РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 9/110 22.06.11

За позовом Спеціалізованої пересувної механізованої колони "Спецтехномонтаж-3"

ВАТ "Монтажник України"

до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Київській

області

Третя особа без

самостійних вимог

на стороні позивача ОСОБА_1 сільська рада

про визнання недійсним акту ненормативного характеру

Суддя Бондаренко Г.П.

Представники :

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 16.01.2009р.); ОСОБА_3 (дов.

№4/05-11 від 03.05.2011р.)

від відповідача ОСОБА_4 (дов. №7/10-714 від 13.04.2011р.)

від третьої не зявився

особи

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 22.06.2011р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Спеціалізована пересувна механізована колона Спецтехмонтаж-3 ВАТ Монтажник України(далі по тексту - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі по тексту - відповідач) про скасування поставнови державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області від 23.03.2011 року №19 про накладення штрафу на позивача в розмірі 54159,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства винесено постанову про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудування, яку позивач просить скасувати. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, повязані з розглядом цієї справи.

Позовні вимоги вмотивовані ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. ст. 1,3,4 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування», ст. ст. 238, 241, 250 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2011 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 9/110, розгляд справи призначено на 02.06.2011 року. У відповідності до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 сільську раду як замовника будівництва, оскільки рішення по справі може вплинути на права та обов'язки даної особи щодо сторін у справі, а також зобов'язано позивача направити копію позовної заяви третій особі, докази про що надати судові.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2010 року розгляд справи відкладено на 16.06.2011р., в звязку з клопотання позивача про відкладення розгляду справи та неявкою в судове засідання третьої особи, а також необхідністю подання сторонами додаткових пояснень та документів у справі.

16.06.2011 року через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва третьою особою подано повідомлення, відповідно до якого вона стверджує про відсутність інформації щодо справи яка розглядається.

В судовому засіданні 16.06.2011 року оголошено перерву до 22.06.2011 року у відповідності до ст. 77 ГПК України для надання можливості сторонам подати додактові пояснення щодо виду робіт, які виконувались позивачем з посиланням на нормативні акти щодо визначення понять реконструкція, ремонтні роботи тощо.

В судовому засіданні 22.06.2011 року представником позивача надано додаткові письмові та усні пояснення по справі, підтримано позовні вимоги в повному обсязі. В обгунтування вимоги про скасування оскаржуваної постанови позивач зазначає, що вона винесена на підставі протоколу, який складено з порушенням вимог чинного законодавства, оскаржувана постанова винесена з порушенням строків передбачених статтею 250 Господарського кодексу України; для виконання робіт які проводились позивачем не вимагається дозвіл на виконання будівельних робіт та проведені роботи не потребують затвердження проектної документації висновками комплексної державної експертизи.

У письмових поясненнях по справі, які долучено відповідачем до матеріалів справи, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що з боку позивача має місце факт триваючого правопорушення, а саме здійснення самовільного будівництва протягом декількох років та враховуючи порушення допущені позивачем, дії відповідача щодо накладення штрафу на позивача відповідають вимогам законодавства.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.05.2009 року між Спеціальною пересувною механізованою колонною «Спецмонтаж-3» (далі по тексту Позивач; Підрядник за Договором) та ОСОБА_1 сільською радою (далі по тексту Третя особа; Замовник за Договором) укладено Договір б/н, у відповідності до умов якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобовязання на виконання робі з реконструкції даху пятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська область, Броварський район, с. Плоске, вул. Нова 1-А, а Замовник зобовязується прийняти й оплатити виконані Роботи згідно актів приймання виконаних робіт.

30.06.2009 року між позивачем та третьою особою підписано Акт №1 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2009 року (за формою №КБ-2в), за Договором №б/н від 15.05.2009 року (належним чином засвідчену копію Акту №1 додано до матеріалів справи).

22.03.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі по тексту - Відповідач) було проведено перевірку додержання вимог містобудівного законодавства під час виконання Спеціалізованою пересувною механізованою колоною «Спецмонтаж-3» будівельних робіт з реконструкції даху пятиповерхового житлового будинку в с. Плоске по вул. Нова, 1-А, Броварського району Київської області, в результаті якої встановлено порушення вимог ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій», а саме виконання робіт без виготовленої і затвердженої проектної документації та отримання дозволу на виконання будівельних робіт реконструйовано дах пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 1046 кв.м. по вул. Новій 1-а, с. Плоске, Броварського району, що оформлено протоколом № 2 про правопорушення у сфері містобудування (копія протоколу міститься в матеріалах справи).

23.03.2011 року на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудування №2 від 22.03.2011 року, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було прийнято постанову № 19, відповідно до якої на Спеціалізовану пересувну механізовану колону «Спецмонтаж-3» накладено штраф у сумі 54159,00 грн.

В обґрунтування вимоги про скасування вищевказаної постанови позивач зазначає, що постанова винесена на підставі протоколу, який складено з порушенням вимог чинного законодавства; оскаржувана постанова винесена з порушенням строків передбачених статтею 250 Господарського кодексу України; для виконання робіт які проводились позивачем не вимагається дозвіл на виконання будівельних робіт та проведені роботи не потребують затвердження проектної документації висновками комплексної державної експертизи На підставі наведеного позивач просить суд скасувати постанову № 19 від 23.03.2011р.

У письмових поясненнях по справі, які долучено відповідачем до матеріалів справи, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що з боку позивача має місце факт триваючого правопорушення, а саме здійснення самовільного будівництва протягом декількох років та враховуючи порушення допущені позивачем, дії відповідача щодо накладення штрафу на позивача відповідають вимогам законодавства.

Оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 Закону України "Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушенням у сфері містобудування" від 14.10.1994 року (в редакції від 05.11.2009 року) підприємства, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 3 вказаного вище Закону підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Частинами 3 та 4 статті 3 вказаного закону передбачено, що у п'ятнадцятиденний термін з дня одержання протоколу про правопорушення питання про накладення штрафу розглядається посадовою особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, рішення посадової особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування рішення у справах про правопорушення у сфері містобудування, передбачені цим Законом, може бути оскаржено до господарського суду.

Судом встановлено, що 22.03.2011 року відповідачем було проведено перевірку додержання вимог містобудівного законодавства під час виконання позивачем будівельних робіт з реконструкції даху пятиповерхового житлового будинку в с. Плоске по вул. Нова, 1-А, Броварського району Київської області, за результатами якої складено протокол про правопорушення у сфері містобудування № 2 від 22.03.2011 року, відповідно до якого винним у допущених правопорушеннях було визнано Спеціалізовану пересувну механізовану колону «Спецмонтаж-3».

На підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудування №2 від 22.03.2011 року, відповідачем прийнято постанову № 19 від 23.03.2011р. про накладення на Спеціалізовану пересувну механізовану колону «Спецмонтаж-3» штрафу у розмірі 54159,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення робіт Позивачем відбувалось за Договором №б/н від 15.05.2009 року, укладеним між позивачем та третьою особою, відповідно до умов якого Замовник (ОСОБА_1 сільська рада) доручає, а Підрядник (Спеціалізована пересувна механізована колона "Спецмонтаж-3" ВАТ "Монтажник України") бере на себе зобов'язання на виконання робіт з реконструкції даху п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Київська обл., Броварський район, с, Плоске, вул. Нова, 1-А, а замовник зобов'язується прийнгяти та оплатити виконані роботи згідно актів приймання виконаних робіт (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 Договору, позивач зобов'язаний розпочати роботи протягом 10 днів з моменту надходження попередньої оплати в розмірі 30% від загальної вартості на придбання матеріалів на розрахунковий рахунок підрядника (Позивача). Строк виконання робіт - 30 календарних днів від початку їх виконання.

Згідно п. 6.1 Договору, Договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 31 грудня 2009 року.

Судом встановлено, що 30.06.2009 року між позивачем та третьою особою підписано Акт №1 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2009 року (за формою №КБ-2в), за Договором №б/н від 15.05.2009 року, а отже дані документи підтверджують факт виконання робіт позивачем у 2009 році.

Позивачем до матеріалі справи надано лист ОСОБА_1 сільської ради №256 від 15.06.2011 року (копія у матеріалах справи), у відповідності до якого третя особа зазначає про те, що будинок за адресою с. Плоске, Броварського району, Київської області, вулиця Нова, 1-А був введений в експлуатацію після закінчення будівництва в 1992 році і заселений. В травні-червні 2009 року СПМК «Спецмонтаж-3» виконувалися роботи по ремонту даху. Роботи були виконані, згідно договору, вчасно і якісно.

Відповідно до ст.ст. 238, 241 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового чи майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Адміністративно-господарський штраф це грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що роботи за Договором №б/н від 15.05.2009 року проведено позивачем у травні - червні 2009 року, що також підтверджується Актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2009 року від 30.06.2009р., а штраф накладений у березні 2011 року, тобто з порушеним строком, визначеного ст. 250 ГК України.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що позивач здійснює самовільне будівництво протягом декількох років і те, що у діях позивача наявний факт триваючого правопорушення, наявними матеріалами справи не підтверджений, а відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують заперечення відповідача проти позову.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Обовязок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

В даному випадку, саме Відповідач мав довести факт того, що постанова №19 від 23.03.2011 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування прийнята відповідно до положень чинного законодавства щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак відповідачем не доведено належним чином вчинення позивачем триваючого правопорушення та проведення позивачем робіт після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

Окремо, суд звертає увагу на те, що правомірність застосування відповідачем до спірних правовідносин ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»та ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», на які посилається відповідач в оскаржуваній постанові, не доведена відповідачем належним чином, виходячи з наступного.

На момент винесення оскаржуваної постанови, 22.03.2011р. Закон України «Про планування і забудову територій»втратив чинність, а саме вказаний закон втратив чинність з 12.03.2011року.

Щодо твердження відповідача про те, що ним застосовано вказаний закон на момент вчинення правопорушення позивачем, то суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не доведено факт здійснення позивачем правопорушення після 30.06.2009р. (акти приймання-передачі виконаних робіт), перевірка проводилась 22.03.2011р., до спірних правовідносин мають застосовуватися норми законодавства, що були чинні на момент проведення перевірки. За таких обставин, застосування відповідачем ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій" при винесенні постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №19 від 23.03.2011р., є неправомріним, оскільки на момент винесення даної постанови та на момент проведення перевірки, на підставі якої винесено дану постанову (22.03.2011р.), даний закон втратив чинність.

Щодо застосування відповідачем ст. 5 Закону України "Про основи містобудування", відповідно до якої при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок тощо, то суд зазначає, що проведені позивачем ремонтні роботи (реконструкція) даху не підпадають під ознаки містобудівної діяльності, а отже дана норма не може застосовуватися до спірних правовідносин.

Як визначено ст. 1 Закону України "Про основи містобудування" (в редакції від 17.02.2011р.), Містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Суд приходитьдо висновку, що проведені позивачем роботи по договору б/н від 15.05.2009р., а саме по реконструкції даху вже існуючого та введеного в експлуатацію житлового будинку, не можуть бути віднесені ні до реконструкції населених пунктів і територів, ні під реставрацію об'єктів культурної спадщини, ні під інші визначення містобудівної діяльності.

Дані висновки суду підтверджуються викладеним у підзаконних нормативних актах. Зокрема відповідно до п. 2.8 «Переліку об'єктів, затвердження проектів будівництва яких у межах законодавства України не потребує висновку комплексної державної експертизи», який затверджено наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 12 листопада 2003 року N 187 (який діяв на час проведення позивачем робіт), до об'єктів, які не потребують висновку комплексної державної експертизи відноситься капітальний ремонт дахів будівель незалежно від їх площ.

Також суд звертає увагу на те, що на момент винесення постанови, діяв «Перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл», який затверджено Постановою Кабінету міністрів України №1104 від 30.09.2009 року, у відповідності до п. 6 якого, не вимагається дозвіл на відновлення або посилення чи поліпшення окремих конструкцій будівель та споруд, зокрема таких, що перебувають в аварійному стані, без зміни їх функціонального призначення і архітектурного вигляду. Проектна документація була розроблена позивачем та затверджена замовником - третьою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені Спеціалізованою пересувною механізованою колоною "Спецтехномонтаж-3" ВАТ "Монтажник України" позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (03860, м. Київ, вул. Івана Клименка, б. 5/2, ) від 23.03.11 №19 про накладення штрафу на Спеціалізовану пересувну механізовану колону "Спецтехномонтаж-3" ВАТ "Монтажник України" (07500, Київська область, смт. Баришівка, вул. Комсомольська, 135; ).

3. Стягнути з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (03860, м. Київ, вул. Івана Клименка, б. 5/2, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Спеціалізованої пересувної механізованої колони "Спецтехномонтаж-3" ВАТ "Монтажник України" (07500, Київська область, смт. Баришівка, вул. Комсомольська, 135; ) 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп. витрат зі сплати державного мита; 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення суду.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Г.П. Бондаренко

Дата підписання рішення 27.06.2011р.