ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 р. Справа № 61/186-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І.,

при секретарі - Козікові І.В.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 79/11.5.2 від 14.02.2011р.,

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 16.05.2011р.,

третьої особи не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ «Таміра»(вх. № 3235(1134)Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010 року у справі №61/186-10,

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ,

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Таміра», м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватна фірма Апія, м. Харків,

про стягнення 17275846,37 дол. США та 11 713 712,53 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ПАТ «ВТБ Банк»(з урахуванням зміни назви позивача ухвалою господарського суду Харківської області від 17.08.2010р.), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача ВАТ «Ольга», в якій просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 173-Z/1 від 17.04.2008 р.: нежитлова будівля літ «Д-2», загальною площею 1529,8 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору міни № 1 від 17.02.2003 р. та Акту прийому передачі обєкту нерухомості б/н від 28.02.2003р. Право власності зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»11.03.2003р. в книзі № 1, за номером запису 373, реєстраційний номер 84159, що підтверджується його витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 144402. ОСОБА_4 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»від 17.04.2008 року, номер витягу 18545247 вартість зазначеного предмету іпотеки становить 19 399 070, 00 грн., що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, предмет іпотеки за Іпотечним договором № 173-Z/1 від 17.04.2008р.; - нежитлова будівля літ. «З-3»загальною площею 2194,3 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору міни № 10 від 26.07.2002 року та Акту прийому-передачі № 1 від 31.07.2002 року. Право власності зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»07.08.2002 р., за реєстровим номером 373, згідно ОСОБА_4 реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»від 17.04.2008 р., номер витягу 18545069 вартість зазначеного предмету іпотеки становить 33 364 340, 00 грн., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 173-Ю від 17.04.2008 р. у розмірі 122 033 181,94 грн., з них: 83 000 000,00 грн. сума основного боргу неповернута сума кредиту (отриманих грошових коштів за кредитною лінією); 20 220 164, 38 грн. заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом (кредитною лінією); 8 530 808, 22 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту (кредитної лінії); 1 650 981,09 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом; 1 807 808, 22 грн. три проценти річних, нараховані у звязку із порушенням зобовязань щодо повернення кредиту (кредитної лінії); 369 353,67 грн. три проценти річних, нараховані на суму прострочених процентів як сплати за кредит (кредитну лінію); 5 478 000,00 грн. інфляційні втрати, нараховані у звязку із порушенням строку сплати кредиту; 976 066,36 грн. інфляційні втрати, нараховані у звязку із порушенням зобовязань щодо сплати процентів.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме: державне мито у розмірі 25 500,00 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.09.2010 р. (суддя Рильова В.В.) виправлено описку в ухвалах господарського суду Харківської області від 17.08.2010 р., від 26.08.2010 р. в частині назви третьої особи, а саме замість Приватне підприємство «Апія»слід читати Приватна фірма «Апія». Відмовлено в задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача доказів надання згоди загальними зборами відповідача на укладення договору іпотеки. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 61/186-10 до вирішення, повязаною з нею іншої справи № 54/186-10 за позовом ПАТ «ВТБ Банк»до ПФ «Апія»про стягнення грошових коштів у виконання зобовязань за кредитним договором № 196-Ю від 09.09.2008 року та до розгляду справи № 40/244-10 за позовом ПФ «Апія»до ПАТ «ВТБ Банк»про визнання кредитного договору № 196-Ю від 09.09.2008р. та іпотечного договору № 196-Z/1. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача уточненого розрахунку штрафних санкцій. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів в порядку ст. 559 ЦК України. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи розрахунку позовних вимог. Позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач не погодився з рішенням господарського суду, надіслав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010 р. повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2010 р. апеляційну скаргу ТОВ «Таміра» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.11.2010 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010р. задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №61/186-10 до розгляду Харківським апеляційним господарським судом повязаної з нею справи №40/244-10 за позовом ПФ «Апія»до ПАТ «ВТБ Банк»про визнання кредитного договору №196-Ю від 09.09.2008 р. та іпотечного договору №196-Z/1 від 09.09.2008 р. недійсними (вх.№10468). Зупинено провадження у справі №61/186-10 до вирішення Харківським апеляційним господарським судом повязаної з нею справи №40/244-10.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.02.2011р. ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010р. скасовано, а справу № 61/186-10 передано до Харківського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Апелянт вказує, що відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що на момент винесення судом оспорюваного рішення вже було по суті вирішено справу №54/186-10 за позовом ПАТ «ВТБ Банк»до ПФ «Апія»про стягнення заборгованості за Кредитним договором №196-Ю. Тому, винесення одночасно рішень по справам №61/186-10, № 54/186-10 призведе до подвійного стягнення заборгованості.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було з'ясовано обставин дійсності Іпотечного договору, що призвело до порушення вимог ст. 215 ЦК України та винесення незаконного рішення.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно задоволено позовні вимоги позивача у повному обсязі, що призвело до порушення вимог ст. 11 Закону України «Про іпотеку».

Апелянт вважає, що позивачем було надмірно нараховано штрафні санкції, оскільки 24.06.2009 р. господарським судом Харківської області було порушено провадження у справі № Б-24/93-09 про банкрутство ПФ «Апія»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом якого не нараховуються штрафні санкції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачав, в звязку з чим просив рішення суду першої інтенції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, спростовуючи заперечення апелянта про те, що винесення одночасно рішень по справам №61/186-10, № 54/186-10 призведе до подвійного стягнення заборгованості, вказує, що чинним законодавством передбачено порядок запобігання порушенню прав боржника та іпотекодавця щодо подвійного стягнення заборгованості за раніше виданими наказами.

Позивач вважає безпідставним посилання апелянта на той факт, що суд не дослідив обставини дійсності Іпотечного договору, оскільки даний договір у встановленому порядку не було визнано недійсним.

Позивач, з посиланням на статтю 11 Закону України «Про іпотеку», якою встановлено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, вказує, що у разі недостатності одержаної суми від продажу предмета іпотеки на покриття вимог банку, відповідальність відповідача перед банком припиняється в силу вимог вказаної статті.

Позивач зазначає, що оскільки ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство ПФ «Апія»було скасовано, мораторій вважається таким, що не вводився, тому відповідач безпідставно посилається на факт порушення провадження у справі № Б-24/93-09 про банкрутство ПФ «Апія»та безпідставне нарахування позивачем штрафних санкцій.

Позивач також стверджує, що ні відповідачем, ні третьою особою у справі не було залучено до матеріалів справи контррозрахунку заборгованості з урахуванням викладених у апеляційній скарзі фактів щодо порушення провадження у справі про банкрутство ПФ «Апія».

Представник третьої особи у справі в судове засідання не прибув, відзив не надав, про дату, час і місце апеляційного розгляду належним чином був повідомлений, про що свідчить відповідне поштове повідомлення. Про причини неприбуття представника третьої особи в судове засідання суд не повідомлено. Враховуючи, що неприбуття представника третьої особи у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду Харківської області по даній справі, виходячи з наступного.

09.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк»правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»(надалі Банк, позивач), та Приватною фірмою «Апія»(надалі Позичальник, третя особа) був укладений Договір про відкриття валютної кредитної лінії № 196-Ю (надалі Кредитний договір) з додатковими угодами до нього, які є його невідємними частинами (т.1. а.с. 31-46).

Пунктом 1.1 Кредитного договору визначено, що Банк на положеннях та умовах цього договору надає Позичальникові грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: максимальний загальний ліміт 16 435 000,00 доларів США, сплата процентів за користування кредитом 15 % річних, строк по 08.03.2010 р., комісія за встановлення ліміту в розмірі 1,0 % від суми ліміту Кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту в розмірі 0,5 % від суми ліміту кредиту, починаючи з другого року кредитування. Додатковими угодами до цього договору сторони погодили, що з 19.11.2008 р. загальний ліміт зменшено до 15 685 000, 00 дол. США, а починаючи з 01.01.2009 р. максимальний ліміт встановлюється на рівні 13 935 000, 00 дол. США.

Пунктом 3.7. Кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту може здійснюватися поручителем, майновим поручителем, гарантом та будь-якою іншою особою.

В свою чергу Банк зобовязаний прийняти виконання, запропоноване за Позичальника будь-якою особою.

ОСОБА_4 з п.3.3. Кредитного договору, нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно з дати першої видачі кредиту по день повного його погашення на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, виходячи з 360 календарних днів у році.

Відповідно до п.3.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником самостійно шляхом перерахування на рахунок погашення процентів, з 25-го числа по останній робочій день кожного місяця, за винятком останнього місяця, коли сума процентів сплачується разом з основною сумою кредиту. При несплаті процентів у вказаний строк, вони вважаються простроченими.

Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Банку отриманий кредит та сплати проценти за користування кредитом в повному обсязі, в строк та у порядку, встановлені Кредитним договором.

Пунктом 7.1. Кредитного договору встановлено, що у разі настання строку виконання будь-якого зобовязання позичальником за цим договором та/або у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником зобовязань за кредитним договором банк має право на договірне списання суми боргу з рахунків позичальника та/або звернути стягнення на предмет застави, що забезпечує виконання зобовязань позичальника, вимагати виконання зобовязань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

Відповідно до пункту 8.2. Кредитного договору, договори та документи, що оформлені з метою забезпечення зобовязань за даним Кредитним договором, є невідємною його частиною.

Пунктом 8.3. Кредитного договору встановлено, що забезпечення виконання зобовязань Позичальника перед Банком по поверненню кредиту, сплати процентів за його користування та інших видатків за цим договором є майно та (або) майнові права Позичальника та третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, гарантів) згідно укладених договорів застави, поруки та гарантії.

09.09.2008 року між Банком (надалі - Іпотекодержатель) та ТОВ «Таміра»(надалі Іпотекодавець, відповідач) був укладений Іпотечний договір № 196-Z/1 (надалі - Іпотечний договір), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1963, відповідно до умов якого, Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, для забезпечення виконання зобовязань Позичальника в повому обсязі щодо повернення кредиту, сплати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються Договором про відкриття валютної кредитної лінії № 196-Ю від 09.09.2008р. та будь якими додатковими угодами до нього (у т.ч. які збільшують основне зобовязання) (т.1, а.с. 47-51).

Відповідно до пункту 1.3. Іпотечного договору, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нежитлову будівлю літ. «Х/1-4», що заходиться за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, яке належить йому на праві власності, і на яке, відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. Загальна площа нежитлового приміщення складає 24980,7 кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових будівель, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 29.11.2005р. за реєстром № 5150, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно ОСОБА_4 № 1799991 від 29.11.2005р., Додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 29.11.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером № 5150, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 01.12.2005р. за реєстром № 5230, Додаткової угоди №2 до договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 29.11.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером 5150, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 13.12.2005р. за реєстром № 5513, Двохстороннього акту прийому-передачі за договором купівлі-продажу від 29.11.2005р., укладеному 13.12.2005р. та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»на підставі ОСОБА_4 № 9282419 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.12.2005р., реєстраційний номер 11939521, номер запису 3090 в книзі 1.

ОСОБА_4 з пунктом 1.7. Іпотечного договору, предмет іпотеки знаходиться в іпотеці ВАТ «ВТБ Банк»згідно Договору іпотеки N93-Z від 09.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за N 525,

Пунктом 4.1., 4.2. Іпотечного договору, сторони договору встановили обсяг прав Іпотекодержателя, зокрема, за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитними договорами у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, повязаних з предявленням вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобовязання та/або цього договору іпотеки; у разі виконання зобовязань за кредитним договором та/або цим договором, Іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобовязання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_4 з пунктом 8.4. Іпотечного договору, передбачено накладення нотаріусом заборони на відчуження предмета іпотеки.

Договором № 1 про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 388, який є невідємною частиною іпотечного договору, пункт 1.2 Розділу 1 «Предмет договору»Іпотечного договору № 196-Z/1 від 0.09.2008 року викладено у новій редакції наступного змісту: 1.2. ОСОБА_4 з кредитним договором Іпотекодержатель надав Позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію на строк по 08.03.2010р. з максимальним загальним лімітом у сумі 13 935 000,00 доларів США, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі: в гривні 27 % річних; в доларах: на транші, надані по 08.01.2009р. включно 15% річних; на транші, надані починаючи з 09.01.2009р. 17% річних.

На виконання вимог пункту 8.4. Іпотечного договору приватним нотаріусом ОСОБА_5, у звязку з посвідченням Ііотечного договору було накладено заборону на відчуження, зазначеної в іпотечному договорі нежитлової будівлі по вул. Плеханівській, 126 в м. Харкові, що належать ТОВ «Таміра»до припинення чи розірвання договору іпотеки за реєстраційним № 2963.

Пунктом 8.5. Іпотечного договору, сторони погодили строк його дії з моменту підписання сторонами та нотаріального посвідчення до повного виконання зобовязань за кредитним договором. При частковому виконанні забезпечених іпотекою зобовязань іпотека зберігаються в повному обсязі.

Вказані договори було укладено повноважними представниками сторін без заперечень та зауважень та скріплено печатками товариств.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за меморіальними ордерами, траншами надав позичальнику кредитні кошти за договором шляхом перерахування кредитних коштів всього на загальну суму 12 945 833,33 долари США та 7 616 500,00 долари США (т.1, а.с. 52-54).

Розглядом матеріалів справи встановлено, що Позичальник в порушення взятих на себе зобовязань кредит погашав несвоєчасно та не у повному обсязі, чим порушив умови Кредитного договору. У звязку з чим, відповідачу були направлені вимоги про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»(вих. № 1267-3/400-08-2 від 06.04.2010 року, № 1873-3/400-08-2 від 02.06.2010 року, № 2181-2/400-08-2 від 02.07.2010 року) з повідомленнями про порушення Позичальником зобовязань за Кредитним договором, з вимогами щодо сплати заборгованості за Кредитним договором. У зазначених вимогах відповідача повідомлено, що в разі невиконання, Банк, відповідно до законодавства, буде ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки, що був переданий в іпотеку, згідно з договором застави у забезпечення своєчасного та повного виконання умов Кредитного договору, та/або стягнення заборгованості у судовому порядку. Однак зазначені вимоги залишилися без відповіді, ні Позичальник, ні відповідач (майновий поручитель) заборгованість не сплатили.

За розрахунком позивача, станом на 08.07.2010 року загальна сума боргу третьої особи перед позивачем станом на 08.07.2010 року складає:

- 17 275 846,37 доларів США, з них: 12 945 833,33 долари США заборгованість по сумі кредиту; 2 598 492,78 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахована за період з квітня 2008 року по червень 2010 року; 1 251 713,60 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 08.10.2009 р. по 08.07.2010 р.; 212 595,21 доларів США пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 р.; 219 401,46 доларів США три проценти річних, нараховані за період з 08.10.2009 р. по 08.07.2010 р. на суму простроченої заборгованості по сумі кредиту; 47 809,99 доларів США три проценти річних, нараховані за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит;

- 11 713 712,53 гривень, з них: 7 616 500,00 гривень заборгованість по сумі кредиту; 2 569 160,21 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахована за період з квітня 2009 р. по червень 2010 року; 516 043,96 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 08.03.2010 р. по 08.07.2010 р.; 207 315,98 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 р.; 76 999, 68 гривень три проценти річних, нараховані за період з 08.03.2010 р. по 08.07.2010 р. на суму простроченої заборгованості по сумі кредиту; 46 622,76 гривень три проценти річних, нараховані за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит; 124 018,32 гривень - інфляційні витрати, нараховані за період з травня 2009 року по квітень 2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит; 557 051,62 гривень - комісія за обслуговування кредиту.

У звязку з тим, що відповідач, як майновий поручитель, заборгованість не сплатив, у позивача виникла підстава для звернення до господарського суду Харківської області з відповідним позовом, в якому позивач на задоволення своїх вимог за кредитним договором просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю літ. «Х/1-4», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, що належать ТОВ «Таміра».

Наявність заборгованості за Кредитним договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 33 ГПК України не було надано.

В ст. 1054 ЦК України викладено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_4 зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 193 ГК України та ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

ОСОБА_4 з п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення ч. 1 вказаної статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч.2 ст. 35 Закону).

Статтіми 38, 39 Закону України «Про іпотеку»передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, зокрема, за рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 5.1. Іпотечного договору, сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання або шляхом продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем від свого імені). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом за вибором Іпотекодержателя.

Беручи до уваги факт невиконання третею особою у справі умов Кредитного договору про та враховуючи положення Іпотечного договору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором у розмірі 17 275 846,37 доларів США та 11 713 712,53 гривень є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, але зазначає наступне.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 р. «Про затвердження Національного стандарту №1»«загальні засади оцінки майна і майнових прав», ліквідаційна вартість майна це вартість, яка може бути отримана за умови продажу обєкта оцінки у строк, що є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, протягом якого воно може бити продане за ціною, яка дорівнює ринковій вартості.

В порушення вказаних норм Закону України «Про іпотеку»господарський суд Харківської області в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не зазначив початкової ціни предмета іпотеки за договором іпотеки для його подальшої реалізації.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що вказане рішення не відповідає положенням Закону України «Про іпотеку», а відтак господарський суд першої інстанції, дійшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, повинен був, виходячи з вимог ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», чітко встановити та зазначити початкову ціну продажу предмета іпотеки за договором іпотеки.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2011р. у справі № 61/186-10 задоволено клопотання ТОВ «Таміра»про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи; призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інстітуту судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 (надалі - Харківського НДІСЕ ім. заслуженого ОСОБА_9); зупинено провадження у справі на час проведення зазначеної експертизи до отримання висновку експертизи.

16.05.2011р. від Харківського НДІСЕ ім. заслуженого ОСОБА_9 надійшло клопотання (вх. № 4561 від 11.05.2011р.) про надання додаткових матеріалів, необхідних для висновку експертизи, а саме, технічного паспорту або креслення архітектурно-будівельної частини на нежитлову будівлю літ. Х/1-4 загальною площею 24980,7 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

Також, до апеляційного суду було надіслано копію рахунку № 1353 від 12.05.2011р., який був направлений ТОВ «Таміра»для його оплати за виконання експертного дослідження.

Харківський апеляційний господарський суд супровідним листом № 008935 від 17.05.2011р. зобовязав сторони у справі надати у строк до 25.05.2011р. до апеляційного суду витребувані документи.

23.06.2011р. від Харківського НДІСЕ ім. заслуженого ОСОБА_9 надійшло повідомлення № 4561 від 17.06.2011р. про неможливість надання висновку по справі з господарського спору № 61/186-10 за позовом ПАТ «ВТБ Банк»до ТОВ «Таміра»про стягнення 12 275 846,37 доларів США та 11 713 712,53 гривень, в якому було повідомлено про неможливість надання висновку, з підстав того, що протягом одного місяця відповіді на клопотання не надійшло, а наданих матеріалів недостатньо для повноти дослідження і надання висновку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.06.2011р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 04.07.2011р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2011р. задоволено клопотання ТОВ «Таміра»про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи; призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДІСЕ ім. заслуженого ОСОБА_9; провадження у справі зупинено.

08.09.2011р. від Харківського НДІСЕ ім. заслуженого ОСОБА_9 надійшов лист № 7675 від 31.08.2011р., в якому зазначено, що оскільки оплата за проведення експертизи по даній справі до інституту не надійшла, то експертиза згідно з пунктом 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень»затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5 (зі змінами та доповненнями), знімається з проведення без виконання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2011р. розгляд справи призначити на 21.09.2011р. та зазначено надати сторонам висновок щодо оцінки предмету іпотеки за Іпотечним договором № 196-Z/1 від 09.09.2008р. субєкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна станом на час розгляду справи, відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку».

На вимогу ухвали апеляційного суду позивач надав належним чином засвідчену копію витягу зі звіту про незалежну оцінку майна нежитлової будівлі літ. «Х/1-4»(інв. № 000258) загальною площею 24980,7 кв.м. по вул. Плеханівській, 126 у м. Харкові висновок про вартість майна, ринкова вартість якого станом на 05.04.2011р. склала 76 391 00, 00 грн. з ПДВ, що складає 63 659 167,00 грн. без ПДВ.

Враховуючи, що суд першої інстанції, дійшовши законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №196-Z/1 ві 09.09.2008р., однак не встановив та не зазначив в оскаржуваному рішенні початкової ціни продажу обєкта нерухомості, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010 року у справі №61/186-10 прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для вирішення справи по суті, в звязку з чим, абзац 9 резолютивної частини рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зазначенням початкової ціни продажу у розмірі 76 391 000 грн. з урахуванням ПДВ, як то встановлено в копії ОСОБА_4 зі звіту про незалежну оцінку майна станом на 05.04.2011р.

Керуючись статтею 75, 99, 101, 102, пунктом 4 статтею 103, пунктом 1 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського пеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010 року у справі №61/186-10 змінити, виклавши абзац 9 резолютивної частини рішення в такій редакції: Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 196-Z/1 від 09.09.2008 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 196-Ю від 09.09.2008 р. у розмірі 17 275 846,37 грн. (сімнадцять мільйонів двісті сімдесят пять тисяч вісімсот сорок шість) доларів 37 центів США, з них: 12 945 833,33 (дванадцять мільйонів девятсот сорок пять тисяч вісімсот тридцять три) доларів США 33 центи заборгованість по сумі кредиту; 2 598 492,78 (два мільйони пятсот девяносто вісім тисяч чотириста девяносто два) доларів США 78 центів заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахована за період з квітня 2008 року по червень 2010 року; 1 251 713,60 (один мільйон двісті пятдесят одна тисяча сімсот тринадцять) доларів США 60 центів пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 08.10.2009 р. по 08.07.2010 р.; 212 595,21 (двісті дванадцять тисяч пятсот девяносто пять) доларів США 21 цент пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 р.; 219 401,46 (двісті девятнадцять тисяч чотириста одна) доларів США 46 центів три проценти річних, нараховані за період з 08.10.2009 р. по 08.07.2010 р. на суму простроченої заборгованості по сумі кредиту; 47 809,99 (сорок сім тисяч вісімсот девять) доларів США 99 центів три проценти річних, нараховані за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит; 11 713 712,53 (одинадцять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 53 копійки, з них: 7 616 500,00 (сім мільйонів шістсот шістнадцять тисяч пятсот) гривень 00 копійок заборгованість по сумі кредиту; 2 569 160,21 (два мільйони пятсот шістдесят девять тисяч сто шістдесят) гривень 21 копійка заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахована за період з квітня 2009 р. по червень 2010 року; 516 043,96 (пятсот шістнадцять тисяч сорок три) гривень 96 копійок пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 08.03.2010 р. по 08.07.2010 р.; 207 315,98 (двісті сім тисяч триста пятнадцять) гривень 98 копійок пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 р.; 76 999, 68 (сімдесят шість тисяч девятсот девяносто девять) гривень 68 копійок три проценти річних, нараховані за період з 08.03.2010 р. по 08.07.2010 р. на суму простроченої заборгованості по сумі кредиту; 46 622,76 (сорок шість тисяч шістсот двадцять дві) гривень 76 копійок три проценти річних, нараховані за період з 01.05.2009 р. по 08.07.2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит; 124 018,32 (сто двадцять чотири тисячі вісімнадцять) гривень 32 копійки - інфляційні витрати, нараховані за період з травня 2009 року по квітень 2010 року на суму прострочених процентів як сплати за кредит; 557 051,62 (пятсот пятдесят сім тисяч пятдесят одна) гривень 62 копійки - комісія за обслуговування кредиту та визначити в порядку ст. 39 Закону України «Про іпотеку»спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши ціну продажу предмету іпотеки на підставі оцінки майна, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна за ціною відповідно до грошової оцінки об'єкту нерухомості у розмірі 76 391 000 гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010 року у справі № 61/186-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Плахов

Суддя Л.І. Бородіна

Повний текст постанови підписано 07.10.2011р.