ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
19.10.11 Справа № 5015/4069/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
Головуючого - судді Кордюк Г.Т.
суддів: Давид Л.Л.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 22.09.2011 року
на рішення господарського суду Львівської області від 12.09.2011 року
у справі № 5015/4069/11
за позовом: ОСОБА_2, м. Львів
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», м. Львів
про визнання права та зобовязання до вчинення дій
За участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_2 акціонер, ОСОБА_3 представник
від відповідача ОСОБА_4 представник
Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходило, тому протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Рішенням господарського суду Львівської області від 12.09.2011 року у справі № 5015/4069/11 (суддя Манюк П.Т.) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»про визнання права та зобовязання до вчинення дій відмовлено повністю.

При винесенні рішення, суд першої інстанції виходив із того, що перехід з виду акціонерного товариства (відкрите або закрите) на тип (публічне або приватне) здійснюється шляхом зміни найменування товариства та затвердження нової редакції Статуту і не може в судовому порядку визнаватися як зміна типу товариства; доводи позивача, що відповідач повинен був змінити найменування з Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»на Приватне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», адже саме такий тип товариства є тотожним закритому виду акціонерного товариства, не беруться до уваги судом виходячи з того, що зміна найменування акціонерного товариства з відкритого чи закритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство можлива за умови, що кількість акціонерів на дату внесення таких змін не перевищує 100 осіб, однак, на дату проведення загальних зборів Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»в товаристві було і залишається 557 акціонерів в тому числі 556 фізичних осіб та одна юридична особа, що підтверджується зведеним обліковим реєстром власників цінних паперів станом на 15.04.2011 р., тому Закрите акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»не могло бути перейменоване в приватне акціонерне товариство; на загальних зборах акціонерів, які відбулися 15.04.2011 р., прийнято рішення про зміну назви Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»на Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», однак рішень передбачених ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»(злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ товариства, зміну його типу з публічного на приватне, тощо), які б були підставою для вимоги щодо здійснення обовязкового викупу акціонерним товариством належних позивачу акцій, відповідач не приймав.

Також, місцевий господарський суд виходив з того, що організація скликання, проведення та голосування на загальних зборах акціонерів ЗАТ «Львівська кондитерська фірма «Світоч»15.04.2011 року здійснювалось на підставі Закону України «Про господарські товариства», Статуту товариства, які не передбачали обовязкового викупу акцій у акціонерів при зміні найменування товариства, а збори не приймали рішення про викуп акцій та не затверджували ринкової ціни акцій.

Крім цього, господарський суд у рішенні зазначив, що позивачем не представлено виписки з рахунку у цінних паперах, яка б підтверджувала, що вона є акціонером Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»та не подано заяви про звернення до ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»про викуп акцій і збори акціонерів товариства не приймали рішень з цього приводу.

ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу від 22.09.2011 року, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги, оскільки судом першої інстанції порушено і неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права та висновки господарського суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник вважає, що в результаті зміни найменування ЗАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»на ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»позивач втрачає переважне право на купівлю акцій у випадку їх продажу, що є порушенням прав акціонерів як закритого акціонерного товариства так і приватного акціонерного товариства. Таким чином на думку скаржника, враховуючи особливості та порядок обігу акцій і порядок переходу з одного товариства в інше, відкритому акціонерному товариству відповідає публічне акціонерне товариство, а закритому приватне акціонерне товариство.

Безпідставним є твердження суду першої інстанції про те, що позивач не звертався із заявою до відповідача про викуп акцій, оскільки позивач таку заяву подавав, що доводиться наявністю такої заяви в матеріалах справи (з доказами її подання) та встановленими судом першої інстанції обставинами, що така заява позивачкою подавалась.

Безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що позивач не довів того, що він є акціонером ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», так як не надав суду виписки з рахунку у цінних паперах, як того вимагає ч. 4 ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», оскільки доказом того, що позивач був акціонером ЗАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»є Сертифікат акцій №1266 та факт його участі і голосування на загальних зборах акціонерів 15.04.2011р. та надання відповідачем йому (позивачу) відповіді про відмову у викупі акцій. Крім цього, недостатнім є посилання суду першої інстанції на ч. 4 ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»згідно якої підтвердженням права власності на цінні папери випущені у бездокументарній формі або знерухомлені є виписка з рахунку у цінних паперах. Так згідно ч. 1 ст. 7 вказаного Закону України діяльність, пов'язана із зберіганням цінних паперів та обліком прав власності на них, здійснюється на підставі договору про відкриття рахунку у цінних паперах, який укладається власником цінних паперів з обраним ним зберігачем. Однак, судом першої інстанції не з'ясовано, чи укладав позивач договір про відкриття рахунку у цінних паперах, оскільки лише при наявності такого договору зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів виписки з рахунку у цінних паперах. Якщо такого договору немає, а його позивач із зберігачем не укладав, то позивач позбавлений можливості надати виписку з рахунку у цінних паперах і для доведення його права власності на акції відповідача суд першої інстанції мав витребувати таку інформацію від зберігача чи залучити його як третю особу.

Також, скаржник вважає, що судом першої інстанції позбавлено позивача права брати участь в господарських засіданнях, а саме ухвала від 06.09.2011 року про відкладення розгляду справи позивачу надіслана лише 09.09.2011 року (згідно штемпеля пошти на конверті) і як наслідок позивач її отримав 12.09.2011р. після обіду, що позбавило його можливості вчасно прибути в судове засідання. Таким чином, позивач не знав про час та місце розгляду справи, оскільки був повідомлений після проведення судового засідання 12.09.2011р. та швидше дізнатись про вказану дату слухання не мав можливості, оскільки був відсутній в судовому засіданні 06.09.2011р., а тому вказана обставина є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України, оскільки справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Окрім наведеного, позивач вважає, що порушення норм матеріального права полягає в тому, що судом першої інстанції не застосовано норм матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме п. 1 ч. 1 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», з якого випливає, що кожний акціонер власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства, а тому зважаючи на те, що 15.04.2011р. загальні збори акціонерів ЗАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»прийняли рішення, яке мало своїм наслідком зміну порядку обігу акцій, з якого визначається тип товариства, суд першої інстанції мав застосувати ч. 3 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», згідно якого акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов'язане викупити належні акціонерові акції; судом першої інстанції, як підставу для відмови в позові, помилково застосовано п. 13 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства», згідно якого до виключної компетенції загальних зборів належить: прийняття рішення про викуп товариством розміщених ним акцій, крім випадків обов'язкового викупу акцій, визначених статтею 68 цього Закону, тобто суд першої інстанції відмовив в позові виходячи з того, що загальні збори акціонерного товариства (ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч») не приймали рішення про обов'язковий викуп акцій позивача. В даному випадку судом першої інстанції не враховано того, що вказане повноваження загальних зборів акціонерів стосується добровільного викупу акцій з ініціативи акціонерного товариства, що врегульовано ст. 66 вказаного Закону та не розповсюджується на випадки обов'язкового викупу акцій, визначених ст. 68 вказаного Закону.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу від 07.10.2011 року № 545, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції у даній справі без змін з підстав необґрунтованості доводів апеляційної скарги. А саме, відповідач зазначає, що ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», яке створене до набрання чинності Законом України «Про акціонерні товариства»було зобовязане привести свою діяльність, зокрема статут та внутрішні положення товариства у відповідність до вимог даного Закону України, а тому суд обґрунтовано дійшов до висновку, що відповідачем вчинено дії передбачені п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства», які за своєю правовою природою не були зміною типу товариства у розумінні ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства». Вказане підтверджується Роз'ясненням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2009 р. № 8 «Щодо порядку застосування окремих положень розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень»Закону України «Про акціонерні товариства»у зв'язку з набранням ним чинності, затвердженого рішенням від 14.07.2009 р. № 797.

Також, відповідач вважає, що доводи позивача, що судом не враховано особливості та порядок обігу акцій і порядок переходу з одного товариства в інше, тотожність «виду»- відкрите (закрите) акціонерне товариство», «типу»- публічне (приватне) акціонерне товариство»спростовується пунктом 6 «Прикінцевих та перехідних положень»Закону України «Про акціонерні товариства».

Крім наведеного, відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що суд не з'ясовував чи нею укладався договір про відкриття рахунку протирічать її ж поясненням суду та ненаданням виписки, оскільки в судових засіданнях 01.08.2011р., 08.08.2011р. позивач підтвердила, що на зборах акціонерів голосувала проти всіх питань порядку денного та не вважає за необхідне звертатися до зберігача ТОВ «ГРАД - Цінні папери», щоб укласти договір на відкриття рахунку в цінних паперах та станом на день розгляду справи судом з заявою про перереєстрацію у Депозитарній системі України її права власності на акції Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», а не закритого акціонерного товариства, ОСОБА_2 не зверталася.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне:

ОСОБА_2 є власником простих іменних акцій Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»у кількості 126 цінних паперів, що підтверджується сертифікатом акцій № 1266 (а.с. 12).

15.04.2011 року відбулися загальні збори акціонерів Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч», в яких позивач приймав участь. Вказаними зборами вирішувались, зокрема, питання про зміну найменування товариства та внесення змін і доповнень до статуту товариства у звязку з приведенням його у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства»шляхом викладення його у новій редакції та затвердження нової редакції статуту товариства.

Голосування з кожного питання, зокрема, питання про зміну найменування товариства відбувалося шляхом заповнення кожним акціонером окремого іменного бюлетеня. По даному питанню збори голосували бюлетенем № 10. Вказаний бюлетень, заповнений ОСОБА_2, що підтверджує факт її голосування «проти»(а.с 60).

15.04.2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про задоволення його вимоги щодо обовязкового викупу 126 простих іменних акцій, оскільки він голосував проти прийнятого рішення про зміну найменування товариства (а.с. 13).

Листом від 17.05.2011 року № 276 (а.с. 14) відповідач відмовив позивачу, мотивуючи це тим, що акціонер-власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обовязкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, лише якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства; вчинення товариством значного правочину; зміну розміру статутного капіталу (ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»). Оскільки загальні збори не приймали рішення про зміну типу, тому відповідач вважає вимоги позивача про обовязковий викуп акцій безпідставними.

ОСОБА_2 не погодившись з такими діями та висновками відповідача, звернулась з позовом та просить визнати за нею право вимагати здійснення обовязкового викупу Публічним акціонерним товариством «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»належних їй 126 простих іменних акцій у звязку із прийняттям загальними зборами акціонерів 15 квітня 2011 р. рішення про зміну типу товариства та зобовязати Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»здійснити обовязковий викуп 126 простих іменних акцій, оскільки вважає, що на загальних зборах акціонерів 15.04.2011 року під зміною назви товариства було змінено тип товариства, що у відповідності до ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»є обовязковою підставою для викупу відповідачем акцій у позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Львівської області слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 1 Статуту ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», затвердженого на загальних зборах акціонерів ЗАТ «Львівська кондитерська фірма «Світоч»15 квітня 2011р. (протокол № 26) та зареєстрованому в органі державної реєстрації 01 червня 2011 року, товариство є новим найменуванням Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»(ідентифікаційний код 00382154), діяльність якого приведена у відповідність із Законом України «Про акціонерні товариства». Товариство є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч», що було створене на підставі Установчого договору шляхом перетворення Львівської кондитерської фірми «Світоч»з колективною формою власності у закрите акціонерне товариство згідно з рішенням Установчих зборів від 22 червня 1996 року (Протокол № 1).

30 квітня 2009 року набрав чинності Закон України «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008 року № 514-VI.

Відповідно до п. 2. розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення»Закону України «Про акціонерні товариства», через два роки з дня набрання чинності цим Законом втрачають чинність статті 1 - 49 Закону України «Про господарські товариства»у частині, що стосується акціонерних товариств.

На підставі пунктів 4, 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення»Закону України «Про акціонерні товариства», статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Приведенням діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із цим Законом є здійснення таких дій:

1) внесення змін до статуту товариства, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого або закритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство чи з відкритого або закритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство за умови, що кількість акціонерів на дату внесення таких змін не перевищує 100 осіб, а також виконання всіх інших вимог цього Закону у статуті товариства;

2) приведення внутрішніх положень товариства у відповідність із вимогами цього Закону.

Датою приведення діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із вимогами цього Закону є дата державної реєстрації змін до статуту, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство або закритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство.

Часткове виконання вимог абзацу першого цього пункту не є виконанням вимог цього Закону.

Приведення діяльності у відповідність із нормами цього Закону, статутів та внутрішніх положень акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у тому числі зміна найменування акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення.

Таким чином, дія статей 1- 49 Закону України «Про господарські товариства»протягом двох років відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства»надавала цим нормам статусу складової положень Закону України "Про акціонерні товариства». До акціонерних товариств, створених до набрання чинності Законом України «Про акціонерні товариства», застосовувалися положення статей 1 - 49 Закону України «Про господарські товариства»до втрати ними чинності або до моменту приведення статутів акціонерних товариств у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, 15 квітня 2011 року відбулися загальні збори акціонерів Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч», на яких серед інших питань прийняті рішення змінити назву Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч» на Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»та затвердити зміни і доповнення до Статуту товариства, повязані із його приведенням у відповідність вимогам Закону України «Про акціонерні товариства»шляхом викладення Статуту у новій редакції.

Позивач, який є акціонером Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч», та володіє простими іменними акціями товариства у кількості 126 цінних паперів відповідно до сертифіката акцій № 1266, брав участь у загальних зборах та голосував проти зміни найменування та затвердження нової редакції статуту, що підтверджується іменним бюлетенем № 10. Відповідно до пункт 1 частини першої статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI, у редакції Закону України від 03.02.2011 р. № 2994-VI, кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства. Оскільки, на думку позивача, при зміні назви товариства загальними зборами прийнято рішення про зміну типу товариства, з яким не погодилась позивач, а тому просить визнати за нею право вимагати здійснення обовязкового викупу Публічним акціонерним товариством «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»належних йому 126 простих іменних акцій у звязку та зобовязати Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»здійснити обовязковий викуп 126 простих іменних акцій, оскільки на її звернення з листом від 15.04.2011 року відповідач відповів відмовою.

Статтею 68 Закону України «Про господарські товариства»кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: 1) злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства; 2) вчинення товариством значного правочину; 3) зміну розміру статутного капіталу.

Згідно ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства»акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Зміна типу можлива з приватного на публічне або з публічного на приватне. Кількісний склад акціонерів приватного акціонерного товариства не може перевищувати 100 акціонерів.

Перехід з виду акціонерного товариства (відкрите або закрите) на (публічне або приватне) здійснюється шляхом зміни найменування товариства та затвердження нової редакції Статуту і не може в судовому порядку визнаватися як зміна типу товариства.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, кількісний склад акціонерів приватного акціонерного товариства не може перевищувати 100 акціонерів, а на дату проведення загальних зборів Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»в товаристві було і залишається 557 акціонерів, в тому числі 556 фізичних осіб та одна юридична особа, що підтверджується зведеним обліковим реєстром власників цінних паперів станом на 14.04.2011 року (а.с. 37-49), тому Закрите акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»не могло бути перейменоване в приватне акціонерне товариство.

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах акціонерів, які відбулися 15.04.2011 р., прийнято рішення про зміну назви Закритого акціонерного товариства «Львівська кондитерська фірма «Світоч»на Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», однак рішень передбачених ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ товариства, зміну його типу з публічного на приватне, тощо), які б були підставою для вимоги щодо здійснення обовязкового викупу акціонерним товариством належних позивачу акцій, відповідач не приймав.

Таким чином, зміна видів акціонерних товариств «відкрите/закрите акціонерне товариство»на типи «публічне/приватне акціонерне товариство», як підставу для обовязкового викупу акціонерним товариством акцій на вимогу акціонерів, статтею 68 Закону «Про акціонерні товариства»не передбачено.

Крім наведеного, як вірно зазначив місцевий господарський суд, організація скликання, проведення та голосування на загальних зборах акціонерів ЗАТ «Львівська кондитерська фірма «Світоч»15.04.2011 року здійснювалось на підставі Закону України «Про господарські товариства», Статуту товариства, які не передбачали обовязкового викупу акцій у акціонерів при зміні найменування товариства, а збори не приймали рішення про викуп акцій та не затверджували ринкової ціни акцій.

Окрім цього, відповідно до Розяснення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2009 року № 8 «Щодо порядку застосування окремих положень розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про акціонерні товариства»у звязку з набранням ним чинності»затвердженого рішенням від 14.07.2009 р. № 797, датою приведення діяльності відкритого акціонерного товариства та закритого акціонерного товариства у відповідність з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства»є дата державної реєстрації змін до статуту, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне/приватне акціонерне товариство або закрите акціонерне товариство на публічне/приватне акціонерне товариство.

Державну реєстрацію змін до установчих документів, а саме реєстрацію нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»проведено 01.06.2001 р. за № 5002797.

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства», повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити назву його типу (публічне чи приватне) і організаційно-правової форми (акціонерне товариство).

Згідно із п.п. 1.1, 1.2, 2.4 Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Держкомпідприємницта від 09.06.2004 р. № 65, юридична особа повинна мати своє найменування. У найменуванні юридичної особи зазначаються її організаційно-правова форма та назва. Найменування юридичної особи викладається державною мовою. Назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію щодо мети діяльності, виду, способу утворення, залежності юридичної особи та інших відомостей згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм суб'єктів господарювання, установлених Цивільним та Господарським кодексами України та законами України. Юридична особа, крім повного найменування, може мати скорочене найменування. Назва юридичної особи береться у лапки та зазначається безпосередньо після організаційно-правової форми суб'єкта господарювання.

Таким чином, загальними зборами 15 квітня 2011 року затверджено нове повне найменування товариства: Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «Світоч».

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не враховано особливості та порядок обігу акцій і порядок переходу з одного товариства в інше, тотожність «виду»- відкрите (закрите) акціонерне товариство», «типу»- публічне (приватне) акціонерне товариство», судова колегія вважає його необґрунтованим та таким, що спростовується пунктом 6 «Прикінцевих та перехідних положень»Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки у разі якщо після набрання чинності цим Законом загальними зборами акціонерного товариства, створеного до набрання чинності цим Законом, прийнято рішення про зміну розміру статутного капіталу товариства, деномінацію акцій та емісію цінних паперів, таке товариство зобов'язане привести свій статут та внутрішні положення у відповідність із цим Законом. Невнесення таких змін до статуту та внутрішніх положень акціонерного товариства є підставою для відмови в державній реєстрації випуску цінних паперів цього товариства.

Слід зазначити, що послідовність дій емітента у разі здійснення розміщення цінних паперів здійснюється згідно Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»і є вторинними у порівнянні з приведенням статуту товариства згідно вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Оскільки, на загальних зборах акціонерів 15.04.2011 року не приймалось рішень щодо емісії акцій, отже, твердження позивача про невідповідність висновку суду обставинам справи та матеріалам справи є безпідставними.

Щодо посилання апелянта на те, що ухвала від 06.09.2011 року про відкладення розгляду справи позивачу надіслана лише 09.09.2011 року (згідно штемпеля пошти на конверті) і як наслідок позивач її отримав 12.09.2011р. після обіду, що позбавило його можливості вчасно прибути в судове засідання, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України»стороною, не повідомленою належним чином про місце засідання суду, про що йдеться у пункті 2 частини третьої статті 104 ГПК, слід вважати сторону, стосовно якої судом першої інстанції не дотримано вимог статті 64 ГПК.

Крім цього, якщо сторона брала участь у судовому розгляді справи та реалізовувала свої процесуальні права, то саме по собі неналежне повідомлення не є підставою для скасування рішення суду (коментар до ст. 104 ГПК України під ред. ОСОБА_5М.).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала суду від 21.07.2011 року про призначення справи до розгляду направлено сторонам з дотриманням вимог ст. 87 ГПК України, і отримання ухвали позивачем підтверджується її підписом на повідомленні про вручення (а.с. 108).

Окрім цього, як зазначила в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2, що в судових засіданнях господарського суду 01.08.2011 року та 08.08.2011 року вона брала особисто участь, наводила свої доводи та міркування по суті спору, а тому на думку судової колегії отримання нею ухвали суду 12.09.2011 року не вплинуло на прийняття місцевим господарським судом рішення у даній справі без участі позивача чи його уповноваженого представника.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що позивач не довів того, що є акціонером ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», оскільки не подав виписки з рахунку у цінних паперах, як того вимагає ч. 4 ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», судова колегія погодитись не може оскільки вважає, що даний факт спростовується сертифікатом акцій № 1266, що знаходиться в матеріалах справи і зведеним обліковим реєстром власників цінних паперів № 7240-8768ап від 14.04.2011 року (а.с. 37-49), відповідно до яких позивач є власником цінних паперів ЗАТ «Львівська кондитерська фірма «Світоч», правонаступником якого є ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч». Окрім цього, судова колегія зазначає, що не укладення договору з держателем цінних паперів та неподання виписки з рахунку у цінних паперах не позбавляє позивача прав як акціонера ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч».

Висновок місцевого господарського суду про те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про викуп акцій і відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства»рішення загальних зборів про викуп акцій не приймалось, судова колегія вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивач звернувся до товариства в порядку ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», а відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства»до виключної компетенції загальних зборів належить прийняття рішення про викуп товариством розміщених ним акцій, крім випадків обов'язкового викупу акцій, визначених статтею 68 цього Закону.

Відповідно до п. 1 розяснення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 10.08.2010 р. № 7 «Про порядок застосування розділу XII Закону України «Про акціонерні товариства»щодо здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством розміщених ним акцій», у разі вимоги акціонера щодо обовязкового викупу акцій, які ґрунтуються на частині першій та другій статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства», прийняття окремого рішення загальними зборами акціонерів про викуп товариством розміщених ним акцій не потребується.

Апеляційна інстанція погоджується із доводами апеляційної скарги, що місцевим господарським судом помилково застосовано норму п. 13 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства», яка передбачає прийняття рішення про викуп акцій товариства у випадку передбаченому ч. 1 ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме, яка містить вимоги до змісту рішення загальних зборів, а також закріплює обов'язок товариства придбавати акції у кожного акціонера, який приймає (акцептує) пропозицію (оферту) про викуп акцій, за ціною, вказаною в рішенні загальних зборів (п. 1 розяснення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 10.08.2010 р. № 7).

Крім того, в матеріалах справи знаходиться заява позивача від 15.04.2011 року про обовязковий викуп акцій, адресована голові Наглядової ради ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»(а.с. 13), що спростовує висновок місцевого суду та відповідачем відповідно була надана відповідь на дану заяву, що також знаходиться в матеріалах справи (а.с. 14).

В п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 № 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»зазначено, що якщо помилка місцевого господарського суду у застосуванні норм матеріального права не вплинула на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку що вирішення спору, то у суду апеляційної інстанції немає підстав для скасування відповідного судового рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи, що і здійснено апеляційним судом при перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

А тому, невірне тлумачення закону місцевим господарським судом не призвело до прийняття незаконного рішення господарським судом в цілому, підстав для скасування рішення суду, апеляційна інстанція не вбачає.

В силу статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Апелянт при наданих йому можливостях, підставності своїх вимог не довів.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 12.09.2011 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя Кордюк Г.Т..

суддя Давид Л.Л.

суддя Мурська Х.В.