рахунок внесків учасників в сумі 45712,27грн., зокрема, ОСОБА_2 (4,22%), ОСОБА_3 (4,22%), ОСОБА_4М (4,30%) а.с.26-48, том ІІ.

Згідно з п.п.1-2 ст.148 ЦК України, учасник товариства може вийти з товариства, повідомивши решту учасників у строк не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства.

Рішенням загальних зборів (оформленим протоколом від 20.04.2004р.) погоджено вихід позивачів з учасників товариства, у звязку з чим вирішено провести аудиторську перевірку фінансової діяльності товариства на дату виходу учасників з визначенням суми до виплати (а.с.49, том ІІ). Таким чином, датою виходу учасників (позивачів) з товариства слід вважати 20.04.2004р.

Відповідно до ст.10 Закону України Про господарські товариства від 19.09.1991 №1576 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства, а згідно 54 вказаного закону при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі та частину прибутку, одержаного товариством у відповідному році до виходу учасника. При цьому, виплата повинна здійснюватися після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

При визначенні способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході з товариства, а також порядку і строків їх виплати, повинні застосовуватись відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості даного питання в установчих документах, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу. Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу з товариства.

Пунктом 6.4 установчої угоди товариства визначено, що при виході учасника з товариства, йому виплачується: вартість частки майна товариства, пропорційно його долі в статутному фонді, яка здійснюється після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства; вклад в статутний фонд, який повинен бути повернений в термін не більше 3-х місяців від дати виходу учасника зі складу товариства; належну учаснику частину прибутків, отриманих товариством в біжучому році, до моменту виходу його з товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України, майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому, в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Згідно пояснень відповідача, дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності станом на 20.04.2004р. не збереглися, відтак, долучити такі до матеріалів справи не вбачається можливим.

Оскільки для визначення вартості частини майна ТзОВ "Гетьманський шлях", що належить до сплати позивачам в звязку з виходом із числа учасників товариства, потрібні спеціальні знання, судом призначалася судова економічна експертиза згідно ухвали від 02.06.2011року. Проте, експертне дослідження не було проведено, в звязку з непроведенням оплати вартості експертизи позивачем.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне вирішити спір по суті, здійснивши розрахунок належної до виплати позивачу частки у відповідності до вимог діючого законодавства за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно даних аудиторського висновку №10 від 30.04.2004р., проведеного аудиторською фірмою «Прикарпатаудит», встановлено, що сума вартості майна товариства станом 01.04.2004р. складає 56,8тис.грн. та була обчислена, виходячи з вартості статутного фонду 45,7тис.грн., додаткового капіталу 48,4тис.грн. та допущених збитків 37,3тис.грн. (а.с.36, том І). За результатами даного висновку та відповідно до рішення загальних зборів від 18.03.2005р., позивачам виплачено вартість їх часток в майні товариства, зокрема, ОСОБА_2 2337грн., що становить 4,22% статутного фонду, ОСОБА_3 2337грн., що становить 4,22% статутного фонду, ОСОБА_4 2387грн., що становить 4,3% статутного фонду, та підтверджується копіями видаткових касових ордерів №№112-117 від 18.03.2005р., розрахунком часток майна (а.с.27, 32-34, том І) та не заперечується сторонами у справі.

Матеріали справи не містять доказів оскарження чи визнання недійсними рішення загальних зборів від 20.04.2004р. та від 18.03.2005р.

Наявний в матеріалах справи висновок №3145 судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 82-95, том І), здійснений на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 17.05.2006р., не може бути підставою для визначення вартості частини майна, яка підлягає виплаті позивачам, оскільки предметом дослідження цієї оцінки була ринкова вартість майна товариства станом на 30.12.2004р., тобто предметом дослідження була ринкова вартість майна з використанням спеціальних знань в галузі оцінки обєктів у матеріальній формі, а виходячи із предмета спору для дослідження спірного питання відповідь може надати спеціаліст в галузі економічних (бухгалтерських) знань, що і стало підставою призначення судової економічної експертизи в апеляційному провадженні.

З аналізу наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вартість майна ТзОВ "Гетьманський шлях", належна до виплати позивачам станом на 20.04.2004року виплачена їм в розмірі, визначеному рішенням зборів, оскільки така сума відповідає їх частці в розмірі статутного фонду ТзОВ "Гетьманський шлях". При цьому, при визначенні дати, станом на яку обчислювалась вартість чистих активів враховано, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу.

Інших доказів в спростування вказаної суми чи доказів в підтвердження іншої належної до виплати позивачам суми сторонами не представлено, а судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами, відповідно до статті 34 ГПК України, судова колегія прийшла до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до матеріалів та обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.07.2010 року у справі № 2-16/10 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Краєвська М.В.