ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
01.11.11 Справа № 23/194
Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:
головуючий суддя Бонк Т. Б.
судді Бойко С. М.
ОСОБА_1
при секретарі судового засідання М. Мельник
за участю представників сторін:
від позивача не зявився
від відповідача (апелянта) ОСОБА_2 представник
від виконавчої служби ОСОБА_3
розглянув апеляційну скаргу ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів б/н від 30.09.2011 р.
на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.09.2011 р. (суддя Бортник О. Ю.)
за скаргою ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції
у справі № 23/194
за позовом ТОВ «Оріон-Експорт», м. Львів
до відповідача ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів
про стягнення 784 221, 85 грн.
ухвалою господарського суду Львівської області від 26.09.2011 р. у справі № 23/194 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у справі № 23/194 за позовом ТОВ «Оріон-Експорт», м. Львів до ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів про стягнення 784 221, 85 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази виконання рішення суду у строки, встановлені для добровільного виконання постановою державного виконавця, у звязку з чим підлягає стягненню виконавчий збір на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

У своїй апеляційній скарзі відповідач просить дану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задоволити скаргу, посилаючись на те, що листом від 30.06.2011 р. ТОВ «Оріон-Експорт»повідомило Франківський ВДВС Львівського МУЮ про те, що засновником ТОВ «Поліграфінвест»повністю погашено заборгованість по наказу № 23/194 протягом строку, наданого для самостійного виконання виконавчого документа. У звязку з тим, що заборгованість була погашена третьою особою, у боржника не було можливості повідомити про виконання виконавчого документа у строк, вказаний державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 25528827. Таким чином, апелянт вважає, що оскаржувані постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2011 р. та постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2011 р. про стягнення виконавчого збору є передчасними.

У відзиві на апеляційну скаргу Франківський ВДВС Львівського МУЮ просив залишити ухвалу господарського суду Львівської області без змін, апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що оскільки рішення суду боржником в термін, наданий для самостійного виконання не виконано та сторонами не надано жодних документів про його повне чи часткове виконання, 19.05.2011 р. державним виконавцем на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 76 137, 06 грн., копію даної постанови скеровано на адресу боржнику. При цьому, виконавча служба вказує на те, що зазначена постанова боржником не оскаржувалась.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід скасувати, а вимоги апеляційної скарги задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 14.01.2011 р. у справі № 23/194 частково задоволено позов ТзОВ «Оріон-Експорт», м. Львів до ТзОВ «Поліграфінвест», м. Львів, з ТзОВ «Поліграфінвест»стягнуто на користь позивача 597 963, 07 грн. основного боргу, 27 020, 91 грн. пені, 41 798, 13 грн. відсотків за користування чужими коштами, 62 896, 33 грн. штрафу, 23 766, 19 грн. інфляційних втрат, 7 694, 45 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 231, 55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в частині стягнення 16 000 грн. провадження у справі припинено, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.02.2011 р. дане рішення залишене без змін.

21.03.2011 р. господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.01.2011 р. у справі № 23/194.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом 3-х робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.п. 1, 7 ст. 28 цього ж Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи і в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів звернулось до господарського суду першої інстанції зі скаргою на дії Франківського ВДВС Львівського МУЮ, в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо виділення в окреме провадження постанови про стягнення з нього виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження зі стягнення 7 637, 06 грн. виконавчого збору, скасувати постанову Франківського ВДВС Львівського МУЮ про закінчення виконавчого провадження в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, визнати протиправною та скасувати постанову Франківського ВДВС Львівського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2011 р. про стягнення 76 137, 06 грн. виконавчого збору.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.03.2011 р. заступником начальника Франківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову ВП № 25528827 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Львівської області від 21.03.2011 р. № 23/194, в якій боржнику встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документа до 06.04.2011 р.

Вказану постанову боржник отримав 04.04.2011 р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції № 399.

З підстав невиконання боржником рішення суду у справі № 23/194 державним виконавцем розпочато примусове виконання наказу. Так, 12.05.2011 р. виставлено платіжну вимогу № 126/В-2 на суму 76 370, 83 грн. та 17.05.2011 р. списано з арештованих рахунків скаржника 27 639, 65 грн.

Судом встановлено, що листом від 23.06.2011 р. ТОВ «Оріон-Експорт»повідомило виконавчу службу про те, що одним із засновників товариства повністю погашено заборгованість згідно наказу № 23/194 протягом строку, наданого для самостійного виконання виконавчого документа. У цій же заяві ТОВ «Оріон-Експорт»просило винести постанову про повернення наказу господарського суду стягувану без виконання.

Також 30.06.2011 р. ТОВ «Оріон-Експорт»направило лист на адресу виконавчої служби, в якому просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження, зняти арешт, накладений на майно боржника тощо, скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 25528827 від 19.05.2011 р. у звязку із погашенням заборгованості по наказу № 23/194 господарського суду Львівської області від 21.03.2011 р. протягом строку, наданого для самостійного виконання виконавчого документа.

Згідно п. 1.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р., державний виконавець уживає заходів примусового виконання, якщо боржник не виконує добровільно рішення у встановлений виконавцем строк відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»(прийняття виконавчого документа до виконання).

Заходами примусового виконання рішення є: звернення стягнення на грошові кошти боржника; звернення стягнення на інші види майна боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника й передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; відібрання дитини; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п. 4.14 вказаної Інструкції, виконавчий збір стягується пропорційно до фактично задоволених вимог стягувача.

Витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження»стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово. Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження»для обґрунтованого стягнення виконавчого збору необхідно простежити процедуру виконавчого провадження для визначення моменту стягнення виконавчого збору державним виконавцем та врахувати тісний звязок між добровільним невиконанням рішення та стягненням виконавчого збору.

Відповідно до п. 4.16.3 Інструкції, кошти виконавчого збору перераховуються до державного бюджету і як фінансування надходять на спеціальні реєстраційні рахунки для обліку інших надходжень спеціального фонду, відкриті на імя Міністерства юстиції України, регіональних управлінь юстиції, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції в органах Державного казначейства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44-1 Закону України «Про виконавче провадження», грошові суми, стягнені з боржника, зараховуються державним виконавцем на депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби.

Стягувачам юридичним особам стягнуті суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на вказані стягувачами належні їм рахунки.

При цьому, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази вжиття виконавчою службою будь-який заходів примусового характеру, зокрема тих, які передбачені п. 1.5 Інструкції.

Беручи до уваги те, що ТОВ «Оріон-Експорт» добровільно сплачено наявну заборгованість, а виконавчою службою не вчинено жодних заходів примусового характеру, то апеляційний суд вважає, що примусове стягнення в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження»та Інструкцією про проведення виконавчих дій, не відбувалось, а тому підстав для стягнення 10 % виконавчого збору з даної суми немає.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з неповним врахування всіх обставин справи та з невірним застосуванням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 26.09.2011 р. у справі № 23/194 скасувати.

Скаргу ТОВ «Поліграфінвест», м. Львів на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про задоволити.

Визнати неправомірними дії по виділенню в окреме провадження постанови про стягнення з нього виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження зі стягнення 7 637, 06 грн. виконавчого збору.

Визнати недійсною постанову Франківського ВДВС Львівського МУЮ про закінчення виконавчого провадження в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.07.2010 р. та постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2011 р. про стягнення 76 137, 06 грн. виконавчого збору.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Бонк Т. Б.

Суддя Бойко С. М.

Суддя Желік М. Б.

Повний текст постанови виготовлений 03.11.2011 р.