ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" липня 2011 р.Справа № 6/102-1904
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув заяву ТОВ фірма "Гілея" ЛТД від 25.06.2011р. про зміну порядку та способу виконання судового рішення від 22.01.2010р. у справі №6/102-1904 за позовом названого товариства до відповідача - ТОВ "Форо", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Дакон - Україна" про гарантійне усунення недоліків у виконаній роботі по договору підряду

За участю представників:

Стягувача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

Боржника : не з'явився

Третьої особи: не з'явився

Суть справи :

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22 січня 2010 року у справі №6/102-1904 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гілея" ЛТД до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форо", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакон - Україна" задоволено частково та постановлено зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Форо" за власний кошт та власними силами до 01 липня 2010 р. усунути недоліки у виконаній на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гілея" ЛТД роботі за укладеним між ними договором №15/10 від 07 жовтня 2008 року. А також стягнуто з відповідача 60 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27 вересня 2010 року, рішення господарського суду Тернопільської області від 22 січня 2010 року у справі №6/102-1904 залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Форо" без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20 січня 2011 року касаційну скаргу ТОВ "Форо" повернуто скаржнику.

На виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22 січня 2010 року та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 вересня 2010 року у справі №6/102-1904, 08 листопада 2010 року було видано відповідні накази про зобовязання вчинити дії та про стягнення судових витрат.

Накази суду від 08.11.2010р. предявленні стягувачем (позивачем) до виконання в грудні 2010 року.

Відповідно до пояснень представників позивача, наказ суду щодо стягнення коштів виконано.

25 червня 2011 року ТОВ фірма "Гілея" звернулось в господарський суд Тернопільської області із заявою про зміну способу виконання рішення суду в частині зобовязання усунути недоліки у виконаній роботі.

А саме, замість зобовязання вчинити дії, просило суд постановити стягнути з відповідача (боржника) 199 315,66 грн. вартості робіт, які повинні бути виконанні.

Своє звернення заявник мотивував неможливістю виконання рішення у встановлений ним спосіб.

Розгляд заяви, відповідно до строків, передбачених ст.121 ГПК України, призначено на 06.07.2011 року.

В судове засідання 06.07.2011 року представники боржника і третьої особи не з'явились, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, тому заява розглядається за їх відсутності.

Від боржника надійшло письмове клопотання про перенесення розгляду заяви, через неможливість забезпечити явку його представника.

Проти відкладення слухання справи представники стягувача заперечили.

Враховуючи встановлений законом 10 денний термін для розгляду заяви про зміну способу виконання рішення суду, а також думку заявника, дане клопотання відхилено.

Учасникам засідання розяснено належні їм права і обовязки, передбачені ст.ст. 20,22, 81-1 ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Розглянувши заяву та надані матеріали, заслухавши пояснення представників стягувача, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Так, відповідно до змісту ч.1 ст.121 ГПК України зміна способу та порядку виконання судового рішення здійснюється у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового акта.

Однак, стягувачем не доведено у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку неможливості виконання судового акта щодо зобовязання боржника усунути недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року

N 606-XIV (далі - Закон N 606-XIV ), після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 Закону N 606-XIV і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Станом на 06.07.2011р. наказ про зобовязання боржника усунути недоліки у виконаній роботі (як цього вимагає Закон N 606-XIV ) на адресу господарського суду не повернуто, доказів прийняття органом ДВС постанови про закінчення виконавчого провадження в цій частині стягувачем не представлено.

У відповідності до пояснень представників стягувача, даних в засіданні 06.07.2011р., судовий наказ в про зобовязання вчинити певні дії продовжує знаходитись на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та постанова про його закінчення не виносилась.

Окрім того, згідно з приписами ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

При цьому, право замовника (в даному випадку стягувача) на стягнення вартості робіт, які тільки повинні бути виконанні, без понесення своїх витрат (як цього просить заявник), статтею 858 ЦК України не передбачено.

На момент розгляду заяви, стягувачем укладено договір підряду з іншою особою для усунення недоліків, допущених боржником. Роботи за договором ще не виконано, їх повна вартість (яка вказана в заяві) стягувачем не сплачена (протокол судового засідання від 06.07.2011р).

В той же час, перелічені у ст.ст. 16, 858 ЦК України вимоги є окремими, самостійними (альтернативними) способами захисту прав замовника, котрі не можуть змінюватись в порядку ст. 121 ГПК України, якщо судом вже присуджено до виконання один з них.

Розгляд судом кожного із названих способів захисту повинен здійснюватись в порядку окремого позовного провадження.

Слід також зазначити, що рішення суду майнового характеру (стягнення коштів або майна) та про зобовязання вчинити дії, у відповідності до змісту ст.84 ГПК України, Закону N 606-XIV, є різними видами судових актів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86,121 ГПК України, ст.ст. 16, 858 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження" суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Суддя І.П. Шумський