ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
19.10.11 Справа № 5010/1202/2011-З-14/61
Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого-судді: Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б.,
при секретарі Томкевич Н.,
з участю представників:
від позивача не зявилися,
відповідача зявилися,
розглянув апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року, суддя Булка В.І., в справі за № 5010/1202/2011-3-14/61
за позовом Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ
до відповідача відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз», м.Івано-Франківськ
рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Івано-Франківської міської ради до відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз»про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 44792,07 грн., заподіяних внаслідок фактичного використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1274га, для обслуговування адміністративно-виробничих будівель та споруд на вул. Ленкавського,20 в м.Івано-Франківськ без правовстановлюючих документів (не укладено договору оренди).

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність в спірному випадку встановленого діючим законодавством складу цивільного правопорушення, при наявності якого лише можливе застосування такої цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволити з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що факт використання земельної ділянки відповідачем без правовстановлюючих документів підтверджується матеріалами справи, а ст.156 Земельного кодексу України передбачено підстави відшкодування шкоди, зокрема, у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Скаржник покликається на те, що невиконання відповідачем вимог рішення Івано-Франківської міської ради від 20.05.2008 року "Про продовження термінів оренди земельних ділянок" в частині укладення договору оренди земельної ділянки позбавляє права позивача на отримання доходів у вигляді орендної плати за земельну ділянку, яка фактично перебуває в користуванні відповідача.

Скаржник не погоджується з висновком суду про відсутність в складі комісії при складанні акту визначення розміру збитків від 23.02.11 представників відповідача, оскільки згідно розпорядження міського голови №230-р від 18.05.2010 року в склад комісії включено представників підприємств, установ, організацій та громадян, що відшкодовують збитки.

Скаржник також не погоджується із застосуванням до спірних правовідносин ст.188 Земельного кодексу України, оскільки акт визначення розміру збитків від 23.02.11 не є актом перевірки, а тому його складання не відноситься до виключної компетенції державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не доведено наявність в спірному випадку підстав для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів за користування відповідачем земельною ділянкою.

Відповідач покликається на те, що за весь час користування земельною ділянкою ним здійснювалися платежі відповідно до Закону України «Про плату за землю», що підтверджується податковими деклараціями орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009, 2010 та 2011 роки, а також довідкою ДПІ у м.Івано-Франківську від 24.06.2011 року за №15733/10-15-308/3965.

Відповідач також вважає безпідставним покликання скаржника на користування відповідачем земельною ділянкою без укладення договору оренди, оскільки згідно п.3.1 рішення Івано-Франківської міської ради від 20.05.2008 року "Про продовження термінів оренди земельних ділянок" продовжено термін дії попередніх договорів оренди до дати державної реєстрації нових, що свідчить про визнання позивачем таким шляхом чинним договору оренди від 09.09.2004 року, укладеного між сторонами на підставі рішення від 21.07.04 за №300.

В судове засідання представники позивача не з»явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду, а тому, зважаючи на строк розгляду спору, суд вважає за можливе розгляд справи завершити без їх участі за наявними в справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні викладеним в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що Івано-Франківською міською радою 21.07.04 прийнято рішення №300 про надання відповідачу в оренду земельної ділянки площею 1,0963 га по вул.Ленкавського,20 для обслуговування адміністративно-виробничих приміщень. На підставі п.3.15 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.07.04 №300, між сторонами 09.09.04 укладено договір оренди землі на три роки.

Відповідно до п.1.60 рішення Івано-Франківської міської ради від 20.05.2008 року "Про продовження термінів оренди земельних ділянок" продовжено термін оренди земельної ділянки відкритому акціонерному товариству "Івано-Франківськгаз" на вул.Ленкавського, 20, площею 1.0963га, для обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд, терміном на п"ять років.

Підставою стягнення з відповідача збитків у розмірі 44792,07 грн. позивач вважає невиконання відповідачем рішення міської ради від 10.07.08 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Івано-Франківська" в частині встановленого обов»язку сплати землекористувачем орендної плати в розмірі, відповідному новій нормативній грошовій оцінці землі, яка встановлена станом на 01.01.07. Розрахунок розміру збитків у вигляді неотриманої орендної плати за землю позивачем обґрунтовано виходячи із розміру нормативно-грошової оцінки у розмірі 293 851,45грн. за період з 10.07.08 по 01.01.09 року, 338 516,86грн за період з 01.01.09 по 01.01.10 року, 358 489,36грн. за період з 01.01.10 по момент предявлення позову. В підтвердження вказаних збитків позивачем подано акт визначення розміру збитків нанесених Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю) від 23.02.11 та рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №179 від 23.03.11, яким затверджено акти визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержання доходів від орендної плати за землю).

Відповідно до Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування чи право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди землі посвідчується договором оренди, зареєстрованим у встановленому законом порядку (ст.126 Земельного кодексу України). Приписами ст.20 Закону України «Про оренду землі»визначено, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а статтею 157 вказаного кодексу встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та визначено збитки як втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі - наслідком такої протиправної поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відшкодування відповідачем збитків позивачем вказано невиконання ним вимог щодо сплати орендної плати за надані в оренду землі, що встановлено рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №170 від 23.03.11. При цьому, вказаним рішенням затверджено розмір збитків, визначених згідно акту від 23.02.11, складеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.93, якою затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, та главою 24 Земельного кодексу України.

Проте, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.93, розміри збитків визначаються комісіями, створеними відповідними виконавчими комітетами міських рад, до складу яких включаються представники виконавчого комітету, власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

В порушення даної вимоги закону, представника відповідача до складу комісії, якою визначено розмір збитків, включено не було, що свідчить про складення вказаного акту з порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього, розмір збитків визначено на підставі нормативної грошової оцінки, яка вступила в дію тільки з 13.01.11, оскільки постановою Івано-Франківського міського суду від 14.12.2009 року у справі №2а-1965/2009, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.12.2010 року, визнано незаконним п.2 рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.08 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Івано-Франківська", яким введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста станом на 01.07.2007 року.

Таким чином, розрахунок суми збитків проведено позивачем із порушеннями вимог чинного законодавства, інших доказів в обґрунтування розміру заявлених позовних вимог скаржником не подано, а судом не встановлено.

За змістом статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання прибутку позивачем у результаті випадкового збігу обставин, зокрема, укладення відповідачем договору оренди землі, отримання ним відповідного прибутку та своєчасної сплати орендної плати у запропонованій позивачем розмірі. За таких обставин наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

В матеріалах справи також наявні докази здійснення відповідачем платежів відповідно до Закону України «Про плату за землю» за весь час користування земельною ділянкою, а саме податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009, 2010 та 2011 роки та довідка ДПІ у м.Івано-Франківську від 24.06.2011 року за №15733/10-15-308/3965, проте, з поданого позивачем розрахунку розміру збитків неможливо встановити чи зараховані здійснені платежі до суми заявлених збитків.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Скаржником не подано, а судом не встановлено наявність в спірному випадку доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу збитків, а також доказів протиправної поведінка відповідача.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Скаржником не подано доказів в підтвердження факту здійснення позивачем будь-яких заходів для одержання доходів у вигляді орендної плати, а також заходів, спрямованих на уникнення збитків, зокрема, звернення з пропозицією до відповідача про укладення договору оренди земельної ділянки, а в разі ухилення останнього - з позовом про спонукання до укладення договору оренди.

Крім того, покликання скаржника на існування в позивача права на відшкодування збитків у випадку неоформлення потенційним орендарем документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою, є безпідставним, оскільки згідно зі ст.188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно із ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, але не до повноважень працівників виконавчого органу місцевої ради.

Відповідно до ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу.

Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані.

Статтею 156 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як неоформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) у строк, встановлений органом місцевого самоврядування. Крім цього, рішенням Івано-Франківської міської ради від 16.10.08 "Про оформлення та надання в оренду (власність) земельних ділянок фізичним та юридичним особам»строк укладення договору оренди землі відповідачеві встановлено не було. Покликання скаржника на встановлення ст.156 Земельного кодексу України підстави відшкодування шкоди у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки є безпідставним, оскільки в спірному випадку підставою для стягнення збитків позивачем вказано використання земельної ділянки без укладення договору оренди, а неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено доказів наявності вини відповідача у понесенні спірних збитків, у зв'язку із чим відсутній склад цивільного правопорушення та підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Івано-Франківської міської ради до відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз»про відшкодування понесених збитків в розмірі 44792,07 грн., оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність правових підстав для їх стягнення.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2011 року в справі за номером 5010/1202/2011-3-14/61 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

ОСОБА_1