ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2011 р. Справа № 5019/2159/11

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Радема"

до відповідача ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2

про стягнення в сумі 32 530 грн. 86 коп.

Суддя Качур А.М.

Представники:

від позивача : представник ОСОБА_3 (довіреність №б/н від 01.09.2011);

від відповідача : представник не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радема" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 32530,86 грн., з яких: 30152,00 грн. основного боргу, 2378,86грн. штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав. Надіслане на адресу підприємця ОСОБА_2: АДРЕСА_1 поштове повідомлення з ухвалою про порушення провадження по справі повернулось до господарського суду Рівненської області з довідкою відділення підприємства звязку: за закінченням терміну зберігання. Адреса на яку направлено ухвалу про порушення провадження по справі, підтверджується довідкою з ЄДР станом на 21.09.2011 року.

Чинним законодавством до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Радема" (далі - Постачальник) та Підприємцем ОСОБА_2 (далі - Покупець) укладено Договір поставки №66, згідно з умовами якого Постачальник зобовязався передати у власність (повне господарське відання) Покупця олію соняшникову рафіновану дезодоровану фасовану, олію соняшникову нерафіновану фасовану, олію соняшникову рафіновану дезодоровану наливну, олію соняшникову нерафіновану наливну (надалі - товар), а Покупець зобовязується прийняти даний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно п.п.3.6., 3.7 Договору Умови оплати товару попередня оплата в розмірі 100% його вартості. За згодою сторін Покупець може здійснити оплату на протязі 7 календарних днів з моменту відвантаження ОСОБА_4 зі складу Постачальника, в розмірі 100% вартості товару. При цьому наступна поставка ОСОБА_4 Покупцеві може здійснюватись лише при стопроцентному розрахунку Покупця за попередньо отриманий товар.

На виконання умов договору позивачем на підставі видаткової накладної №РА-0000855 передано відповідачу ОСОБА_4 на загальну суму 32652,00грн.

Відповідач за товар, отриманий згідно накладної розрахувався частково в розмірі 2500,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №585 (а.с.10).

На момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 30152,00грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України ).

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України ).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.5.2 Договору в разі несвоєчасної повної оплати за товар Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день затримки платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діяла на той період, та 25 %річних від простроченої суми.

На суму боргу 32652,00грн. позивачем нараховано відповідачу пеню та 25% річних за період з 06.08.2011 року по 28.08.2011 року в розмірі 718,34грн. та 492,02грн. відповідно.

На суму боргу 30152,00грн. позивачем нараховано відповідачу пеню та 25% річних за період з 29.08.2011 року по 20.09.2011 року в розмірі 693,50грн. та 475,00грн. відповідно.

Враховуючи положення п.5.2. Договору щодо обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, яка діяла в період затримки платежу, суд вважає за необхідне обмежити розмір пені заявлений Позивачем.

За здійсненим судом перерахунком обгрунтований розмір пені за період з 06.08.2011 року по 28.08.2011 року становить 318,65грн., за період з 29.08.2011 року по 20.09.2011 року - 294,50грн.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30152,00 грн. основного боргу, 613,15грн. пені, 967,02 грн. відсотків річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню, з покладенням витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема" (33009, м.Рівне, пров.Робітничий, 1, , р/р 1481 в ПАТ «Креді ОСОБА_5» м.Рівне, МФО300614) 30152,00грн. основного боргу, 613,15грн. пені, 967,02 грн. відсотків річних, 317,30грн. витрат на оплату державного мита та 230,19грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 798,69грн. пені.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Качур А.М.