КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2011 № 33/207

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Коршун Н.М.

ОСОБА_1

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка»: представник ОСОБА_2 за довіреністю,

від Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»: представник ОСОБА_3 за довіреністю,

від ОСОБА_4: представник ОСОБА_5 за довіреністю,

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс»: представник ОСОБА_5 за довіреністю,

від Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод»: представник ОСОБА_5 за довіреністю,

від Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6А: не зявився,

від Національного банку України в особі Головного управління НБУ по м. Києву та Київській області: представник ОСОБА_7 за довіреністю,

від прокуратури міста Києва: ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», м. Дніпропетровськ, Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку, м. Київ, Національного банку України

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2011 р.

у справі № 33/207 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», м. Дніпропетровськ

до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_4,

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс», м. Дніпропетровськ,

3. Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», м. Івано-Франківськ,

4. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національний банк України в особі Головного управління НБУ по м. Києву та Київській області

про визнання зобовязання припиненим;

за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод», м. Івано-Франківськ

до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», м. Київ

про визнання зобовязання припиненим;

за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс», м. Дніпропетровськ

до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», м. Київ

про визнання зобовязання припиненим,

за зустрічним позовом Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними правочинів із зарахуванням зустрічних однорідних вимог,

за участю прокуратури міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс», публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання зобовязань припиненими.

Також, до господарського суду міста Києва публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» звернулось з позовом до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» про визнання зобовязань припиненими;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс» звернулось до суду з позовом до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» про визнання зобовязань припиненими.

Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» про визнання недійсними правочинів із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2011 р. у справі № 33/207 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» задоволено частково; визнано припиненим кредитний договір № 14/1-1-130 від 07.08.2008 р., укладений між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» зі змінами, внесеними на підставі додаткових угод до нього № 1 від 07.08.2008 року, № 2 від 06.10.2008 року, № 3 від 08.12.2008 року, № 4 від 15.12.2008 року, № 5 від 05.01.2009 року, № 6 від 01.04.2009 року, з 22.07.2011 року; визнано відсутнім у акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» право на стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» заборгованості за кредитним договором № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року зі змінами, внесеними на підставі додаткових угод до нього № 1 від 07.08.2008 року, № 2 від 06.10.2008 року, № 3 від 08.12.2008 року, № 4 від 15.12.2008 року, № 5 від 05.01.2009 року, № 6 від 01.04.2009 року, з 22.07.2011 року; визнано припиненим договір іпотеки від 07.08.2008 року, укладений між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 5981, та додатковий договір № 1 до нього від 14.01.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 110, з 22.07.2011 року; визнано відсутнім у акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» з 22.07.2011 року право на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07.08.2008 року, укладеним між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 5981, та додатковим договором № 1 до нього від 14.01.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 110, а саме:

- нежилі приміщення № 3 поз. 301-310, 312, 313, 315, ХІ, ХІІ загальною площею 214, 70 кв.м., розташовані на ІІІ-ому поверсі в будівлі літ А-3, А-4, за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтнева площа, 1 (один);

- право користування нежилими приміщеннями, а саме: частиною приміщення № 1 поз 113-115, загальною площею 35, 3 кв.м. на І-му поверсі будівлі; частиною приміщення № 2 поз 216 загальною площею 21, 5 кв.м. на ІІ поверсі будівлі; частиною приміщення № 3 поз. 314 загальною площею 26, 6 кв. м. на ІІІ-му поверсі будівлі, що знаходяться в загальному користуванні; в іншій частині у позові товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» відмовлено; позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» задоволено повністю; визнано припиненим договір поруки № 14/1-1-130-П від 07.08.2008 року, укладений між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку», відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод») та товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та додатковий договір № 1 до нього від 14.01.2009 року, з 22.07.2011 року; визнано відсутнім у акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» з 22.07.2011 року право вимагати у публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» (яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод») виконання зобовязання, забезпеченого порукою, а саме кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року; позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс» задоволено повністю; визнано припиненим договір іпотеки від 07.08.2008 року, укладений між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 5979, та додатковий договір № 1 до нього від 14.01.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 109, з 22.07.2011 року; визнано відсутнім у акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» з 22.07.2011 року право на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07.08.2008 року, укладеним між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс», посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 5979, та додатковим договором № 1 до нього від 14.01.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 109, а саме:

- нежилі приміщення № 201-212, ІХ, Х загальною площею 194, 80 кв.м., розташовані на ІІ-ому поверсі в нежитловій будівлі літ. А-3, А-4 за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтнева площа, 1 (один);

- право користування нежилими приміщеннями, що знаходяться в загальному користуванні: № 113 площею 22, 4 кв.м., № 114 площею 17, 0 кв.м., № 115 площею 1, 2 кв.м., розташованими на І-му поверсі будівлі; приміщенням № 216 площею 21, 5 кв.м. на ІІ-му поверсі будівлі; у задоволенні зустрічного позову акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Господарського суду м. Києва, АБ «Банк регіонального розвитку» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.

Апеляційну скаргу АБ «Банк регіонального розвитку» обґрунтовує тим, що вчинені ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» правочини із зарахування зустрічних вимог у вигляді поданих заяв №№ 881, 934, 935, 1029 не відповідають нормам чинного законодавства України, а саме: п. 4 ст. 110, п. 5 ст. 602 ЦК України, ст.ст. 2, 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Крім того, АБ «Банк регіонального розвитку» в обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що односторонні правочини із зарахування однорідних вимог у вигляді поданих заяв №№ 881, 934 не містять (не скріплені) печатки ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», а тому не відповідають вимогам п. 1 ст. 181 ГК України та ч. 2 п. 2 ст. 207 ЦК України. Ще одним обґрунтуванням поданої АБ «Банк регіонального розвитку» апеляційної скарги є те, що вчинені ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації» правочини із зарахування зустрічних вимог суперечать приписам ч. 1 ст. 514 ЦК України та суперечать приписам ч. 1 ст. 601 ЦК України, оскільки є неоднорідними.

Національним банком України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області подано апеляційну скаргу, в якій НБУ просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення зустрічного позову АБ «Банк регіонального розвитку».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зарахування зустрічних вимог відбулось з порушенням ч. 4 ст. 110, п. 5 ст. 602 ЦК України, ст.ст. 2, 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також що односторонні правочини із зарахування однорідних вимог у вигляді поданих заяв №№ 881, 934 не відповідають вимогам ч. 1 ст. 181 ГК України та ч. 2 п. 2 ст. 207 ЦК України.

Також ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» в задоволенні позовної вимоги щодо проведення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відмова судом в задоволенні вимоги щодо проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, є такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

У відзиві на апеляційну скаргу АБ «Банк регіонального розвитку» просить апеляційну скаргу ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» залишити без задоволення.

У відзивах на апеляційні скарги ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», третя особа ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», третя особа ТОВ «Енергокомплекс» та третя особа ОСОБА_4 просять апеляційні скарги АБ «Банк регіонального розвитку» та Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 11.10.2011 року без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги, відзиви на апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2008 року між АБ «Банк регіонального розвитку» (Банк) та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» (Позичальник) укладено кредитний договір № 14/1-1-130, відповідно до умов якого, банк відкрив відновлювальну кредитну лінію ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» без безумовних зобовязань щодо надання грошових коштів, з можливістю надання позичальнику в її межах кредитів в гривнях, доларах США, євро та російських рублях, а ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» зобовязалося використати кредити на цілі, визначені у кредитному договорі, своєчасно та у повному обсязі виплачувати відповідачеві проценти за користування кредитами, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредити (п. 1.1 кредитного договору). Ліміт кредитної лінії складає 700 000,00 доларів США або еквівалент цієї суми в гривнях, євро, російських рублях за курсом, що встановлений НБУ на день видачі кожного з кредитів (п. 1.2 кредитного договору).

Між сторонами до кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року підписані додаткові угоди, а саме: № 1 від 07.08.2008 року, № 2 від 06.10.2008 року, № 3 від 08.12.2008 року, № 4 від 15.12.2008 року, № 5 від 05.01.2009 року та № 6 від 01.04.2009 року.

В порядку забезпечення виконання кредитного договору, між АБ «Банк регіонального розвитку» (іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_4 (іпотекодавець за договором) укладено договір іпотеки від 07.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 67. Між АБ «Банк регіонального розвитку» та ОСОБА_4 підписано додатковий договір № 1 від 14.01.2009 року до договору іпотеки від 07.08.2008 року.

Відповідно до положень п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязався відповідати за виконання ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» (боржник за договором) зобовязань перед іпотекодержателем, що випливають з кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року, укладеного між акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та додатковими договорами до нього, що укладатимуться в майбутньому, за яким іпотекодержатель надав боржнику кредит в розмірі 699 000,34 доларів США, а боржник зобовязався повернути заборгованість за кредитом в наступному порядку: в термін не пізніше 06.07.2011 року 349 500,17 доларів США, в термін не пізніше 06.08.2011 року 349 500,17 доларів США та сплатити проценти в порядку та розмірі встановленому в кредитному договорі та додаткових угодах до кредитного договору.

Згідно п. 1.3 договору іпотеки, в іпотеку передається: - нежилі приміщення № 3 поз. 301-310, 312, 313, 315, ХІ, ХІІ загальною площею 214, 70 кв.м., розташовані на ІІІ-ому поверсі в будівлі літ А-3, А-4, за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтнева площа, 1; - право користування нежилими приміщеннями, а саме: частиною приміщення № 1 поз 113-115, загальною площею 35, 3 кв.м. на І-му поверсі будівлі; частиною приміщення № 2 поз 216 загальною площею 21, 5 кв.м. на ІІ поверсі будівлі; частиною приміщення № 3 поз. 314 загальною площею 26, 6 кв. м. на ІІІ-му поверсі будівлі, що знаходяться в загальному користуванні.

Положеннями п. 3.2 договору іпотеки встановлено, що право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобовязань, а також в інших випадках, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

В порядку забезпечення виконання кредитного договору, між АБ «Банк регіонального розвитку» (іпотекодержатель за договором) та ТОВ «Енергокомплекс» (іпотекодавець за договором) укладено договір іпотеки від 07.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 5979. Між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ «Енергокомплекс» підписано додатковий договір № 1 від 14.01.2009 року до договору іпотеки від 07.08.2008 року.

Відповідно до положень п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязався відповідати за виконання ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» (боржник за договором) зобовязань перед іпотекодержателем, що випливають з кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року, укладеним між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та додатковими договорами до нього, що укладатимуться в майбутньому.

Згідно п. 1.3 договору іпотеки, в іпотеку передаються нежилі приміщення № 201-212, ІХ, Х загальною площею 194, 80 кв.м., розташовані на ІІ-ому поверсі в нежитловій будівлі літ. А-3, А-4 за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтнева площа, 1; право користування нежилими приміщеннями, що знаходяться в загальному користуванні: № 113 площею 22, 4 кв.м., № 114 площею 17, 0 кв.м., № 115 площею 1, 2 кв.м., розташованими на І-му поверсі будівлі; приміщенням № 216 площею 21, 5 кв.м. на ІІ-му поверсі будівлі.

Положеннями п. 3.2 договору іпотеки встановлено, що право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобовязань, а також в інших випадках, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

В порядку забезпечення виконання кредитного договору, між АБ «Банк регіонального розвитку» (банк за договором), ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод» (поручитель за договором) та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» (боржник за договором) укладено договір поруки № 14/1-1-130-П від 07.08.2008 року. Між сторонами договору поруки підписано додаткову угоду № 1 від 14.01.2009 року до договору іпотеки від 07.08.2008 року.

Відповідно до статуту ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» в новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод» 15.04.2011 року (протокол № 19), ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» належать усі майнові та немайнові права та обовязки ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод».

Відповідно до положень п. 1.1 договору поруки, поручитель зобовязався перед банком у повному обсязі відповідати за виконання боржником зобовязань, що існують або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року, укладеного між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», відповідно до умов якого, банк надав боржнику кредит в розмірі 699 000,34 доларів США, а боржник зобовязався повернути заборгованість за кредитом в наступному порядку: в термін не пізніше 06.07.2011 року 349 500,17 доларів США, в термін не пізніше 06.08.2011 року 349 500,17 доларів США та сплатити проценти в порядку та розмірі встановленому в кредитному договорі та додаткових угодах до кредитного договору.

Положеннями п. 5.2 договору поруки встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами обовязків за цим договором та основним договором.

Протягом червня-липня 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуто право вимоги належне кредиторам акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» відповідно до договорів про відступлення права вимоги (цесії), а саме:

08.06.2011 року між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», яке є правонаступником ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 08/06-03, відповідно до умов якого ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло права вимагати від банка належного виконання зобовязань за депозитним договором про розміщення строкового банківського вкладу (депозиту) № 21-ДЮ-980-126 від 04.04.2007 року зі сплати суми депозиту в розмірі 5 900 000,00 грн. та суми нарахованих процентів в розмірі 28 126,02 грн.;

08.06.2011 року між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та громадянкою України ОСОБА_9 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 08/06-04, відповідно до умов якого ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло права вимагати від банка належного виконання зобовязань за депозитним договором про розміщення строкового банківського вкладу (депозиту) № 29.1-ДФ-840-261/08 «Еліт» від 07.07.2008 року в розмірі 365 614,59 грн.;

08.06.2011 року між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та громадянкою України ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 08/06-05, відповідно до умов якого ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло права вимагати від банка належного виконання зобовязань за депозитним договором про розміщення строкового банківського вкладу (депозиту) № 29.1-ДФ-840-262/08 «Еліт» від 07.07.2008 року в розмірі 4 498, 96 грн.;

29.06.2011 року між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та ТОВ «Телеоптик» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 29/06-2, відповідно до умов якого ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло права вимагати від банка належного виконання наступних зобовязань: за договором банківського рахунку (юридичної особи) від 24.06.2005 року в розмірі 829 570,66 грн.; зобовязання зі сплати суми коштів, що підлягали стягненню з банку на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» за рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.2009 року по справі № 32/436 у розмірі 126 678,57 грн., а саме: збитки в сумі 10 089,96 доларів США, що станом на 07.12.2009 року за офіційним курсом НБУ становило 80 558,24 грн., витрати на адвокатські послуги в сумі 45 827,00 грн., 85,00 грн. державного мита та 208,33 грн. витрат на ІТЗ судового процесу;

15.07.2011 року між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та ПрАТ «Мостобудівне управління 3» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 15/07-02, відповідно до умов якого ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло право вимагати від банка належного виконання зобовязань за депозитним договором про розміщення строкового банківського вкладу (депозиту) № 13-ДЮ-980-164 від 21.01.2008 року в розмірі 620 000,00 грн.

На виконання вимог ст. 516 ЦК України, сторони договорів цесії повідомили відповідача про укладення ними відповідних договорів.

Таким чином, за договорами про відступлення права вимоги (цесії), укладеними між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ТОВ «Телеоптик» та ПрАТ «Мостобудівне управління 3», ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму 7 874 358, 28 грн., що повністю покриває розмір заборгованості ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» перед АБ «Банк регіонального розвитку» за кредитним договором № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року. Доказів, що спростовували б розрахунок ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» заборгованості за кредитним договором, АБ «Банк регіонального розвитку» надано не було.

Приймаючи рішення від 11.10.2011 року, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки після укладення кожного з вищевказаних договорів, ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» на адресу АБ «Банк регіонального розвитку» направлялися заяви про зарахування зустрічних вимог (вх. № у АБ «Банк регіонального розвитку»: № 881 від 23.06.2011 року; № 934 від 04.07.2011 року; № 935 від 04.07.2011 року; № 1029 від 21.07.2011 року), то кредитний договір № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року, а також похідні від нього зобовязання іпотеки та поруки є припиненими зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України.

Проте, такий висновок місцевого господарського суду зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права, так як у процедурі ліквідації банку недопустимо зарахування зустрічних вимог відповідно до ст. 601 ЦК України, оскільки це призвело б до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність». Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 03.10.2011 року та від 10.10.2011 року.

Відповідно до положень ч.3 ст. 82 ГПК України обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Колегія суддів бере до уваги те, що ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» було укладено ряд договорів про відступлення права вимоги (цесії) з кредиторами АБ «Банк регіонального розвитку», які за законом не відносяться до нікчемних, а також не визнані у судовому порядку недійсними, а отже є чинними та встановили для сторін відповідні правові наслідки.

Відповідно до приписів ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом..

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі вказаних договорів про відступлення права вимоги (цесії) ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» стало кредитором АБ «Банк регіонального розвитку» на загальну суму 7 874 358, 28 грн.

Разом з цим, ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» є одночасно і боржником банку за кредитним договором № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року.

При цьому розмір кредиторських вимог ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» до АБ «Банк регіонального розвитку» перевищує розмір заборгованості ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» перед банком за кредитним договором.

Таким чином, в правовідносинах, що виникли між ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» та АБ «Банк регіонального розвитку», відбулося поєднання (в особі ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка») боржника і кредитора банку в грошовому зобовязанні.

На підставі ст. 606 ЦК України зобовязання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України не ототожнює поняття правочин та зобовязання. Зокрема, один правочин може містити в собі декілька зобовязань. В розумінні ст. 606 ЦК України припиняється саме зобовязання, а не правочин, внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Матеріалами справи встановлено, що між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» укладені правочини, в яких є одні і ті ж зобовязання один щодо одного, а саме грошові зобовязання, які підлягають припиненню у звязку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» є по відношенню до АБ «Банк регіонального розвитку» як боржником (за кредитним договором № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року), так і кредитором (за договорами відступлення права вимоги (цесії)), тому кредитний договір № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року є припиненим у звязку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Отже, в цій частині апеляційні скарги АБ «Банк регіонального розвитку» та Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області підлягають частковому задоволенню. Рішення господарського суду міста Києва підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на припинення кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а зобовязання припинити внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ТОВ «Енергокомплекс», уклавши з АБ «Банк регіонального розвитку» відповідні договори іпотеки, зобовязалися відповідати за виконання ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року.

Згідно зі ст. 593 ЦК України, право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою, а на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання.

Таким чином, з огляду на те, що кредитний договір № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року припинив свою дію у звязку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, з 22.07.2011 року, позовні вимоги ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» про визнання припиненим договору іпотеки від 07.08.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_4, а також про визнання відсутнім у банку з 22.07.2011 року (у звязку з припиненням кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року) права на предмет іпотеки за вказаним договором іпотеки та позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ТОВ «Енергокомплекс» щодо визнання припиненим договору іпотеки від 07.08.2008 року та про визнання відсутнім у банку права на предмет іпотеки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод» (правонаступником якого є ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод»), уклавши з банком договір поруки, також зобовязалося відповідати за виконання ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року.

Згідно зі ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.

Таким чином, з огляду на те, кредитний договір № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року припинив свою дію, у звязку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, з 22.07.2011 року, позовні вимоги ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» про припинення договору поруки № 14/1-1-130-П від 07.08.2008 року та додаткового договору № 1 до нього від 14.01.2009 року, та про визнання відсутнім у банку права на предмет поруки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» про проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли між АБ «Банк регіонального розвитку» та ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», як і було правильно встановлено місцевим господарським судом, задоволенню не підлягають.

Також колегія суддів вважає, що зустрічний позов АБ «Банк регіонального розвитку» підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено неможливість зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку, оскільки це призвело б до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність».

З огляду на вищевикладене апеляційна скарга ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» підлягає залишенню без задоволення, апеляційні скарги АБ «Банк регіонального розвитку» та Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно п. 4 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» залишити без задоволення.

2. Апеляційні скарги Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» та Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області задовольнити частково.

3. Змінити рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2011 року у справі № 33/207 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергокомплекс» та Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на припинення кредитного договору № 14/1-1-130 від 07.08.2008 р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а зобовязання припинити внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2011 року у справі № 33/207 щодо первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» залишити без змін.

4. Зустрічний позов акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» задовольнити.

5. Визнати недійсними вчинені товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» односторонні правочини щодо зарахування зустрічних вимог, а саме вимог акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» за укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» кредитним договором № 14/1-1-130 від 07.08.2008 року з одного боку, та вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» за депозитними договорами про розміщення строкового банківського вкладу (депозиту) № 21-ДЮ-980-126 від 04.04.2007 року; № 29.1-ДФ-840-261/08 «Еліт» від 07.07.2008 року; № 29.1-ДФ-840-262/08 «Еліт» від 07.07.2008 року; № 13-ДЮ-980-164 від 21.01.2008 року, а також договором банківського рахунку (юридичної особи) від 24.06.2005 року та рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2009 року по справі № 32/436, з іншого боку, у вигляді поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» заяв про зарахування зустрічних вимог:

- заяви, підписаної представником ОСОБА_2, зареєстрованої акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» 23.06.2011 року за вх. № 881;

- заяви, підписаної представником ОСОБА_2, зареєстрованої акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» 04.07.2011 року за вх. № 934;

- заяви від 01.07.2011 року вих. № 0738, зареєстрованої акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» 04.07.2011 року за вх. № 935;

- заяви від 20.07.2011 року вих. № 492, зареєстрованої акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» 21.07.2011 року за вх. № 1029.

6. Матеріали справи № 33/207 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Куксов В.В.

Судді Коршун Н.М.

ОСОБА_1