ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________

12.10.11 Справа № 5015/3308/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді ОСОБА_1

суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_2

при секретарі Гуньці О.П.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) Еталон № вих.-10-689 від 31.08.2011 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2011 року (суддя Шпакович О.)

у справі № 5015/3308/11

за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства (надалі ПАТ) Кредобанк в особі Центральної філії ПАТ Кредобанк, м. Львів

до ТОВ Еталон, м. Львів

про стягнення 2 827 397, 05 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_5 (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача ОСОБА_6 (довіреність в матеріалах справи).

Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду, які знаходяться в справі, змінено склад колегії, що розглядає дану справу.

Судом розяснено присутнім представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду сторонами в порядку ст. 20 ГПК України не заявлялось.

Заяв про технічну фіксацію судового процесу від сторін не надходило.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.08.2011 року у справі № 5015/3308/11 задоволено позовну заяву ПАТ Кредобанк в особі Центральної філії ПАТ Кредобанк до ТОВ Еталон та стягнуто з відповідача на користь позивача 261900,00 доларів США, відсотки за користування кредитом у сумі 59082,23 долари США, суму комісії за управління кредитом 5700,00 грн. та пеню у сумі 33057,55 дол. США, а також державне мито у розмірі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ Еталон оскаржило його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначає про те, що оскаржене рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та припинити провадження у справі. В обгрунтування наведених підстав для скасування оскарженого рішення, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки змісту п. 10.3 кредитного договору № 287 від 15.10.2007 року, згідно якого даний спір підлягає розгляду постійно діючим Третейським судом при корпорації «Юртранссервіс», а тому місцевий суд мав відмовити в прийнятті даної позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, а в разі порушення провадження у справі - застосувати норми ч. 2 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та припинити провадження у справі.

ПАТ Кредобанк в особі Центральної філії ПАТ Кредобанк у відзиві на апеляційну скаргу № 23-10459/11 від 09.09.2011 року (вх. № 7172 від 15.09.2011 року) вважає її безпідставною, а тому просить залишити без змін як законне та обґрунтоване рішення місцевого господарського суду від 16.08.2011 року у цій справі. Зокрема, позивач вказує на те, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що даний спір підлягає розгляду господарському суду, а тому підставно розглянуто та задоволено поданий ним позов. Просить залишити без змін рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2011 року у справі № 5015/3308/11.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та заперечень на неї.

Львівський апеляційний господарський суд перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, дослідивши наявні докази у справі, зробив висновок, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. При цьому, апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

Як вбачається з кредитного договору № 287 від 15.10.2007 року (п.п. 1, 2, 5.1), Позивачем було надано Відповідачу кредит у розмірі 370 000,00 доларів США, на умовах його повернення до лютого місяця 2013 року рівними частинами щомісяця.

Факт надання Кредиту Відповідачу підтверджують Меморіальні ордери від 21.02.2008 року : № 559838 на суму 300 000,00 дол. США та № 559856 на суму 70 000,00 дол. США, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

У звязку з простроченням сплати відповідачем з січня 2010 року щомісячних платежів по кредиту, позивач відповідно до умов п. 5.9 вказаного Кредитного Договору, ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з вимогою про дострокове погашення кредиту по кредитному договору № 287 від 15.10.2007 року, яку відповідачем залишено без задоволення.

14.06.2011 року ПАТ «Кредобанк»звернувся в Господарський суд Львівської області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ Еталон на користь Банку 261900,00 доларів США заборгованості по кредитному договору № 287 від 15.10.2007 року, відсотки за користування кредитом у сумі 59082,23 долари США, комісію за управління кредитом в сумі 5700,00 грн. та пеню у сумі 33057,55 дол. США за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Оскарженим рішенням місцевого господарського суду від 16.08.2011 року вказаний вище позов задоволено повністю. При цьому, судом першої інстанції було відхилено заперечення відповідача щодо наявності третейського застереження у кредитному договорі № 287 від 15.10.2007 року про розгляд даного спору в постійно діючому Третейському суді при корпорації «Юртранссервіс»та необхідність припинення провадження у справі.

Відповідно до п. 10.3 кредитного договору № 287 від 15.10.2007 року, сторони обумовили, що будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у звязку з ним, підлягає на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс». Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі трьох суддів. Місце проведення засідань Третейського суду: м.Київ, вулиця Багговутівська, 17-21, поштовий індекс 04107. Мова третейського суду українська.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про третейські суди", ч. 2 ст. 12 ЦПК України сторони мають право передати господарський спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Ці випадки зазначені в ч. 2 ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України "Про третейські суди".

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України).

Закон України "Про третейські суди" у ст. 1 передбачає, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 4, 9 ст. 12 цього Закону, третейська угода може бути укладена у вигляді застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається в письмовій формі.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

За таких обставин, умова п. 10.3 кредитного договору № 287 від 15.10.2007 року є третейським застереженням, та, відповідно, третейською угодою в розумінні ч. 1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Дана третейська угода, як вбачається з п. 10.3 Кредитного договору, стосується спорів, що підвідомчі третейським судам відповідно до ст. 6 Закону України "Про третейські суди".

Таким чином, вказана третейська угода є дійсною, не втратила чинності, а доказів неможливості її виконання немає.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За наведеного, є безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що підставою для припинення провадження у справі є факт укладення сторонами угоди про передання саме даного спору на вирішення третейського суду, а не третейське застереження у договорі, оскільки, як зазначено вище, таке третейське застереження є такою третейською угодою, і як вбачається зі змісту п. 10.3 Кредитного договору, поширюється на всі спори, що виникають з цього договору, тобто й даний господарський спір.

При цьому, слід зазначити, що розгляд даного спору згідно третейської угоди в постійно діючому Третейському суді при корпорації «Юртранссервіс»не є обмеженням передбаченого ст.ст. 19, 55, 124 Конституції України права особи на захист своїх прав та свобод будь-якими незабороненими засобами, в тому числі, й шляхом звернення до господарського суду, оскільки в даному випадку, уклавши третейську угоду, сторони добровільно погодили механізм захисту своїх прав, що виникають з кредитного договору № 287 від 15.10.2007 року, в разі їх порушення другою стороною, а саме : шляхом передачі спору на розгляд вищевказаного третейського суду.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 29.09.2009 р. N 01-08/530 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України»Вищий господарський суд України розяснив, що господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору в господарському суді.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Господарський суд, до якого подано позов з питання, що є предметом третейської угоди, припиняє провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору у господарському суді і судом не буде визнано, що третейська угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

В матеріалах справи міститься клопотання відповідача від 16.08.2011 року (а.с. 35), в якому він просить суд першої інстанції припинити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки між сторонами наявна третейська угода у вигляді третейських застережень про передачу спору на вирішення третейського суду, а саме, до постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс».

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постановах від 15.06.2010 року у справі № 1/6пд, від 01.02.2011 року у справі № 39/285-10(28/313-10), від 09.02.2011 року у справі № 2/12-11(9/257-10), від 23.06.2011 року у справі № 1/35-37/618-58/198.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2011 року слід скасувати, а провадження у даній справі припинити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В той же час, враховуючи припинення провадження у справі, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету міністрів України «Про державне мито», сторонам слід видати довідки на повернення з Державного бюджету сплаченого державного мита за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, 103, 104, 105 ГПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2011 року скасувати, а провадження у цій справі припинити.

ОСОБА_4 акціонерному товариству Кредобанк довідку на повернення з Державного бюджету сплаченого 25500 грн. державного мита за подання позовної заяви згідно платіжного доручення № 772 від 05 квітня 2011 року.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Еталон довідку на повернення з Державного бюджету сплаченого 12750 грн. державного мита за подання апеляційного скарги згідно платіжного доручення № 39 від 31 серпня 2011 року.

Доручити Господарському суду Львівської області видати довідки на повернення державного мита на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий - суддя Дубник О.П.

Судді Скрипчук О.С.

ОСОБА_2

Повне рішення складено

27.10.2011 року