ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
29.11.11 Справа № 5010/1666/2011-27/99
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Якімець Г.Г.
ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківський птахокомбінат»(надалі ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат») №01-03/1834 від 27.10.2011р. (вх. № 1033 від 07.11.2011р.)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2011р.
у справі № 5010/1666/2011-27/99
за позовом: Закритого акціонерного товариства «Дрогобицький м`ясокомбінат»(надалі ЗАТ «Дрогобицький м`ясокомбінат»), м. Дрогобич, Львівська область
до відповідача: ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат», м. Івано-Франківськ
про стягнення заборгованості за поставлену продукцію в сумі 14 348,00 грн.,
від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 165 від 29.11.2011р.);
від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 14.10.2011р.),
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2011р. у справі № 5010/1666/2011-27/99 (суддя Михайлишин В.В.) задоволено повністю позов ЗАТ «Дрогобицький м`ясокомбінат», стягнуто з ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат»14 348,00 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 143,48 грн. сплаченого державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що видатковими накладними та довіреностями підтверджується отримання відповідачем від позивача мясної продукції на загальну суму 71 568,00 грн. Відповідач свої зобовязання виконав частково, провівши оплату за отриманий товар в розмірі 57 220,00 грн., відтак, сума боргу, яка підлягає до стягнення, становить 14 348,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішення суду першої інстанції. Зокрема зазначає, що згідно видаткової накладної № РЛ-08-12-0021 від 06.08.2009р. на загальну суму 19 908, 00 грн. отримав від позивача 1 106 шт. черева волового на загальну суму 19 908, 00 грн., з яких 797 штук виявились непридатними для прямого використання у виробництві ковбасних виробів, про виявлений брак складено акт. Позивач дав згоду на заміну неякісної сировини на якісну, але заміни не провів. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2011р. у справі № 5010/1666/2011-27/99.

Позивач не надав суду письмового, документально обґрунтованого відзиву. В судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказавши на її безпідставність та необґрунтованість. Просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2011р. у справі № 5010/1666/2011-27/99 з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно видаткових накладних № РЛ-08-12-0123 від 20.08.2009р., № РЛ-08-12-0021 від 06.08.2009р., № РЛ-05-12-0019 від 07.05.2009р., № РЛ-04-12-0106 від 06.04.2009р. та довіреностей № 125417 від 10.08.2009р., № 125401 від 05.08.2009р., № 125398 від 07.05.2009р., № 125369 від 03.04.2009р. позивач відвантажив відповідачу мясну продукцію на загальну суму 71 568,00 грн. (а.с. 10-17).

ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат»здійснило часткову оплату за отримані товари в сумі 57 220,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок (а.с. 18-21) та наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.8).

16 серпня 2011 року позивач надіслав відповідачу претензію № 98 від 6.08.2011р. про термінове перерахування боргу в розмірі 14 348,00 грн. (а.с. 42-43).

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, що слугувало підставою звернення ЗАТ «Дрогобицький м`ясокомбінат»до суду з даним позовом.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним:

Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

В ч. 2 ст. 202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Нормою ч. 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 206 ЦК України юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів констатує, що вищеописаними накладними та довіреностями підтверджується факт відвантаження позивачем та отримання відповідачем в 2009 році мясної продукції на загальну суму 71 568,00 грн.

Наявні в матеріалах справи копії банківських виписок свідчать про часткову оплату ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат»вартості отриманих товарів у розмірі 57 220,00 грн.

Таким чином, залишився неоплаченим борг в сумі 14 348,00 грн., доказів погашення якого відповідач не надав.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2 ст.530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

З огляду на те, що після отримання претензії позивача № 98 від 16 серпня 2011 року ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат»не погасило заборгованості перед ЗАТ «Дрогобицький м`ясокомбінат»в розмірі 14 348,00, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення вищевказаної суми з відповідача на користь позивача відповідно до положень п.2 ст.530 та ст. 692 ЦК України.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України відповідачем не було надано суду доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві.

Доводи апелянта про те, що згідно видаткової накладної № РЛ-08-12-0021 від 06.08.2009р. позивач поставив йому неякісну продукцію, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки:

В силу положень п. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Однак, апелянт жодним чином не обґрунтував неподання місцевому суду доказів поставки позивачем неякісної продукції.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення, представник відповідача в судовому засіданні 18.10.2011р. позовні вимоги визнав в повному обсязі, претензій щодо якості поставленої продукції не висловлював.

Враховуючи вищевказане, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, колегією суддів не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2011р. у справі № 5010/1666/2011-27/99 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Якімець Г.Г.

ОСОБА_1