ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2011 р. Справа № 5015/5574/11

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Процик Т. С.

ОСОБА_1

суддів: Дубник О. П.

при секретарі судового засідання Юрчук О. В.

з участю представників:

від прокуратури не з'явився, від позивача - не зявився,

від відповідача - не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи ОСОБА_2 з

обмеженою відповідальністю Науково -виробничого підприємства Кітва№ 75 від 22.11.2011р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2011р. (повний текст рішення виготовлено та підписано 07.11.2011р.)

у справі № 5015/5574/11

за позовом Заступника військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства Кітва, м. Львів

про стягнення 27944 грн. 33 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2011 року задоволено позовні вимоги заступника військового прокурора Київського гарнізону про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Кітва» на користь Міністерства оборони України 19000 грн. 00 коп. основного боргу, 6815 грн. 59 коп. пені, 1151 грн. 78 коп. 3% річних та 615 грн. 22 коп. інфляційних втрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем представлено достатньо об»єктивних та переконливих доказів в підтвердження свої позовних вимог, а відповідачем при наданому йому праві не подано обгрунтованого заперечення стосовно заявлених вимог та доказів погашення боргу, тому суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з врахуванням поданих уточнень.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення , яким частково задоволити позовні вимоги в сумі: основний борг в розмірі 19000 грн., пеню у розмірі 2040,27 грн., збитки від інфляції 840 грн. 60 коп. Загальна сума становить 21880 грн. 87 коп.

При цьому, апелянт в судовому засіданні не був присутнім і з даним рішенням не погоджується та вважає його винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Представник відповідача подав суду клопотання через канцелярію суду, в якому просить суд відкласти слухання справи на інший час і дату, у зв'язку з неможливістю бути присутнім повноважного представника в судовому засіданні (перебуває у відрядженні з 14.12.2011 року по 29.12.2011 року).

Суд, розглянувши клопотання і порадившись на місці, ухвалив відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки неможливість представництва юридичної особи не обмежується одним представником.

Прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги.

У судове засідання представники сторін не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвал суду, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2008 року між Міністерством оборони України та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим підприємством «Кітва» був укладений договір про надання послуг з контролю якості та приймання продукції №1763/ВП-2008.

Згідно пунктів 1.1, 2.2.2. вказаного договору виконавець прийняв на себе зобов'язання щодо забезпечення підпорядкованим йому Головним представництвом замовника №4762 надання послуг замовнику з контролю якості продукції та її приймання відповідно до вимог нормативно-технічної документації та умов, що вказані в договорах на постачання продукції замовника, по мірі її предявлення останнім або за узгодженими графіками згідно затвердженого переліку продукції, що підлягає контролю якості і прийманню виконавцем.

Згідно п. 3.4. договору виконанням обовязків з боку виконавця вважається здійснення Представництвом контролю якості та приймання продукції і складання Акта про надання послуг з контролю якості та приймання продукції.

Замовник, згідно п. 1.2,3.1.3.2. зобовязався оплатити виконавцеві надані послуги у розмірі 1% від вартості прийнятої продукції, що підлягає сплаті у 30-ти денний термін після затвердження сторонами акта про надання послуг.

Загальна вартість послуг, які будуть надані за даним договором згідно переліку продукції, становить 10332 гри. 21 коп. без ПДВ.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до Договору від 14.10.2008 року №1763/ВП-2008 від 26 березня 2009 року (а. с. 15) пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: Загальна вартість послуг, які будуть надані за даним Договором, згідно Переліку продукції № 2, орієнтовно становить на момент укладення додаткової угоди 22799 гри. 70 коп. (двадцять дві тисячі сімсот дев'яносто девять грн. 70 коп.) без податку на додану вартість (ПДВ).

Остаточним документом є затверджений сторонами акт, що підтверджує факт виконання обов'язків з боку виконавця та є підставою для фінансових розрахунків між сторонами. Таких актів є 2: № 1 і № 2 відповідно на суми 15,1998 грн. та 7,5999 грн.

Відповідач своїх зобов'язань належним чином в повному обсязі не виконав, відповідно до матеріалів справи та уточненого розрахунку, який міститься у заяві про уточнення позовних вимог (а.с.32-35), неоплаченою залишилася заборгованість у розмірі 19000 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору «За порушення строків оплати послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми затриманого платежу за кожний день затримки».

У цьому випадку у суді першої інстанції неправильно здійснено розрахунок пені (не враховано скороченого строку позовної давності при стягненні пені. Відповідно до матеріалів справи пеня підлягає стягненню у розмірі 2040,27 грн.

Стягнення 3% річних передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ЗЗ Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.ЗЗ, 43, 99, 101, 103, 104. 105 ГПК України, суд,

постановив:

1. Апеляційну скаргу задовільнити частково.

2. Змінити рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2011р. у справі № 5015/5574/11, виклавши п. 2 резолютивної частини рішення в такій редакції : «Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємсва Кітва, м. Львів, вул. Наукова, 7 (ідентифікаційний код 30052250) на користь Міністерства оборони України, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6 (ідентифікаційний код 00034022) 19000грн. 00коп. основного боргу, 2040грн. 27коп. пені, 1151грн. 78коп. З % річних та 615грн. 22коп. інфляційних втрат.»

3. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково- виробничого підприємсва Кітва', м. Львів, вул. Наукова, 7 (ідентифікаційний код 30052250) в доход державного бюджету 228 грн. 07 коп. державного мита та 195грн. 07коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за розгляд справи у суді першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий - суддя: Процик Т. С.

Судді: Данко Л. С.

ОСОБА_3