ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.11 Справа № 1/704-20/182А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді - Юркевича М.В.

суддів Кузя В.Л.

ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради

на постанову господарського суду Львівської області від 23.08.2006 р.

в адміністративній справі № 1/704-20/182А

за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради

до відповідача ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 м. Львів

3-тя особа Львівська міська рада

про демонтаж самочинного будівництва

ВСТАНОВИВ :

У липні 2006 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом, у якому просила зобовязати суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_3 демонтувати самочинно збудовану споруду торговельного павільйону розм. 18,0х7,5 м. на вул. Кульпарківській, 166 у м. Львові.

Постановою господарського суду Львівської області від 23.08.2006 року в адміністративній справі № 1/704-20/182А в задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 третя особа Львівська міська рада про демонтаж самочинного будівництва - малої архітектурної форми - відмовлено.

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради не погоджується з даною постановою суду, тому у своїй апеляційній скарзі просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов'язати гр. ОСОБА_3 демонтувати самочинно збудовану споруду торговельного павільйону розм. 18,0х7,5 м. на вул. Кульпарківській, 166 у м. Львові. При цьому, апелянт покликається на наступні обставини і підстави:

· Ухвалою Львівської міської ради від 23.02.2006 р. № 3368 «Про погодження приватному підприємцю ОСОБА_3 місця розташування та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 166 у м. Львові»приватного підприємця ОСОБА_3 зобовязано подати у тримісячний термін у встановленому порядку проект відведення земельної ділянки для затвердження міською радою та приступити до освоєння земельної ділянки після оформлення документів на землекористування та виносу меж в натурі. Оскільки відповідачем зазначені вимоги не виконані, будівництво павільйону приватним підприємцем ОСОБА_3 позивач вважає самочинним будівництвом;

· Судом не взято до уваги, що за протестом прокурора були скасовані п. 132 додатку до ухвали від 26.02.2004 р. № 1138 «Про надання у короткострокову оренду земельних ділянок для встановлення та обслуговування малих архітектурних форм у м. Львові»в частині надання в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та договір оренди земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 166 від 15 липня 2004 р. № 139, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Саме після їх скасування була прийнята ухвала Львівської міської ради від 23.02.2006 р. № 3368;

· Площа павільйону становить 135 кв. м., що суперечить ухвалі Львівської міської ради від 14.12.2002 р. № 121 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, надання дозволів на розміщення та відкриття обєктів дрібно-роздрібної торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

У пункті 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб'єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, матеріалів справи, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 третя особа Львівська міська рада з позовом про демонтаж самочинного будівництва, однак, враховуючи положення ст. 17 КАС України, вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Аналіз спірних правовідносин дає підстави характеризувати їх, як господарські.

З огляду на викладене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність вирішення вказаних позовних вимог у порядку адміністративного судочинства і приходить до переконання, що даний спір підлягає розгляду та вирішенню за правилами господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157 п.1 ч.1, 195, 196, 197, п.4 ч.1 198, 203, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задоволити частково.

2. Постанову господарського суду Львівської області від 23.08.2006 р. у справі № 1/704-20/182А скасувати та провадження у справі закрити.

3. Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Юркевич М.В.

Суддя Кузь В.Л.

Суддя Желік М.Б.