Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО ПОРУШЕННЯ

СПРАВИ ПРО БАНКРУТСТВО ОСОБА_1

від "12" серпня 2011 р. № 4/5007/30/11-П

Господарський суд у складі судді Лозинської І.В. , розглянувши матеріали

за заявою Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції (м. Бердичів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент - М" (м. Бердичів)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

09.08.2011 р. до господарського суду надійшла заява від ініціюючих кредиторів: Бердичівської ОДПІ та Управління в м. Бердичеві ПФУ від 20.07.2011 р., вих. № 18074/10 про порушення справи про банкрутство ТОВ "Континент - М" (м. Бердичів) відповідно до ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( далі - Закон ).

Згідно із ст. 9 Закону, суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 Закону, з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

У частині 7 ст. 7 Закону визначено, що заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості його вимог.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника і строку виконання зобов'язань та за умови наявності доказів нездійснення боржником підприємницької діяльності, зокрема у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням.

Окрім визначених у вказаній статті особливостей, обов'язковою підставою для порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є визначена ст. 1 та ч. 3 ст. 6 закону наявність безспірних вимог до боржника.

Як вбачається з копій документів, поданих до заяви, ініціюючим кредитором - Бердичівською ОДПІ у якості грошових зобов'язань боржника визначений податковий борг у сумі 12826,99 грн., з яких 1657,79 грн. - штрафні санкції та 11169,20 - пеня.

Статтею 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу, а збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Згідно із ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори, вичерпний перелік яких міститься у статтях 9 і 10 цього кодексу.

Податковий кодекс України не відносить суми неустойки ( штрафу, пені) і фінансових санкцій, що стягуються до бюджетів за порушення податкового законодавства, до категорії податків і зборів.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство до складу грошового зобов'язання, що складає кредиторські вимоги до боржника ( у тому числі безспірні) не зараховується недоїмка (пеня та штраф).

За таких умов, оскільки визначені ініціюючим кредитором - Бердичівською ОДПІ грошові вимоги до боржника складаються лише з суми штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вони не можуть бути підставою для порушення провадження у справі про банкрутство, у тому числі, за ст. 52 Закону.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанови: від 17.11.2010 р. у справі № Б24/198-10, від 30.11.2010 р. у справі № Б3/136-10, від 18.01.2011 р. у справі №Б24/221-10).

Щодо вимог іншого ініціюючого кредитора - Управління в м. Бердичеві Пенсійного фонду України в розмірі 1351,73 грн., з яких 346,08 грн. штраф відповідно до рішень №№ 764, 765 від 15.08.2008 р. слід зазначити, що відповідно до ч. 10 ст. 7 Закону до заяви кредитора, зокрема, державного органу, який здійснює контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання боргу по обов'язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, до заяви не надано рішень відповідного суду про стягнення з боржника на користь Управління в м. Бердичеві Пенсійного фонду України зазначеної суми боргу, направлення виконавчих листів до органів ДВС та відкриття виконавчого провадження стосовно стягнення зазначеного боргу.

Крім того, слід звернути увагу ініціюючих кредиторів на таке.

За правилами статті 52 Закону, предметом доказування є визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи, факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням, ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також визначення інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Тому докази, які підтверджують наявність підстав для порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою на підставі ст.52 Закону повинні бути надані заявником безпосередньо на момент порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, оскільки, відповідно до ч. 2 цієї статті постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом суд виносить у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі, при цьому, за його відсутності.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 38 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальної норми, які виступають в якості гарантії достовірності одержаної інформації. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, з 01.07.2004 р. набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якого створено Єдиний державний реєстр з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, зокрема про місцезнаходження юридичної особи та, навпаки, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 18 цього Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі, з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Наведене свідчить, що лише запис у Єдиному державному реєстрі про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням є достовірним доказом підтвердження факту відсутності боржника (юридичної особи), проти якого може бути порушено справу про банкрутство за правилами ст.52 Закону.

Зокрема, право ініціювати внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру надано цим Законом органам державної податкової служби та державному реєстратору, про що зазначено у ч.8. ст.19 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

При цьому Закон не містить винятків у застосуванні цієї норми стосовно юридичних осіб, відомості про яких ще не було занесено до Єдиного державного реєстру після введення його в дію (лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 12.01.2997 року № 134).

Необхідність дотримання вимог цього Закону при поданні заяви про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника підтверджується також приписами статті 91 Цивільного кодексу України щодо цивільної правоздатності юридичної особи (здатності мати цивільні права та обов'язки), яка припиняється лише з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а також частиною 5 статті 89 цього Кодексу щодо обов'язку юридичної особи подати для здійснення державної реєстрації зміни до установчих документів, в тому числі в частині зміни місцезнаходження; правовою позицією ВСУ (постанова від 06.06.2006 р. у справі №Б48/12-05) та ВГСУ (постанова від 20.06.2006 р. у справі №548/11-06).

Однак, у наданій до заяви копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не міститься запису про відсутність юридичної особи - боржника за її місцезнаходженням.

За таких умов підстави для порушення провадження у справі відсутні.

Після усунення допущених порушень заявник вправі знову звернутися із заявою до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції та Управління в м. Бердичеві Пенсійного фонду України від 20.07.2011 р., вих. № 18074/10 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент - М", м. Бердичів без розгляду.

Додаток на 40 аркушах.

Ухвалу про повернення заяви без розгляду може бути оскаржено через господарський суд Житомирської області до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя Лозинська І.В.

Друк. 3 екз.:

1 - в наряд

2 - Бердичівській ОДПІ

3 - УПФУ в м. Бердичеві