ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2011 р. Справа № 20/36

за позовом Приватного підприємства "Лотос", м. Полтава

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІО-ЛЕ", м.Полтава

2. Публічного АТ "ОСОБА_1 банк МКБ", м. Київ

про визнання додаткової угоди № 1 від 25 квітня 2008 року та додаткового договору № 1 від 25.04.2008 р. недійсними

Суддя Солодюк О.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: 1. ОСОБА_2, дов. № 3 від 10.01.11 р.

2. ОСОБА_3, дов. № 4587/12-ІІІ від 31.12.2010 р.

В судовому засіданні 08.02.2011 р. оглошувалась перерва до 18.02.2011 р. для надання сторонами додаткових доказів.

В судовому засіданні 18.02.2011 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про визнання додаткової угоди № 1 від 25 квітня 2008 року та додаткового договору № 1 від 25.04.2008 р. недійсними.

Позивач в судове засідання не з"явився. Ухвала суду від 08.02.2001 р., направлена на адресу, зазначену в позовній заяві повернулась з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідач 1 у відзиві на позов та його повноважний представник в судовому засіданні позовні вимоги визнають.

Відповідач 2 у запереченнях на позовну заяву та його повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують з мотивів, викладених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідача 1 та відповідача 2, суд встановив:

Між ВАТ "Міжнародний комерційний банк" та ТОВ "ВІО-ЛЕ"(відповідачем 1) 01.02.2008 р. був укладений кредитний договір № КЛ/08-1, відповідно до п.1.1 якого ВАТ "Міжнародний комерційний банк" відкрив відповідачу 1 відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 6 000 000 грн.(а.с. 15-18,том 1).

25.04.2008 р. між ВАТ "ОСОБА_1 банк МКБ" та ТОВ "ВІО-ЛЕ" була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року (а.с. 14, том1), відповідно до п. 1 1 якого ВАТ "ОСОБА_1 банк МКБ" відкриває відповідачу 1 відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 1 200 000, 00 доларів США терміном з 01.02.2008 р. по 01.02.2010 р.

Згідно п. 1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 МКБ"(а.с. 75-99,том 1) ВАТ "Міжнародний комерційний банк" перейменовано в ВАТ "ПІРЕУС БАНК", який є правонаступником ВАТ "Міжнародний комерційний банк". Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 03.02.2010 р. ВАТ "ПІРЕУС БАНК" перейменовано у Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 МКБ"(відповідач 2), яке є правонаступником ВАТ "Міжнародний комерційний банк".

Позивач в позові зазначає, що відповідно до п.3.4.4. контракту з керівником підприємства від 01.10.2006 р., укладеного загальними зборами учасників ТОВ "ВІО-ЛЕ" та директором ТОВ "ВІО-ЛЕ" ОСОБА_4, права директора щодо укладання певної категорії угод обмежені згодою учасників ТОВ "ВІО-ЛЕ".

Згоду на укладання кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 р. було надано учасниками ТОВ "ВІО-ЛЕ": ПП Фірмою "Лотос"(позивачем) та фізичною особою ОСОБА_5. Така згода була оформлена протоколом № 43 зборів учасників ТОВ "ВІО-ЛЕ" від 07.12.2007 р. (а.с. 72,том 1).

На укладення ОСОБА_4 додаткової угоди № 1 від 25.04.2008 р. до кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року згоди учасники ТОВ "ВІО-ЛЕ" не надавали.

За таких обставин, позивач вважає, що додаткова угода № 1 від 25.04.2008 р. укладена представником відповідача 1 - директором ОСОБА_4 з перевищенням наданих їй повноважень і просить визнати додаткову угоду № 1 від 25.04.2008 р. до кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року недійсною.

Посилаючись на недійсність додаткової угоди № 1 від 25.04.2008 р., позивач просить визнати недійсним додатковий договір № 1 від 25.04.2008 р. до договору іпотеки від 01.02.2008 р.(а.с.19). Крім того, позивач посилається на статтю 6 Закону України "Про іпотеку" та пункт 3.4.1. контракту з керівником підприємства від 01.10.2006 р.(а.с. 9 -13,том 1). В уточненнях до позовної заяви (вх.№ 13305д від 03.11.2010 р.) позивач зазначає, що права директора ТОВ "ВІО-ЛЕ" щодо укладання певної категорії угод були обмежені також рішенням зборів учасників ТОВ "ВІО-ЛЕ"(протокол № 25 від 01.10.2006 р., а.с. 19-20, том 2).

Вивчивши матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача 1 та відповідача 2, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 62 Закону України "Про господарські товариства" у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства.

Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства.

Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Згідно ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору.

Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Установчі документи повинні також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно п. 11.10 - 11.13 Статуту ТОВ "ВІО-ЛЕ"(а.с.23-34, том 1) виконавчим органом Товариства є директор, призначений зборами Учасників.

Директор здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства на підставі єдиноначальності в межах своєї компетенції і прав, визначених цим Статутом та рішенням зборів Учасників. Збори учасників Товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм до компетенції директора.

Директор не вправі приймати рішення, обов"язкові для Учасників Товариства. Директор діє від іменті Товариства. Директор Товариства від імені Товариства підписує договори, довіреності та інші документи; в межах своєї компетенції приймає рішення з будь-яких питань поточної господарської діяльності. Видає накази, обов"язкові для всіх працівників Товариства.

Директор Товариства має право без доручення діяти від імені Товариства, представляти його в усіх державних органах, на підприємствах, установах, в організаціях на Україні і за кордоном.

Таким чином, статутом ТОВ "ВІО-ЛЕ" не передбачено обмежень директора з питань укладення договорів.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 р. згідно заяви ТОВ "ВІО-ЛЕ" № 77 від 29.04.2008 р. (а.с. 121, том 1) відповідачем 2 було надано відповідачу 1 транш у розмірі 1 200 000,00 доларів США.

Згідно заяви на конвертацію суми кредиту № 98 від 15.04.2008 р.(а.с.120, том 1) та заяви про продаж іноземної валюти або банківських металів № 1 від 29.04.2008 р. від 25.04.2008 р.(а.с. 122, том 1) було доручено відповідачу 2 продати іноземну валюту у розмірі 1 200 000,00 доларів США на умовах, визначених в заяві. Грошові кошти отримані від продажу валюти були зараховані на поточний рахунок ТОВ "ВІО-ЛЕ", що підтверджується банківською випискою з особового рахунку (а.с. 154, том1).

Як вбачається з матеріалів справи, з травня 2008 р. по листопад 2008 року ТОВ "ВІО-ЛЕ" здійснювало погашення відсотків за кредитним договором № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року і таким чином, схвалила укладений договір та додаткову угоду № 1 від 25.04.2008 р. до кредитного договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року.

Доказом схвалення ТОВ "ВІО-ЛЕ" додаткової угоди № 1 від 25.04.2008 р. є також лист відповідача 1 за № 173 від 23.12.2008 р.(а.с. 125, том1), направлений на адресу відповідача 2 з проханням відстрочення сплати відсотків по кредиту строком на два місяці, а також лист за № 78 від 17.04.2009 р. (а.с. 126, том 1) з проханням знизити відсотки по кредиту та надати канікули по сплаті відсотків з квітня по листопад 2009 року.

В матеріалах справи знаходиться лист відповідача 2 за № 572/05-ІІІ від 21.05.2009 року (а.с. 123, том 1), направлений ОСОБА_6, який є представником засновника ТОВ "ВІО-ЛЕ" - ПП "Лотос" та власником ПП "Лотос", з якого вбачається, що ОСОБА_6 є обізнаний з проблемою щодо заборгованості ТОВ "ВІО-ЛЕ" по кредитному договору № КЛ/08-1 від 01.02.2008 року та додатковій угоді № 1 від 25.04.2008 р.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання додаткової угоди № 1 від 25 квітня 2008 року та додаткового договору № 1 від 25.04.2008 р. недійсними є безпідставними, спростовані наявними в матеріалах справи доказами і задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32,33,34,36,43,49,82-84 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя Солодюк О.В.

Повний текст виготовлено та підписано 25 лютого 2011 року.

Примітка:Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України