ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" листопада 2011 р. Справа № 5019/1935/11

за позовом Рівненський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі ОСОБА_1 селищна рада

до відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Рівнесільмаш"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державна екологічна інспекція в Рівненській області.

про стягнення в сумі 57 808 грн. 34 коп.

Суддя Качур А.М.

В засіданні приймали участь:

Від прокуратури: не з'явився;

Від позивача : не з'явився;

Від відповідача : ОСОБА_3 (довіреність №767 від 04.10.2011); ОСОБА_4 (довіреність №654 від 17.08.2011);

Від третьої особи: ОСОБА_5 (посв. №22 від 27.07.2007); ОСОБА_6 (довіреність №11 від 11.10.2011);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом до відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" про стягнення 57808,34грн. шкоди заподіяної державі внаслідок забруднення атмосферного повітря.

Ухвалою суду від 25.10.2011 Державну екологічну інспекцію в Рівненській області залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судове засідання прокурор та позивач не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

09.11.2011 від прокурора надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку із неможливістю забезпечити явку прокурора у судове засідання.

Прокурором до клопотання не додано доказів, що стверджують обставини вказані в клопотанні. Подане прокурором клопотання про відкладення розгляду підлягає відхиленню, оскільки по справі відбулось три судових засідання протягом яких прокурор мав можливість довести свої доводи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Ухвалою суду від 25.10.2011 за клопотанням прокурора строк вирішення спору у справі №5019/1935/11 продовжено на п'ятнадцять днів.

Прокурор в судових засіданнях 20.09.2011, 04.10.2011, 25.10.2011 позовні вимоги до відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" підтримав.

Третя особа у наданих суду поясненнях вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у наданому суду відзиві на позовну заяву (а.с.21-23) проти позову заперечив, зазначивши, що розмір заявленої шкоди є необгрунтованим, розрахунок розміру шкоди проведено з порушенням ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25 червня 1991 року N 1264-XII, "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року N 877-V та наказу органу Мінприроди від 20 грудня 2010 року № 457 видано направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 390 від 20 грудня 2010 року, згідно якого державними інспекторами з охорони навколишнього середовища в Рівненській області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 28 грудня 2010 року проведено планову перевірку дотримання природоохоронного законодавства в сфері охорони атмосферного повітря ВАТ "Рівнесільмаш".

Проведеною перевіркою встановлено, що ВАТ "Рівнесільмаш" здійснює механічну обробку металів, складання та фарбування тракторних причепів та автокормовозів. В результаті чого здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у ВАТ "Рівнесільмаш" відсутній, про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 28 грудня 2010 року та видано припис на усунення порушення. Термін виконання припису 28.06.2011.

15.06.2011 року помічником Рівненського міжрайонного природоохоронного прокурора Войтюком О.І. разом з головним спеціалістом відділу екологічної контролю водних об'єктів, атмосферного повітря та поводження з відходами державним інспектором Петренко Г.А. проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону атмосферного повітря ВАТ "Рівнесільсмаш".

За результатами перевірки встановлено, що на підприємстві є ряд стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (зварювальні пости, фарбувальні камери та лінії). В результаті виробничої діяльності в атмосферне повітря викидаються забруднюючі речовини: оксид заліза та марганцю, оксид вуглецю, толуол, ксилол, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (пил) без наявності дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 15.06.2011.

Як вбачається з акту від 15.06.2011 обсяг викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря визначено згідно статзвітності відповідача по формі 2-ТП (повітря) за період з 01.04.2009 по 01.04.2011 та зафіксовано такі викиди у розмірі: сполуки заліза - 0,099т.; сполуки мангану - 0,012т.; вуглецю оксид - 0,089т.; речовини у вигляді суспендованих твердих частинок - 2,502т.; ксилол - 1,878т.; толуол - 3,336т. Обрахунок обсягів забруднення атмосфери проводився розрахунковим методом.

З огляду на порушення, викладені в акті перевірки від 15.06.2011, нараховано збитки заподіяні внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при викидах без дозволу в розмірі 57808,34 грн. Розрахунок розміру відшкодування збитків від 15.06.2011 проведено державним інспектором Петренко Г.А.

Державною екологічною інспекцією в Рівненській області 20.06.2011р. відповідачу направлено претензію №2268/09 щодо сплати 57808,34 шкоди, відповідь на претензію відповідач не надав.

Порядок регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел визначено у статті 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря. Зокрема, відповідно до частини пятої цієї статті Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоровя.

Перелік видів порушень законодавства в галузі охорони атмосферного повітря визначено у статті 33 Закону України „Про охорону атмосферного повітря, до них, зокрема, віднесено: перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищення обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотримання вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно зі ст.2 Закону України „Про охорону атмосферного повітря відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України „Про охорону навколишнього природного середовища та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно норм ст.68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Особливості застосування відповідальності за порушення природоохоронного законодавства визначено у ст.69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища, в якій, зокрема, визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до ст.34 Закону України „Про охорону атмосферного повітря шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Тобто, відповідальність за порушення законодавства у галузі охорони атмосферного повітря у вигляді відшкодування заподіяної шкоди носить цивільний характер.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про охорону атмосферного повітря", підпункту 12-1 пункту 4 Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1524, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за N 48/16064, затверджено ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - ОСОБА_7).

Як вказано в позові, розрахунок розмірів відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснено у відповідності до ОСОБА_7.

Так, відповідно до п.1.2. Методики, ця ОСОБА_7 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб).

ОСОБА_7 поширюється на державних інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства (п.1.4. Методики).

Згідно п.2.2. Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Згідно п.2.7. Методики розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках:

2.7.1 викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання;

2.7.2 викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря внаслідок невиконання в установлені в дозволі на викиди забруднюючих речовин терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин;

2.7.3 аварійного викиду;

2.7.4 викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря внаслідок несанкціонованого спалювання відходів різного походження, пожнивних залишків та іншої рослинності;

2.7.5 об'ємної витрати газопилового потоку (димових газів) від паливовикористовувального обладнання за відсутності технічних можливостей для інструментально-лабораторного вимірювання (конструктивні особливості газоходів).

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди (п.3.6. Методики).

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п. 3.11 ОСОБА_7).

При здійсненні розрахунків маси наднормативного викиду забруднюючої речовини розрахунковими методами згідно з п. 3.6 ОСОБА_7 час роботи джерела без дозволу на викиди визначається не раніше як з 01.02.2009 року, з дня набрання чинності наказу Мінприроди від 10.12.2008 №639.

Державна екологічна інспекція України в листі від 10.01.2011 № 3-8/991, з урахуванням положень ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", п.3.6, п.3.11 ОСОБА_7, роз'яснила, що момент виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, пов'язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без відповідного дозволу, зокрема:

відлік фактично від працьованого часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати закінченя терміну дії дозволу;

у разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати з якої суб'єкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу.

Судом встановлено, що розмір наднормативного викиду забруднюючої речовини обраховано на підставі представлених відповідачем статистичних звітів з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря) за період з 01.04.2009 по 01.04.2011.

Проте в розрахунку розміру відшкодування збитків моментом виявлення порушення визначено 15.06.2011 (дата проведення повторної перевірки), а не 28.12.2010 (дата проведення перевірки за результатами якої виявлено порушення та винесено припис на усунення виявлених порушень) чи 01.04.2009 (дата початку періоду обрахунку розміру наднормативного викиду забруднюючої речовини), що суперечить положенням ОСОБА_7.

З розрахунку розміру відшкодування збитків від 15.06.2011 вбачається, що розрахунок збитків проведено за формулою (12) ОСОБА_7.

Відповідно до п.4.1. Розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини.

Розмір збитків розраховується за формулою (12):

З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi,

де З - розмір збитків, грн;

mi-маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно,т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Ai - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзi - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

В розрахунку розміру відшкодування збитків проведеному державним інспектором Петренко Г.А., показник 1,1П формули (12) ОСОБА_7, який визначається розміром мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), визначено станом на 15.06.2011 та застосовано положення Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати у 2011 році", відповідно до якого, розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2011 становить 960 грн.

Проте, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду в акті від 15.06.2011 зазначено з 01.04.2009 по 01.04.2011.

Державний інспектор мав право здійснити розрахунок збитків розрахунковим методом, однак, розрахунок маси наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинен був здіснюватися з урахуванням приписів чинної ОСОБА_7.

Як зазначалося вище, згідно п.3.11. Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу, а відповідно до формули (12) ОСОБА_7, розмір відшкодування збитків визначається з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення, а не на момент проведення розрахунку.

Оскільки порушення були виявлені на підприємстві відповідача під час проведення перевірки 28.12.2010, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначено з 01.04.2009 по 01.04.2011, застосування в розрахунку збитків розміру мінімальної плати встановленої на момент проведення перевірки 15.06.2011 є безпідставним.

Таким чином, розрахунок суми збитків здійснений без врахування приписів ОСОБА_7.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Правило про належність доказів є обов'язковим для суб'єктів доказування. Належність доказів є мірою, що визначає залучення до процесу в конкретній справі належних доказів.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем та прокурором не підтверджені належними доказами позовні вимоги.

Всупереч вимогам статтей 32-34 Господарського процесуального кодексу України позивачем та прокурором не доведено належними доказами розмір збитків.

А тому, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не доведений належними та допустими доказами та заявлений безпідставно.

Крім того, суд зазначає наступне.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі ОСОБА_1 селищної ради з позовом про стягнення 57808,34грн. шкоди завданої державі внаслідок забруднення відповідачем атмосферного повітря.

Відповідно до ст.16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави.

За приписами ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища визначені у ст.15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", серед яких відсутні повноваження щодо стягнення збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Разом з тим, відповідно до пункту з) частини першої ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належить серед іншого подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 28 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його територіальними органами, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими спеціально уповноваженими на це органами виконавчої влади.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 р. N 1524 "Про затвердження Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України", Мінприроди має право застосовувати у випадках, передбачених законодавством, економічні санкції до підприємств, установ та організацій за порушення вимог законодавства, подавати позови про відшкодування збитків і втрат, завданих унаслідок такого порушення, складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення (п.п.2 п.5 Постанови). Мінприроди здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в його складі урядові органи державного управління, орган виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальні органи, інспекції, установи та організації, що належать до сфери його управління (п.6 Постанови).

Як зазначалось вище, відповідальність за порушення законодавства у галузі охорони атмосферного повітря у вигляді відшкодування заподіяної шкоди носить цивільний характер.

За приписами статті 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно положень ч.3 статті 2 та статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Проте, в поданій суду позовній заяві прокурором необгрунтовано вказано позивачем ОСОБА_1 селищну раду, а не відповідний орган виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, як було б слід.

За встановлених обставин, враховуючи вищезазначене, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя Качур А.М.

підписано "11" листопада 2011 р.