донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.02.2011 р. справа №5/75

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: М?ясищева А.М.,

Суддів: Алєєвої І.В., Величко Н.Л.

При секретарі: Братченко Т.А.

За участю представників сторін:

від прокурора: не з'явився

від позивача: ОСОБА_1 по дов., ОСОБА_2, по дов.;

від відповідача: ОСОБА_3 по дов.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Домострой м. Луганськ

на рішення господарського суду Луганської області від 23.11.10р. у справі №5/75 (судя ОСОБА_4М.)

за позовом Луганського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області; Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області м. Луганськ

до Приватного підприємства Домострой м. Луганськ

про стягнення 23856грн.35коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.11.10р. по справі №5/75 стягнуто з Приватного підприємства Домострой м. Луганськ на користь Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області м. Брянка Луганської області заборгованість за використану працю спецконтингенту у сумі 12102 грн. 24 коп.; заборгованість по доходах за використану працю спецконтингенту в сумі 9441 грн. 12 коп., штраф в сумі 1405 грн. 89 коп. і пеню в сумі 343 грн. 10 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що між сторонами укладений договір на використання праці засуджених до обмеження волі №30/03 від 30.03.2010р., предметом якого є використання замовником праці засуджених до обмеження волі в якості різноробочих.

П. 3.1. договору передбачені зобовязання виконавця, зокрема: силами засуджених до обмеження волі виконувати всі роботи, передбачені завданням замовника; забезпечувати своєчасне виведення робочої сили на виробництво замовника згідно з рознарядками, які складає виконавець, враховуючи потреби замовника; супроводжувати засуджених до обмеження волі до місць робіт під наглядом, а також забезпечувати нагляд за засудженими до обмеження волі згідно складеного плану нагляду виконавцем впродовж робочого часу.

Позивачем умови договору виконані. Факт виведення засуджених до обмеження волі на робочі обєкти відповідача за період з 01.06.2010р. по 05.07.2010р. (крім вихідних днів) підтверджується відповідними рознарядками за цей період, журналом прийому (здачі) засуджених виробничим персоналом, який ведеться в порядку нагляду за засудженими відповідно до ст. 61 КВК України.

Відповідно до пункту 4.2 договору, оплата використаної праці засуджених до обмеження волі здійснюється замовником на підставі підписаного табелю і акту виконаних робіт, наданого виконавцем.

Пункт 4.3 визначає порядок оплати робітникам заробітної плати.

Заробітна плата нараховується згідно з табелями, що заповнюються виконавцем. Підписання табелів замовником здійснюється не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, та передається виконавцю (п. 4.3.2. договору). Пунктом 4.3 договору встановлено, що виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, передає для підписання замовнику акти виконаних робіт у двох екземплярах. Замовник зобовязаний у триденний термін з моменту отримання підписати акт та повернути один екземпляр виконавцю. У разі незгоди замовника з актом виконаних робіт, він зобовязаний у триденний термін надати свої зауваження на адресу виконавця з нормативним обґрунтуванням та надати інші докази. У разі не направлення зауважень та акту виконаних робіт з боку замовника, направлених на адресу виконавця у триденний термін з моменту отримання замовником акту виконаних робіт, слід вважати, що замовник прийняв послуги та підписав акт виконаних робіт без зауважень у редакції виконавця.

На виконання означених вимог позивач направив відповідачу: акт звірки розрахунків станом на 06.07.2010р., відомість харчування за червень, липень 2010 року, табель обліку виходів на роботу за червень, липень 2010 року, акт прийняття виконаних робіт за червень, липень 2010 року, розрахунок нарахування до заробітної плати 50% за червень, липень 2010 року, рахунок заробітної плати засуджених за червень, липень 2010 року.

Факт надіслання позивачем всіх вищевказаних документів відповідачу 06.07.2010р. і отримання них відповідачем 09.07.2010р. підтверджується описом вкладення до поштового відправлення, засвідченого органом поштового звязку, і повідомленням про вручення поштового відправлення.

Лист відповідача від 06.07.2010р. на адресу позивача із зауваженнями до актів виконаних робіт не прийнятий судом до уваги, оскільки його не можна вважати належними запереченнями в порядку п. 4.4. договору.

Вимоги позивача про стягнення пені та штрафу суд задовольнив частково, враховуючи обмеження, встановлені п. 5.5.1 договору.

Оскаржуючи рішення господарського суду, приватне підприємство Домострой просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позивача.

Відповідач зазначає, що позивач посилається п.п. 4.3, 4.5 договору, згідно яких сторони домовились про те, що в суму оплати використаної праці засуджених до обмеження волі входить оплата праці робочої сили із числа засуджених до обмеження волі та нарахувань у розмірі 50% згідно постанови Кабінету Міністрів від 22.04.99р. №655 та строк оплати замовником використаної праці засуджених до обмеження волі 3 (три) банківських дні із дня підписання табелю і акту виконаних робіт, але в будь-якому разі не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, але перерахування коштів на розрахунковий період постачальника умовами договору не передбачено.

Згідно п. 4.4 даного договору, у разі незгоди замовника з актом виконаних робіт, він зобовязаний у триденний термін надати свої зауваження на адресу виконавця з нормативним обґрунтуванням та надати інші докази. Суд не взяв до уваги те, що відповідачем 06.07.10р. були надіслані на адресу позивача зауваження з приводу необґрунтованого нарахування норми часів використання праці спецконтингенту, тому що до справи залучені рапорти співробітників, які свідчать, що у червні засуджені працювали по вісім годин. Однак, як зазначає, відповідач всупереч вимогам договору №30/03, засуджені щодня приїздили невчасно та не відпрацьовували по вісім годин.

Судом першої інстанції не взято до уваги наступні обставини, а саме те, що внаслідок неякісної праці засуджених, витрат на їх транспортування та харчування, відповідачу економічно невигідна така співпраця, тому він відмовився прийняти до оплати рахунки.

Також суд не взяв до уваги, що згідно п.п. 4.3.2 вказаного договору, заробітна плата нараховується згідно з табелями, що заповнюються виконавцем. Підписання табелів замовником здійснюється не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітнім, та передається виконавцю.

Керуючись п.п.4.4 договору, ПП Домострой 06.07.2010р. надсилало на адресу позивача свої зауваження з приводу необгрунтованого нарахування норми часів використання праці спецконтингенту, але до теперішнього часу відповіді на зауваження не отримано, тому нарахування пені, штрафних санкцій та предявлення претензій позивачем є нічим іншим як порушенням умов договору та неправомірними діями з його боку.

У відзиві на апеляційну скаргу Луганський виправний центр Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

П. 4.3 договору встановлено, що виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітнім, передає для підписання замовнику акти виконаних робіт у двох екземплярах. Замовник зобовязаний в триденний термін з моменту отримання підписати акти та повернути один екземпляр виконавцю. У разі незгоди замовника з актом виконаних робіт, він зобовязаний у триденний термін надати свої зауваження на адресу виконавця з нормативним обґрунтуванням та інші докази.

Факт виведення засуджених на робочі обєкти відповідача за період з 01.06.10р. по 05.07.10р. (крім вихідних днів) підтверджується відповідними рознарядками за цей період, журналом прийому (здачі) засуджених виробничим персоналом в порядку ст. 61 КВК України.

Відповідно до вказаного журналу, засуджені своєчасно виводились для роботи на виробничому обєкті ПП Домострой та повертались не раніше 18 години вечора.

Як свідчать наявні в матеріалах справи рапорти молодших інспекторів, засуджені працювали по 8 годин щодня та зауважень стосовно їх роботи не надходило. Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження того, що він звертався до позивача з питань несумлінної праці засуджених або запізнення на роботу.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за договором №30/03 від 30.03.2010р. підтверджено наданими до суду документами, строк оплати відповідачем за цим договором визначено конкретним терміном.

Лист відповідача із зауваженнями від 06.07.2010р. не можна вважати належними заперечннями, оскільки вони не конкретизовані та не підтверджені документально.

В запереченнях на апеляційну скаргу в.о. Луганського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах зазначив, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, та просив апеляційний господарський суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила:

Між Луганським виправним центром Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області (№ 134) (позивач у справі), як виконавцем, та Приватним підприємством „Домострой (відповідач у справі), як замовником, укладений договір на використання праці засуджених до обмеження волі №30/03 від 30.03.2010р. (далі - договір).

Згідно з п. 2.1 договору, предметом договору є використання замовником праці засуджених до обмеження волі в якості різноробочих.

П. 3.1. договору передбачені зобовязання виконавця, зокрема, силами засуджених до обмеження волі виконувати всі роботи, передбачені завданням замовника, забезпечувати своєчасне виведення робочої сили на виробництво замовника згідно з рознарядками, які складає виконавець, враховуючи потреби замовника, супроводжувати засуджених до обмеження волі до місць робіт під наглядом, а також забезпечувати нагляд за засудженими до обмеження волі згідно складеного плану нагляду виконавцем впродовж робочого часу.

Відповідно до п. 4.2 договору, оплата використаної праці засуджених до обмеження волі здійснюється замовником відповідно підписаного табелю і акту виконаних робіт, наданого виконавцем.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що в суму оплати використаної праці засуджених до обмеження волі входить оплата праці робочої сили із числа засуджених до обмеження волі та нарахувань у розмірі 50% згідно постанови Кабінету Міністрів від 22.04.1999 № 653.

Вартість виплат робітникам заробітної плати розраховується не нижче мінімальної заробітної плати, встановленої діючим законодавством (п. 4.3.1. договору).

Заробітна плата нараховується згідно з табелями, що заповнюються виконавцем. Підписання табелів замовником здійснюється не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, та передається виконавцю (п. 4.3.2. договору).

Виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, передає для підписання замовнику акти виконаних робіт у двох екземплярах. Замовник зобовязаний у триденний термін з моменту отримання підписати акт та повернути один екземпляр виконавцю. У разі незгоди замовника з актом виконаних робіт, він зобовязаний у триденний термін надати свої зауваження на адресу виконавця з нормативним обґрунтуванням, та надати інші докази. У разі не направлення зауважень та акту виконаних робіт з боку замовника, направлених на адресу виконавця у триденний термін з моменту отримання замовником акту виконаних робіт, слід вважати, що замовник прийняв послуги та підписав акт виконаних робіт без зауважень у редакції виконавця (п.4.3 договору).

Таким чином, даний договір за своєю правовою природою є договором на надання послуг, згідно якого та в силу ст. 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулює також Положення про регулювання відносин між субєктами господарської діяльності при використанні праці засуджених та осіб, які тримаються в лікувально-трудових профілакторіях, для виконання робіт і надання послуг на виробничих обєктах організацій та підприємств усіх форм власності, затверджене Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №60 від 12.06.1999р. ( далі - Положення).

З матеріалів справи вбачається, що факт виведення засуджених до обмеження волі на робочі обєкти відповідача за період з 01.06.2010р. по 05.07.2010р. (крім вихідних днів) підтверджується відповідними рознарядками за цей період, журналом прийому (здачі) засуджених виробничим персоналом, який ведеться в порядку нагляду за засудженими відповідно до ст. 61 КВК України.

Згідно табелів обліку виходів на роботу по ТОВ Домострой за червень 2010 року разом відпрацьовано 3344 годин, за липень 2010 року відпрацьовано 256 годин, що, за розрахунками позивача, становить 20084,16грн. (17589,44грн. нарахувань на заробітну плату х 50 % = 8794,72грн. Враховано витрати відповідача на харчування засуджених за червень 2010 в сумі 6300,00грн.) та 1462,20грн. (1292,80грн. нарахувань на заробітну плату х 50 % = 649,40грн. Враховано витрати відповідача на харчування засуджених за липень 2010 в сумі 480,00грн.).

Листом № 38/1213 від 05.07.2010р. позивач направив відповідачу акт звірки розрахунків станом на 06.07.2010р., відомість харчування за червень, липень 2010 року, табель обліку виходів на роботу за червень, липень 2010 року, акт прийняття виконаних робіт за червень, липень 2010 року, розрахунок нарахування до заробітної плати 50% за червень, липень 2010 року, рахунок заробітної плати засуджених за червень, липень 2010 року, що підтверджується наявним в матеріалах описом вкладення до поштового відправлення, засвідченого органом поштового звязку, і повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу (т.1 а.с. 103).

Як зазначає відповідач, ним нарочно було передано позивачу відповідь на даний лист (т.1 а.с. 96), яким він відмовився від підписання актів. Факт отримання такого листа позивачем не заперечується.

Проте, даний лист господарський суд обгрунтовано не визнав як належні заперечення в порядку п. 4.4. договору, оскільки вони не конкретизовані та не підтверджені належними доказами.

Крім того, факт отримання послуг у вигляді праці засуджених відповідачем не заперечується, а ставиться питання про якість та кількість виконаної роботи.

Дане заперечення відповідача судова колегія до уваги не приймає, оскільки згідно договору №30/03 від 30.03.2010р., праця засуджених до обмеження волі використовується відповідачем у якості різноробочих.

При цьому згідно п.3.2.6 договору відповідач самостійно контролює якість роботи робітників по фактичній їх наявності і відпрацьованому часу на виробничому обєкті.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. (ст. 903 ЦК України).

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за договором № 30/03 від 30.03.2010р. підтверджено наданими суду документами. Строк оплати за цим договором визначено конкретним терміном, відповідачем не заперечується, як і факт прострочки оплати за вказаним договором.

Тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за використану працю засуджених до обмеження волі у сумі 12102,24грн., заборгованості по доходах за використану працю засуджених до обмеження волі у сумі 9441,12грн. обгрунтовано визнано такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду в цій частині відповідає приписам чинного законодавства.

Виконання зобовязання згідно ст. 546 ЦК України може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно п.5.5.1 договору, за порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (ст.231 ЦК України).

Проте, договор не містить в собі вказівок про вартість робіт та ним не визначено, хто саме має відповідати, та за порушення яких саме зобовязань може бути застосована ця відповідальність.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 343,10грн. та 1969,89грн. штрафу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а рішення суду першої інстанції в цій частині позову підлягає скасуванню.

Посилання скаржника на те, що всупереч вимогам договору №30/03, засуджені щодня приїздили невчасно та не відпрацьовували по вісім годин, відповідно до вимог ст.33 ГПК України не підтверджені відповідними доказами , тому не можуть бути прийняті до уваги.

Факт необґрунтованого застосування до відповідача зі сторони позивача штрафних санкцій є підтвердженим, тому його заперечення прийняті до уваги судовою колегією, а в цій частині позову позивачу відмовлено.

З огляду на наведене, рішення господарського суду не відповідє приписам чинного законодавства, матеріалам справи та підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. 49, 103, ст.104, ст.105 ГПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Луганської області від 23.11.10р. у справі №5/75 скасувати частково.

Стягнути з Приватного підприємства Домострой ( м. Луганськ, вул. 14 я лінія, 10-а, ідентифікаційний код 32201763) на користь Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області (№134) (94106, Луганська обл., м. Брянка, вул. Железняка, 6, код 33381690) заборгованість за використану працю спецконтингенту в сумі 12 102,24грн. та заборгованість по доходах за використану працю спецконтингенту в сумі 9 441,12грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства Домострой ( м. Луганськ, вул. 14 я лінія, 10-а, ідентифікаційний код 32201763) на користь державного бюджету України держмито в сумі 215,43грн. та 213,15грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Головуючий А.М.М?ясищев

Судді: І.В. Алєєва

ОСОБА_5

Надруковано 5 примірників:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу

1-господарському суду

1-ДАГС