РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

28 лютого 2011 року Справа № 13/17/20/4800

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Сініцина Л.М.

судді Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання - Юрчук Ю.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - підприємець, ОСОБА_2 дов. в справі

відповідача - не з"явився

третьої особи - ОСОБА_3 дов. в справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.10.10 р., винесену за результатами розгляду заяви про перегляд рішення від 08.12.09р. за нововиявленими обставинами у справі № 13/17/20/4800

за позовом Підприємця ОСОБА_1

до відповідачів 1. Хмельницького бюро технічної інвентаризації

2. ВАТ "Термопластавтомат"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницьке приватне виробничо-торгівельне підприємство "Алмаз"

про визнання права власності на майно.

в с т а н о в и в :

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 19.10.10р. у справі № 13/17/20/4800 за позовом Підприємця ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Хмельницького бюро технічної інвентаризації, 2. ВАТ "Термопластавтомат", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницьке приватне виробничо-торгівельне підприємство "Алмаз" про визнання права власності на майно, відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 08.12.09р. у справі 13/17/20/4800 та його скасуванні в частині відмови у визнанні права власності на залізничну колію довжиною 46 погонних метрів, яка знаходиться по вул. Курчатова, 8/6 у м. Хмельницькому, а рішення від 08.12.2009р. у даній справі залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.10.10р., винесену за результатами розгляду заяви про перегляд рішення від 08.12.09р. за нововиявленими обставинами у справі № 13/17/20/4800; скасувати рішення від 08.12.09р. в частині відмови у визнанні права власності на залізничну колію довжиною 46 п.м. та прийняти нове рішення, яким в цій частині позов задоволити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.01.2011р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Скаржник в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді заяви про перегляд рішення від 08.12.09р. за нововиявленими обставинами у справі № 13/17/20/4800 порушені норми матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 202, 626, 640 Цивільного кодексу України, ст. 41 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 33, 112 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницького приватного виробничо-торгівельного підприємства "Алмаз" в судовому засіданні заявив, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, доводи скаржника необґрунтованими, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін, про що відзначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення відомостей про причини неявки суду не подав.

Відповідно до частини 1 та 2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Так як, явка сторін судом апеляційної інстанції не визнавалася обов»язковою, судом здійснено розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, заперечення другої сторони, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 08.12.2009 р. у справі № 13/17/20/4800 за позовом Підприємця ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Хмельницького бюро технічної інвентаризації, 2. ВАТ "Термопластавтомат", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницьке приватне виробничо-торгівельне підприємство "Алмаз" про визнання права власності на складський майданчик загальною площею 4118 кв. м., залізничну колію довжиною 46 погонних метрів, зовнішню огорожу із залізобетонних плит з металевими воротами по вул. Курчатова, 8/6 у м. Хмельницькому відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 10.03.2010 р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2010 р. за скаргами позивача рішення господарського суду залишено без змін, а апеляційну та касаційну скарги без задоволення.

Позивач подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду у даній справі від 08.12.2009 р. в частині визнання права власності на підїзну залізничну колію, довжиною 46 погонних метрів що знаходиться у м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 8/6.

Нововиявленою обставиною скаржник вважає те, що під час розгляду господарським судом Хмельницької області справи № 4/3/4380 за позовом Хмельницького приватного виробничо-торговельного підприємства „Алмаз до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ВАТ „Термопластавтомат та прийнятим рішенням від 25.06.2010 р., йому стало відомо, що в результаті огляду підїзної залізничної колії, частина якої довжиною 46 погонних метрів була предметом позову у даній справі, її довжина становить 205 погонних метрів (не враховуючи стрілочного переводу, довжина якого складає 29.07 метри), а не довжина 174,7 метри, як було встановлено рішенням суду у справі № 17/20/4800 від 08.12.2009 р. Таким чином різниця становить 30 погонних метрів. Внаслідок таких обставин, ПВТП „Алмаз як покупець та ВАТ „Термопластавтомат як продавець внесли зміни до акту приймання-передачі по договору від 07.09.2006 р., внісши додатково 30 погонних метрів підїзної залізничної колії. Укладання вказаного вище договору від 07.09.2006 р. стало однією із підстав відмови позивачу у позові. На думку скаржника під час первинного звернення до суду та розгляду справи, різниця між зазначеною у рішенні суду від 08.12.2009 р. та фактично встановленою довжиною підїзної залізничної колії складає фактичний розмір тієї, яка була придбана ним у ВАТ „Термопластавтомат згідно договору від 15.02.2002 р. та прийнята згідно акту приймання-передачі від 18.04.2002 р.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання права власності за підприємцем ОСОБА_1 на інше нерухоме майно, в тому числі і на залізничну колію довжиною 46 п. м., яка знаходиться по вул.Курчатова,8/6 у м. Хмельницькому. Позивач посилається на акт від 18.04.2002р., який у відповідності до п.3.1 договору купівлі-продажу від 15.02.2002 р., є його невід'ємною частиною.

Згідно зі ст.41 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час укладення між підприємцем ОСОБА_1 та ВАТ "Термопластавтомат" договору купівлі-продажу від 15.02.2002р., угодами визначаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст.202 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору зокрема: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Водночас договір є й основною підставою виникнення зобовязальних правовідносин. Таким чином, угоди носять вольовий характер, який проявляється в бажанні осіб встановити права і прийняти обовязки з метою досягнення правового результату.

А тому, жодних прав і обовязків, характерних для угоди як виду зобовязання, акт приймання-передачі від 18.04.2002р. не породжує. У ньому не зазначено, у власність чи у користування передається ОСОБА_1 складська площадка загальною площею 4118кв.м., залізнична колія довжиною 46п.м., зовнішня огорожа із залізобетонних плит з металевими воротами (в договорі купівлі-продажу від 15.02.2002р. дані об'єкти не вказані), не зафіксовано, які права і обовязки виникають між сторонами, і якому інституту договірних зобовязань вони характерні.

На підставі цього акту ВАТ "Термопластавтомат" передало, а підприємець ОСОБА_1 прийняв вказане в ньому майно, серед якого є і приміщення металевих складів ОКСу загальною площею 1574,3 кв.м., які є предметом договору купівлі-продажу від 15.02.2002 р. В договорі купівлі-продажу ОСОБА_1 та ВАТ "Термопластавтомат" засвідчили своє волевиявлення на купівлю-продаж лише металевих складів ОКСу загальною площею 1574,3кв.м. При цьому, суд першої інстанції врахував той факт, що позивач 18.04.2002 р. отримав у Хмельницькому БТІ реєстраційне посвідчення на об'єкти, придбані по договору купівлі-продажу від 15.02.2002р., в якому зазначені лише металеві склади загальною площею 1574,3кв.м., що повністю відповідає умовам вищевказаного договору.

Тоді як, залізнична колія довжиною 46 п.м., тощо предметом зазначеного договору не була.

Крім того, на час звернення позивача до суду власником під'їзної колії є Хмельницьке приватне виробничо-торговельне підприємство "Алмаз" згідно договору купівлі-продажу від 07.09.06 року.

Відповідно до ст.41 ЦК УРСР, (чинній на момент виникнення правовідносин та на момент набуття права власності, зазначеній у позові, -укладення договору купівлі-продажу та передачі майна за ним у 2002р.), цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

В силу ст.86 ЦК УРСР. ст.2 Закону України "Про власність" (чинному у відповідний період), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Підставою для набуття права власності є певні юридичні факти з якими закон пов'язує виникнення права власності.

Зокрема, згідно ст.128 ЦК УРСР, ппаво власності (право оперативного упрпвління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, предметом купівлі-продажу за умовами вказаного договору, як з"ясовано судом , є лише приміщення металевих складів ОКСу, яке і перейшло у власність позивача. При цьому, спірне майно не є об'єктом відчуження за вказаним договором, що встановлено судом першої та апеляційної існтанції і підверджено постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2010 року по даній справі ( а.с.46-а.с.49, а.с.104- а.с.107,а.с.259- а.с.264, том.111).

Наданий в підтвердження заявлених вимог акт прийому-передачі не містить посилань на договір, а також не містить вказівки не передачу майна у власність позивача; об'єкт купівлі-продажу за договором не є тотожним об"єктам передачі, що зазначені у акті. Враховуючи зазначені обставини, досліджуючи вказаний акт у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, т.ч. договором, суд дійшов висновку про те, що вказані документи не підтверджують передачі спірного майна у власність, оскільки не містять

посилань на передачу спірного майна у власність, при цьому, договір взагалі не містить посилань на спірне майн,о зокрема залізничну колію довжиною 46 п.м., як на об'єкт відчуження.

Суд першої інстанції приймаючи рішення від 08.12.09 у справі № 13/17/20/4800 за позовом і суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Хмельницького бюро технічної інвентаризації м.Хмеьницький та Відкритого акціонерного товариства "Термопластавтомат", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницького приватного виробничо-торгівельного підприємства "Алмаз" про визнання права власності на складську площадку загальною площею 4118,0 м.кв., залізничну колію довжиною 46 м.п., зовнішню огорожу з залізобетонних плит з металевими воротами, що розташовані за адресою: м.Хмельницький, вул.Курчатова, 8/6, яке позивач просить скасувати за нововиявленими обставинами в частині відмови у визнанні права власності на залізничну колію довжиною 46 п.м., яким відмовив у задоволенні позовних вимог в цілому з огляду на недоведеність позивачем факту купівлі не тільки під'їзної залізничної колії, але й іншого майна, яке було предметом первинного судового розгляду з чим погоджується колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду.

Тому, незважаючи на те, яка довжина під'їзної колії виявлена заявником після прийняття рішення у справі та коли позивачу стало відомо про неї, така обставина не може вважатися нововиявленою, оскільки рішення суду першої інстанції, залишеним без змін апеляційною та касаційною судовими інстанціями, мотивовано не фактичною наявністю чи відсутністю фактів встановлення чи не встановлення певного об'єму (розміру) спірного майна, а відсутність підтвердженого права власності позивача на майно в цілому, а не в частині.

За таких обставин, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги позивача на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року про перегляд рішення від 08.12.09р. за нововиявленими обставинами у справі № 13/17/20/4800.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року про перегляд рішення від 08.12.09р. за нововиявленими обставинами у справі № 13/17/20/4800 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Олексюк Г.Є.