ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.11 Справа№ 5015/5623/11

За позовом Миколаївська міська рада , м. Миколаїв

До відповідача ПП «Ліана-М», м. Миколаїв, Львівської області

Про звільнення земельної ділянки

Суддя Довга О.І.

Секретарі Скремета О.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - довіреність 02-13/1926 від 24.10.2011 року

Від відповідача : не зявився

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки передбачені ст. 22 ГПК України та право відводу судді ( ст. 20 ГПК України) . Заяв та клопотань про відвід судді не подано ( не заявлено).

Сторони подали письмове клопотання про відмову від технічного запису судового процесу.

Суть спору:

На розгляді господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Миколаївської міської ради до ПП «Ліана-М» про звільнення земельної ділянки.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у попередніх ухвалах суду.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги, просить позов задоволити.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обов'язок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно до вимог ст.ст.4-2, 4-3, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, подачі клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. За умовами ст.59 ГПК України відповідач має право після одержання ухвали надіслати господарському суду відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, однак Відповідач своїм правом не скористався.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України

В матеріалах справи наявно достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Судом встановлено:

Приватне підприємство «Ліана-М» використовує малу архітектурну форму - торговий кіоск на земельній ділянці загальною площею 0,0006 га, що знаходиться на перехресті вул.Просвіти та вул.Д.Галицького в м.Миколаєві, Львівської області, для продажу газетної, друкованої та іншої супутньої продукції.

Як встановлено в судовому засіданні, за період з 2004р. по даний час Відповідач незаконно використовує спірну земельну ділянку - без правовстановлюючих документів.

Рішенням У-ї сесії 5-го демократичного скликання Миколаївської міської ради від 01.03.2007р. № 208 «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки»Відповідачу надавався дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки площею 25 кв.м. для встановлення торгового кіоску на перехресті вул..ОСОБА_2 і вул..Просвіти в м.Миколаєві, які повинні були бути представленими на затвердження на чергову сесію міської ради (п.2 даного рішення).

Доказів, що Відповідач зібрав матеріали попереднього погодження та передав їх на розгляд міської ради суду не надано.

28.02.2011р. ПП «Ліана-М»зверталося до міської ради з проханням надати дозвіл на викуп земельної ділянки площею 25 кв.м., що знаходиться на перехресті вул.Просвіти і вул..Д.Галицького в м.Миколаєві, посилаючись на рішення Миколаївської міської ради від 01.03.2007р. №208 «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки»(лист відповідача №1 від 28.02.2011р.).

Розглянувши звернення по суті, міською радою була надана Відповідачу відповідь від 07.03.2011р. №352/02-11, якою останнього було повідомлено, що на даний час рішення Миколаївської міської ради від 01.03.2007р. №208 втратило чинність на підставі п.3 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008р. №509-УІ, згідно якого прийняті і не виконані до набрання чинності цим законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, тобто до 14.10.2010 року. Окрім наведеного Позивач посилався на той факт, що чинним законодавством передбачено обов'язковість продажу земельних ділянок державної та комунальної власності на конкурентних засадах (земельних торгах) та визначено перелік, коли земельні ділянки не підлягають продажу на аукціоні, зокрема у разі розташування на них об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Так як торговий кіоск є малою архітектурною формою, яка встановлюється тимчасово без влаштування фундаменту і право власності на неї не виготовляється, то земельна ділянка для встановлення і обслуговування торгового кіоску продажу у власність не підлягає.

Враховуючи існуючі обставини та відсутність в ПП «Ліана-М»правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,0006 га, що знаходиться на перехресті вул. Просвіти і вул. Д.Галицького в м. Миколаєві за рекомендаціями постійної комісії Миколаївської міської ради з питань землеустрою, містобудування та охорони навколишнього середовища було прийнято рішення сесії Миколаївської міської ради від 08.04.2011р. №141 «Про припинення права користування земельними ділянками», за п.1 якого вирішено:

«У зв'язку з відсутністю у ПП «Ліана-М»правовстановлюючих документів на землю припинити право користування земельними ділянками, які використовуються ПП «Ліана-М»для розміщення торгових кіосків:

1.1. площею 0,0006 га па перехресті вул..Просвіти і вул.Д.Галицького;

1.2. площею 0,00637 га на перехресті вул.Л. Українки, вул.Львівської і пл.Ринок.».

Пунктом 2 даного рішення ПП «Ліана-М»зобов'язано звільнити земельні ділянки, зазначені в п.1 рішення, з 01.05.2011 року.

13 квітня 2011р. Миколаївська міська рада листом №587/02-11 надіслала Відповідачу рішення міської ради 08.04.2011р. №141 «Про припинення права користування земельними ділянками». Відповідач отримав лист 28.04.2011р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Також згідно пункту 1.10 частини 1 рішення УІІ-ї сесії 6-го демократичного скликання Миколаївської міської ради від 27.05.2011р. №236 «Про визнання рішень Миколаївської міської ради такими, що втратили чинність та скасування рішень»рішення від 01.03.2007р. № 208 «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки»визнане таким, що втратило чинність на підставі п.3 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008р. №509-УІ.

Рішення міської ради від 27.05.2011р. №216 було доведеним до відома ПП «Ліана-М»листом від 21.06.2011р. №02-11/1006.

27 липня 2011 року комісією Миколаївської міської ради з питань землеустрою, містобудування та охорони навколишнього середовища було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,0006 га, що знаходиться на перехресті вул. Просвіти і вул. Д.Галицького в м.Миколаєві та встановлено:

1) на час обстеження земельна ділянка фактично використовується ПП «Ліана-М»для розміщення торгового кіоску. Розміри торгового кіоску 2,0 м х 2,0 м. Характеристики: металевий, встановлений на бетонному фундаменті,

2) будь-які правовстановлюючі документи (паспорт прив'язки малої архітектурної форми, договір встановлення особистого строкового сервітуту, договір оренди) на дану земельну ділянку в ПП «Ліана - М»відсутні.

3) орендна плата за земельну ділянку не сплачується.

02 серпня 2011 року Миколаївська міська рада повторно зверталася до Відповідача (лист №02-11/1322) з вимогою про звільнення земельної ділянки, що є предметом даного спору та перенесення малої архітектурної форми - торгового кіоску, що використовується для продажу газетної, друкованої та іншої супутньої продукції. Даний лист залишений Відповідачем без відповідного реагування.

22 липня 2011 року Миколаївською міською радою надсилався лист №02-11/1261 на адресу Управління Держкомзему в Миколаївському районі з проханням провести термінову інспекторську перевірку щодо використання приватним підприємством «Ліана - М»земельних ділянок для встановлення торгівельних кіосків, в тому числі земельної ділянки площею 0,0006 га, що знаходиться на перехресті вул. Просвіти і вул. Д.Галицького в м. Миколаєві.

09 вересня 2011 року Управління Держкомзему в Миколаївському районі складений Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за участі представників міської ради та директора ПП «Ліана - М»ОСОБА_3 В результаті перевірки встановлено: «ПП «Ліана - М»користується земельною ділянкою площею 0,0006 га для обслуговування торгового кіоску з продажу газетної та іншої продукції в м.Миколаєві на перехресті вул. Просвіти і вул. ОСОБА_2 без документів, що посвідчують право на земельну ділянку, чим порушено ст.125 ЗКУ».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд визнав позов таким, що підлягає до задоволення з наступного:

Стаття 124 Земельного кодексу України встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно частини 2 ст. 124 Земельного кодексу України передана в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу, серед яких не вказані випадки, які передбачають можливість укладення договору оренди земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд.

Згідно частини 3 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної та комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості) без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, вказане право посвідчується державним актом встановленої форми або договором, який реєструється відповідно до закону,

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України).

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008р. №509-УІ, прийняті і не виконані до набрання чинності цим законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 14.10.2010 року), а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку. Передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008р. № 509-УІ набув чинності 14.10.2008 року, норми Прикінцевих положень законодавцем не відмінялися і є чинними по даний час.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування; прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок відноситься до повноважень місцевих рад.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Стаття 211 Земельного кодексу України встановлює, що громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати слід покласти на Відповідача.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 123,124,125, 212,152 ЗК України, ст.ст. 12,33,34,49,82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Зобовязати ПП «Ліана-М»( вул. Базарна,1, м. Миколаїв, Львівської області 81600, ІК 22362070) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0006 га, що знаходиться на перехресті вул. Просвіти і вул. Просвіти та вул. Д. Галицького в м. Миколаїв, Львівської області.

3. Зобовязати приватне підприємство «Ліана-М» (вул. Базарна,1, м. Миколаїв, Львівської області 81600, ІК 22362070) перенести малу архітектурну форму - торговий кіоск з продажу газетної та іншої продукції площею 2,0 м х 2.0 м, що знаходиться на перехресті вул. Просвіти і вул. Д.Галицького в м.Миколаєві, Львівської області та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

4. Наказ видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Довга О.І.