РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 9/35 16.03.11

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД
До Про За зустрічним позовом До ПроТовариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва» стягнення 33396,30 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва» Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД стягнення надлишково сплачених коштів на суму 34508,33 грн. Суддя Бонадренко Г.П.

За участю представників сторін:
від позивача- ОСОБА_1 (дов. № 1235 від 26.11.2010 р.)
від відповідача - ОСОБА_2 (дов. б/н від 24.02.2011 р.), ОСОБА_3 (дов. б/н від 24.02.2011 р.)

В судовому засіданні 16.03.2011 р. відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД (далі по тексту ТОВ фірма «Квартет»ЛТД або позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»(далі по тексту ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»або відповідач) про стягнення заборгованості за комунальні послуги та утримання прибуткової території, а саме: 33396,30 грн. основного боргу, 14260,55 грн. пені, всього 47656,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору від 01.06.2003 р. № 160/2003 на технічне обслуговування інженерних мереж нежитлових приміщень щодо оплати за комунальні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2011 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 9/35, розгляд справи призначено на 24.02.2011 р.

14 лютого 2011 року від відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти відзиву заперечує з підстав, зазначених у відзиві.

В судове засідання 24.02.2011 р. представники сторін зявились та надали суду пояснення по суті справи.

Представник позивача заявив суду клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з чим в судовому засіданні 24.02.2011 р. судом оголошено перерву до 16.03.2011 р. в порядку ст. 77 ГПК України.

Разом з тим, через канцелярію Господарського суду міста Києва 11.03.2011 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД про стягнення надлишково сплачених коштів в сумі 34508,33 грн.

Крім того, через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 14.03.2011 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у відповідності до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 15774,17 грн. та відмовився від вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 14260,55 грн. Подана заява вмотивована тим, що у звязку з перерозподілом використаної теплової енергії між мешканцями та власниками нежитлових приміщень, було проведено перерахунок нарахувань за центральне опалення власнику нежитлового приміщення, розташованого в житловому будинку за адресою: м. Київ, пр.-т. 40-річчя Жовтня, 100/2.

В судове засідання 16.03.2011 р. представники позивача та відповідача зявились.

В даному судовому засіданні судом було розглянуто зустрічну позовну заяву ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»та враховуючи, що зустрічна позовна заява взаємно повязана з первісним позовом, суд приймає її для спільного розгляду з первісним позовом відповідно до норм ст. 60 ГПК України.

Разом з тим, суд прийняв до розгляду заяву ТОВ фірма «Квартет»ЛТД про зменшення позовних вимог.

Таким чином, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувають вимоги за первісним позовом ТОВ фірма «Квартет»ЛТД про стягнення з ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»15774,17 грн. та за зустрічним позовом ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»про з ТОВ фірма «Квартет»ЛТД стягнення надлишково сплачених коштів в сумі 34508,33 грн.

Судом, у відповідності з вимогами ст. 81-1 ГПК України, складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно Розпорядження ОСОБА_4 (Московської) РДА від 21.08.1997 р. № 953, Дозволу від 17.09.1997 р. № 099/733 ТОВ фірма «Квартет»ЛТД має право обслуговування житлового фонду, нежилих приміщень, інших споруд та земельних ділянок, розташованих в мікрорайоні, що обслуговувався ЖЕК-206, відповідно до результатів проведеного конкурсу. має право збирати платежі за комунальні послуги, плату за обслуговування з наймачів та власників приміщень і споруд.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок за адресою: м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, 100/2 перебуває в комунальній власності Голосіївського району.

Відповідно до Договору купівлі-продажу ВАС № 530940 від 17.12.2002 р. нежитлове приміщення, за адресою: м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 100/2, загальною площею 151,2 кв.м, належить ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва».

Таким чином, будинок по пр.-ту 40-річчя Жовтня, 100/2 перебуває у комунальній власності Голосіївського району міста Києва і знаходиться на території, яку обслуговує позивач за первісним позовом ТОВ фірма «Квартет»ЛТД, а приміщення площею 151, 2 кв.м. належить на праві приватної власності відповдіачеві за первісним позовом.

На підтвердження обслуговування позивачем будинку за адресою: м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 120 корп. 2, та територію, яку він займає позивачем до позовної заяви додано договір № 19 від 05.01.2009 р. № 19 укладений між ОСОБА_4 районною в м. Києві Радою та ТОВ фірма «Квартет»та договір № 14 від 04.01.2010 року, укладений між ТОВ фірма «Квартет»ЛТД та КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району»з додатком № 1- переліком будинків № 19 з ОСОБА_4.

1 червня 2003 року між ТОВ фірма «Квартет» ЛТД та ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»укладено Договір № 160/2003 на технічне обслуговування інженерних мереж нежитлових приміщень, участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та надання комунальних послуг (надалі - Договір), на період з 1 червня 2003 р. по 31 грудня 2004 р.

Спір за первісним позовом у даній справі виник з причин неналежного/невиконання відповідачем зобовязань за Договором № 160/2003 на технічне обслуговування інженерних мереж нежитлових приміщень, та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.06.2003 р. в частині своєчасності та повноти внесення на рахунок позивача платежів за надані послуги та застосування з підстав порушення виконання зобовязань штрафних санкцій.

Спір за зустрічним позовом виник на підставі того, що ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»вважає нарахування ТОВ фірма «Квартет»ЛТД за спожиту теплову енергію завищеними. Крім того, наполягає на тому, що ним фактично надлишково сплачені фінансові зобовязання у сумі 34508,33 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладений Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підприємство ТОВ фірма «Квартет»ЛТД, відповідно до п. 2.1 Договору, є посередником між користувачем ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»та постачальниками, що забезпечують потреби користувача у ХВП, ГВП, ЦО, каналізації, що зобовязане щомісяця надавати користувачу рахунки по сплаті експлуатаційних витрат (п. 2.2), забезпечує вивіз сміття (п. 2.3) та забезпечує відповідну температуру у приміщеннях «користувача»та утримувати у належному стані теплові і каналізаційні мережі (п. 2.4.).

У свою чергу користувач зобовязався оплачувати фактичну вартість отриманих комунальних послуг (п. 2.4.1).

Відповідно до п. 2.4.2. Договору ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»зобовязалося сплачувати відшкодування витрат по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж ЦО, ГВП, ХВП, каналізації, а згідно п. 2.4.3. Договору сплачувати експлуатаційні витрати.

У відповідності до п. 2.4.4. Договору ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»повинен приймати участь в загальних для всього будинку та прибудинкової території витратах.

Оплата за надання послуг складається по фактичних витратах і вноситься на рахунок «підприємства»до 10 числа наступного за звітнім місяця (п. 3.1).

Пунктом 4.3. Договору сторони встановили, що даний договір вважається дійсним з моменту його підписання. Термін дії договору встановлюється з 01.06.2003 р. по 31.12.2004 р. і вважається продовженим на наступний рік, якщо одна із сторін не заявляє про його розірвання за 30 днів до закінчення строку.

В процесі розгляду справи сторонами не заперечувалась чинність договору, а відтак договір є чинним та таким, що продовжує діяти.

Як стверджує ТОВ фірма «Квартет»ЛТД послуги відповідачу надавались позивачем вчасно та у повному обсязі.

Однак, в порушення умов Договору відповідач не сплачує в повному обсязі вартості фактично отриманих комунальних послуг, відшкодування витрат по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж та експлуатаційні витрати.

Як зазначає ТОВ фірма «Квартет»ЛТД відповідач завдає йому значні збитки, оскільки позивач не може вчасно та в повному обсязі розрахуватися зі своїми кредиторами, постачальниками комунальних послуг - ВАТ АК «Київводоканал»та АЕК «Київенерго».

З метою досудового врегулювання спору позивач письмово звертався до відповідача з претензіями вих. № 356 від 21.04.2010 р., № 597 від 12.07.2010 p., з вимогою сплатити заборгованість, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Так, судом встановлено, що відповідач фактично знаходиться в нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, 100/2, загальною площею 151,2 кв.м, і отримує житлово-комунальні послуги, а отже, зобов'язаний, згідно Договору сплачувати за комунальні послуги та витрати на утримання будинку та прибудинкової території, пропорційно займаній площі.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач стверджує про те, що не заперечує про необхідність виконання договірних зобовязань, однак наполягає на тому, що ним фактично сплачено всі фінансові зобовязання, тому вважає, що боргу не існує, а позовна заява ТОВ фірма «Квартет»ЛТД не підлягає задоволенню.

Суд не погоджується з відповідачем, оскільки позивачем за первісним позовом в процесі розгляду даної справи надано належні докази існування заборгованості відповідача, яка станом на день слухання справи 16.03.2011 р. (з урахуванням уточнень) відповідачем не сплачена та складає суму 15774,17 грн.

Таким чином, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за Договором в сумі 15774,17 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»суд вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»в обґрунтування вимог за зустрічним позовом посилається на те, що:

- Починаючи з періоду дії Договору, з 01.06.2003 р., ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»у повному обсязі здійснювало оплату за спожиті комунальні послуги. Однак, починаючи з 01.08.2007 р. по 30.08.2010 р. відповідачем розрахунки за спожиті комунальні послуги здійснювалися ТОВ фірма «Квартет»ЛТД на власний розсуд, нічим не обґрунтовані і не підтверджені.

- Аналіз наданих платіжних доручень для оплати вартості спожитих послуг свідчить про те, що такі нарахування проводились не на підставі чітко встановлених норм та тарифів, а маючи на меті виключно отримання прибутку.

- Так, у відповідності до п. 2.1 Договору № 160/2003 визначено, що комунальне підприємство є посередником між користувачем (ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва») та постачальниками, що забезпечують потреби ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»гарячим та холодним водопостачанням, центральним опаленням, каналізації, електроенергії.

- Згідно п. 2.4.1 вищезазначеного Договору, ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»зобов'язався сплачувати фактичну вартість отриманих комунальних послуг (ГВП, ХВП, ЦО та водовідведення), сплачувати експлуатаційні витрати, сплачувати відшкодування витрат по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж (ГВП, ХВП, ЦО, каналізації), згідно встановленого розрахунку.

- ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»ніколи не оспорював існуючі тарифи і завжди оплачував спожиту теплову енергію на опалення і підігрів гарячої води на підставі табулограм, отриманих від АЕК «Київенерго», позивачу виставляються рахунки-фактури, де вказана кількість використаної теплової енергії.

- Як стверджує ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва», ані в приміщенні, де він знаходиться, ані в будинку не встановлені прилади обліку теплової енергії, а тому тарифи в рахунках-фактурах носять довільний характер, тобто нічим не підтверджені і ніяк не обґрунтовані.

- Відповідно до вимог «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби України»(КТМ 204 України 244-94) Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, тариф складає 0,147 Гкал/м2 опалювальної площі протягом сезону, тому тариф на оплату послуг ЦО також формується виходячи із цієї норми.

- Позивач за зустрічним позовом вважає, що нараховані TOB фірма «Квартет»ЛТД із серпня 2007 по липень 2010 років 49048,47 грн. за центральне опалення завищені та не відповідають дійсності.

- У свою чергу, із серпня 2007 по листопад 2010 року TOB «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»фактично сплатив 46603,39 грн. комунальних послуг, на підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень.

Таким чином, ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»не заперечує про необхідність виконання договірних зобов'язань, однак наполягає на тому, що ним фактично надлишково сплачено фінансові зобов'язання у сумі 34508,33 грн., які і просить стягнути з ТОВ фірма «Квартет»ЛТД.

Суд не може погодитись вищезазначеними твердженнями з ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»та вважає їх безпідставними, не доведеними матеріалами справи та відповідними і належними доказами, оскільки як вже було встановлено вище, суд визнав за ТОВ «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»наявність заборгованості перед ТОВ фірма «Квартет»ЛТД за комунальні платежі в розмірі 17622,13 грн. та правильність нарахування комунальних платежів.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Заперечення відповідача з приводу вартості поставленої за договором теплової енергії є безпідставними, оскільки відповідні нарахування позивачем проведені на підставі тарифів на теплову енергію, які діяли на момент проведення нарахувань, зокрема, згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА від 30.06.2009 р. № 758). Разом з тим, нарахування за використану теплову енергію щомісяця надає АЕК «Київенерго»у вигляді табуляграм (особовий рахунок житлового будинку № 100/2 по пр.-ту 40-річчя Жовтня № 540575).

Заперечення вартості поставленої продукції не звільняє відповідача від зобовязання вчасно оплачувати надані за Договором послуги.

Крім того, слід зазначити, що зустрічні позовні вимоги ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені жодними доказами, а відтак є безпідставними.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову. Позовні вимоги за зустрічним позовом є недоведеними та необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 п. 4.2 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України»якщо позивач завищив ціну позову, або у процесі розгляду спору зменшив позовні вимоги, або господарський суд відмовив у стягненні певних сум, державне мито у цій частині не повертається.

Керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр сприяння розвитку підприємництва»(03127, м. Київ, пр.-т. 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1, код 31199172) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД (03127, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 53, корп. 1, код 13670073) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 17622,13 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 13 коп. заборгованості, 176,22 (сто сімдесят шість) грн. коп. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В зустрічному позові відмовити повністю.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Квартет»ЛТД (03127, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 53, корп. 1, код 13670073) з Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) грн. 44 коп. надмірно сплаченого державного мита, сплаченого платіжним дорученням № 1004 від 13.12.2010 р.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

СуддяОСОБА_5

Дата підписання рішення: 21.03.2011 р.