ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"29" квітня 2011 р. № 5019/902/11

Суддя Павлюк І.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Озерський"

до відповідача ОСОБА_1 державної виконавчої служби Володимирецького районного управління юстиції

про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Озерський" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 державної виконавчої служби Володимирецького районного управління юстиції, відповідно до якої просить звільнити з-під арешту, накладеного на майно СВК "Озерський" постановою відділу державної виконавчої служби Володимирецького районного управління юстиції від 04.04.2007р., наступні автомобілі:

- ЗІЛ-ММЗ-4502, № 03-52:

- ЗІЛ-431-412, №03-53;

- ГАЗ-САЗ-3507, № 76-89;

- ГАЗ-52 - бензовоз. № 55-30;

- ГАЗ-САЗ-3507, № 63-36;

- ГАЗ-САЗ-3507, №70-25;

- ГАЗ-53 А, №41-11;

- ГАЗ-53 молоковоз, №09-26;

- ЗІЛ-ММЗ-45021, № 83-10;

- ЗІЛ-ММЗ-554, № 55-31;

- КАМАЗ-5511, № 48-65;

- КАМАЗ-5310, № 42-76;

- КАМАЗ-55102, № 63-41;

- КАМАЗ-5511, №59-24;

- КАМАЗ-5511, № 60-58;

- КАВЗ-3271, № 54-89;

- ГАЗ-САЗ-3507, № 09-73;

- ГАЗ-53 Б, №57-17;

- ГАЗ-53 Б, №60-57:

- ГАЗ-53 Б, №72-23;

- ГАЗ-52, № 75-86;

- ГАЗ-52, № 72-19;

- 3ІЛ-130В, № 63-95;

- ГАЗ-66 пожежн., № 54-88;

- ЗІЛ-130 кран, №09-50;

- ЗІЛ-130 3СК, № 74-77;

- УАЗ-469 Б, № 025-92;

- УАЗ-3303, № 83-35;

- ІЖ-2115, №42-27;

- М-412, № 025-93;

- ЛУАЗ-969, № 59-53;

- ВАЗ-2121 «Нива», №025-94;

- Прицеп ГКБ-819, № 21-67;

- Одаз 857 Б скотовоз, № 20-80;

- Одаз 885, № НОМЕР_1;

- АРУП-8 цист., № 20-79.

Як вбачається, предметом позову в даній справі є звільнення майна з-під арешту, при цьому такий арешт застосовано в процесі зведеного виконавчого провадження по виконанню наказів Господарського суду Рівненської області про стягнення з СВК "Озерський" заборгованості на суму 89 000 грн. 0 коп.

При цьому, позов подано на підставі ст. ст. 59, 85 Закону України "Про виконавче провадження", ст., ст.12, 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ст.ст. 116, 117 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом, та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів може бути здійснено в порядку, визначеному ст. 121- 2 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання відповідної скарги стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

При цьому розгляд господарськими судами скарг у порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу.

Отже, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, який видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), у межах відповідної справи.

Процедуру оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби встановлено також у ст. 85 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

Наведене свідчить, що примусове стягнення на майно на виконання чинних рішень господарського суду у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", не є порушенням права власності особи та не може бути підставою для захисту її прав шляхом подання окремого позову, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України чітко передбачено можливість оскарження дій виконавчої служби в межах господарської справи, по якій проводиться відповідне стягнення.

Наведеної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України (Постанова ВГСУ №2/111-10 від 26.08.2010р.).

Проте, при зверненні з даною позовною заявою позивачем зазначене враховано не було.

Враховуючи вищевикладене, дана позовна заява не підлягає розгляду по суті в господарських судах України, в прийнятті останньої слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 62 , ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті позовної заяви.

2. Позовну заяву з доданими до неї матеріалами повернути Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Озерський".

Суддя Павлюк І.Ю.