ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" лютого 2011 р.Справа № 6/20/5022-241/2011
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 (вул. Зоологічна, 5, м. Київ)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф" (вул. Шалом Алейхема, 1, м. Збараж, Тернопільська область)

про стягнення 6 847 826 грн. строкової заборгованості за кредитом, 7 769 014,11 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 5 768 438,20 грн. заборгованості за процентами, 545 822,06 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 359 805,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 785 464,19 грн. втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 447 612,63 грн. втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, всього - 22523982,35 грн.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф" про стягнення 6 847 826 грн. строкової заборгованості за кредитом, 7 769 014,11 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 5 768 438,20 грн. заборгованості за процентами, 545 822,06 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 359 805,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 785 464,19 грн. втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 447 612,63 грн. втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, всього - 22523982,35 грн.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21 лютого 2011 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №6/20/5022-241/2011 та призначено її до розгляду на 10 березня 2011 року.

З метою забезпечення позову, позивач, крім іншого, просить накласти арешт на нерухоме майно та кошти боржника, заборонити боржнику змінювати місцезнаходження чи вчиняти будь - які інші дії щодо заставного майна, а також заборонити боржнику чинити перешкоди працівникам банку у здійсненні контролю за станом використання та охорони заставного майна.

Свою заяву банк мотивує значною сумою боргу, тривалим невиконанням відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору №08/07К від 28 вересня 2007 року, відсутністю на банківських рахунках відповідача, відкритих у позивача обігових коштів, припиненням підприємством основного виду діяльності, від-так, відсутністю прибутків, а також тим, що передане в заставу майно забезпечує зобовязання боржника лише частково.

Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання позивача, з огляду на таке:

Як вбачається з позовних матеріалів, 28 вересня 2007 року між ВАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1 банк" правонаступником якого є позивач та ТОВ "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф" укладено кредитний договір №08/07К, за змістом якого банк (позивач) зобовязувався надати позичальнику (відповідачу) кредит в сумі 15000000 грн. на придбання обладнання, а позичальник (відповідач) брав на себе зобовязання повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, згідно із погодженим графіком, починаючи з 28 грудня 2008 року з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 28 вересня 2012 року.

В забезпечення виконання позичальником зобовязання по кредитному договору №08/07К, сторонами було укладено договори застави від 03 квітня 2008 року, 21 січня 2009 року, предметом яких є придбане за кредитні кошти обладнання згідно переліку, загальною заставною вартістю 18150196,97 грн.

За твердженням позивача, свої зобовязання по кредитному договору ТОВ ЛГЗ "Калганоф" не виконувало, платежі на повернення кредиту, проценти за користування коштами не сплачувало.

Направлену на адресу відповідача вимогу №31/2-5353 від 21.09.09р. про сплату заборгованості, позичальник залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, на момент порушення провадження у справі, зобовязання відповідача в сумі 22523982,35 грн., про виконання якого йдеться у позові, лише частково забезпечено заставою.

Наведені обставини, як то сума незабезпечена заставою, тривале невиконання позичальником своїх зобовязань по погашенню кредиту, на думку суду вказують на наявність факторів, що згодом можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, а тому є підставою для винесення в порядку ст.ст.66,67 ГПК України ухвали про застосування заходів забезпечення позову.

При цьому, з огляду на зміст позовних вимог про стягнення грошових сум, а також доводи заявника, суд прийшов до висновку про необхідність застосування одного із способів забезпечення позову, передбаченого ст.67 ГПК України, а саме накладання арешту на грошові суми, що належать відповідачеві в межах суми позову в розмірі 22523982,35 грн.

Щодо решти вимог про застосування заходів забезпечення позову. То, відповідно до ст. 66 ГПК України, саме заявник повинен обґрунтувати підстави вжиття судом заходів забезпечення позову, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України (п.1.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/2776 від 12.12.06р. «Про деякі питання практики забезпечення позову»).

У вирішенні питання про забезпечення позову, відповідно до ч.2 п.1.1 Інформаційного листа №01-8/2776 від 12.12.06р., господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У звязку з неподанням документів, які б свідчили про можливість зникнення та/або пошкодження заставного майна, не допуск працівників банку до здійснення перевірки наявності, стану та умов зберігання заставного майна, зважаючи на зміст та розмір зобов'язання незабезпеченого заставою, а також з огляду на предмет позовних вимог, в задоволенні решти вимог про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1,2, 4-3,33,34,43,66-67,86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Накласти арешт на кошти належні ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф" (вул. Шалом Алейхема, 1, м. Збараж, Тернопільська область, код 35068869) в межах суми позовних вимог у розмірі 22523982,35 грн.

2. В задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника, заборони боржнику змінювати місцезнаходження чи вчиняти будь - які інші дії щодо заставного майна, заборони боржнику чинити перешкоди працівникам банку у здійсненні контролю за станом використання та охорони заставного майна відмовити.

Ухвала є обовязковою до виконання.

На ухвалу господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський