донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.07.2011 р. справа №8/48/2011

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників
від прокурора: від позивача:не зявився не зявився
від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю №12-199 від 02.11.2010р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Лозно-Олександрівської селищної ради, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від12.05.2011р. (повний текст підписано 16.05.2011р.)
у справі№8/48/2011 (суддя Середа А.П.)
за позовомПрокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Лозно-Олександрівської селищної ради, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область
доУкраїнського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»в особі Центру поштового звязку №7, м. Старобільськ, Луганська область
простягнення 1601,68грн.
В С Т А Н О В И В:

Прокурор Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Лозно-Олександрівської селищної ради, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»в особі Центру поштового звязку №7, м. Старобільськ, Луганська область про стягнення витрат, проведених з оплати комунальних послуг, спожитих сторонньою юридичною установою за період з 01.03.2008р. по 30.11.2010р. у сумі 1601,68грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.05.2011р. (повний текст підписано 16.05.2011р.) у справі №8/48/2011 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Вказане рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для стягнення витрат, проведених з оплати комунальних послуг, спожитих сторонньою юридичною установою, оскільки сторони договір про надання відповідачеві комунальних послуг у вигляді опалення приміщення площею 13 кв.м або окремий договір про відшкодування ним цих витрат - впродовж періоду з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. не укладали.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Прокурор Білокуракинського району Луганської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Луганської області від 12.05.2011р. у справі №8/48/2011 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати, проведені з оплати комунальних послуг Лозно-Олександрівською селищною радою, фактично спожитих сторонньою юридичною установою за період з 01.03.2008р. по 30.11.2010р. у сумі 1601,68грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначив, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності, проведеної в Лозно-Олександрівській селищній раді, встановлено, що селищною радою в період з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. проводилися видатки на оплату житлово-комунальних послуг (опалення), які відповідно до п.182 Наказу Міністерства фінансів СРСР №61 від 10.03.1987р. не є фактичними видатками цієї установи, внаслідок чого установою понесені збитки. Протягом періоду з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. УДППЗ «Укрпошта»орендувало частину приміщення Лозно-Олександрівської селищної ради для розміщення відділення поштового звязку загальною площею 47,0кв.м., що підтверджується договорами оренди частини нежитлового приміщення від 02.01.2007р. та 14.01.2010р. Договір про відшкодування втрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна в письмовій формі між позивачем та відповідачем до 01.12.2010р., як передбачено постановою Кабінету Міністрів України №943 від 09.07.2002р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786»не укладався. Однак, УДППЗ «Укрпошта»протягом періоду з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. фактично отримувало послуги з опалення, розрахунок за які проводився Лозно-Олександрівською селищною радою за рахунок коштів місцевого бюджету та розраховані фахівцями КРВ в Білокуракинському районі як витрати на проведення оплати комунальних послуг, спожитих сторонньою юридичною особою, що призвели до збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта»в особі Центру поштового звязку №7, м. Старобільськ з доводами скаржника не погодилось та зазначило, що звернення прокурора в суд в інтересах селищної ради з питань, що не відносяться до загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, направлених на захист суверенітету, територіальної цілісності державного кордону України, гарантованих її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, не є представництвом держави та законом такими повноваженнями прокурор не наділений, а тому скарга прокурора Білокуракінського району Луганської області в інтересах Лозно-Олександрівської селищної ради підлягає поверненню на підставі п.1 ч.1 ст.96 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач обґрунтував свої заперечення тим, що між сторонами відсутні зобовязання щодо надання житлово-комунальних послуг позивачем та оплати цих послуги відповідачем, оскільки до 01.12.2010р. між сторонами відсутні договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг. До того ж орендар не отримав доказів про спожитий обєм газу, який вказується у розрахунку, зокрема, документів, які підтверджують показання лічильника газу. Також нічим не підтверджено, що загальна площа приміщення, яке обігрівається становить саме 191,5кв.м., та позивачем не надано доказів на підтвердження початку та кінця опалювального періоду.

У судовому засіданні 27.07.2011р. представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Прокурор та представник позивача у судове засідання не зявились, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи ті обставини, що в апеляційній скарзі прокурор посилається тільки на документи, які знаходяться в матеріалах справи та досліджувались господарським судом, а також, що явка прокурора та представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора та позивача за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

02 січня 2007 року та 14 січня 2010 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) були укладені договори на оренду нерухомого майна, за умовами яких орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться на балансі Лозно-Олексадрівської селищної ради та розташоване за адресою: селище Лозно-Олександрівка Білокуракинського району Луганської області, площею 47,0кв.м, для розміщення відділення поштового звязку смт. Лозно-Олександрівка, яке передається орендареві на підставі акту приймання-передачі (пункти 1.1., 1.2. договорів).

Орендна плата становить 1грн. на рік та нараховується відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 року №943 "Про внесення змін до постанови КМУ від 04.10.1995 року №786" (пункт 3.1. договорів). Орендар зобовязаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату (пункт 4.2. договорів). Сторони домовилися, що орендар не відповідає за зобовязаннями орендодавця (пункт 4.8. договорів).

Згідно пункту 7.1. договору від 02.01.2007р., договір діє з 02.01.2007р. по 31.12.2008р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (пункт 7.4. договору).

Згідно пункту 7.1. договору від 14.01.2010р., договір діє з 01.01.2010р. по 31.12.2013р.

Відповідно до пункту 7.6. договорів, чинність договорів припиняється внаслідок закінчення строку, на який їх було укладено або достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням арбітражного суду.

Предмет оренди передано орендареві на підставі двосторонніх актів від 02.01.07 року та від січня 2010 року відповідно.

У період з 29.11.2010р. по 14.02.2011р. Контрольно-ревізійним відділом у Білокуракинському районі Контрольно-ревізійного управління у Луганській області здійснено ревізію фінансово-господарської діяльності Лозно-Олександрівської селищної ради, за наслідками якої складено акт №332-21/001 від 14.02.2011р., згідно якого встановлено, що відповідач отримав комунальні послуги (опалення приміщення) у 2008 році на суму 322,17грн., у 2009 році на суму 679,26грн. та за 2010 рік на суму 672,16грн., а разом на суму 1673,59грн., - при цьому рахунки на сплату вартості цих послуг селищна рада відповідачеві не надавала.

КРВ дійшов висновку, що внаслідок оплати природного газу, який спожитий сторонньою організацією, селищній раді завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 1673,59грн.

Згідно довідки позивача №49 від 16.03.2011 року опалюваними є 13 кв.м від загальної площі орендованого приміщення в 47 кв.м.

18 лютого 2011 року позивач направив відповідачу вимогу за вих.№32 про відшкодування 1673,59грн. за період з 01.01.2008 року по 30.11.2010 року, додавши до неї рахунок №41 від 14.12.2010р. на суму 1673,59грн. та розрахунок до нього за період з січня 2008 року по листопад 2010 року.

Листом вих.№412 від 28.02.11 року відповідач відхилив вимогу позивача, пославшись на те, що договір про відшкодування цих витрат не укладався до 01.12.2010 року та був укладений з вказаної дати з ініціативи відповідача.

У звязку із незадоволенням означеної вимоги позивача прокурор звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення витрат, проведених з оплати комунальних послуг, спожитих сторонньою юридичною установою за період з 01.03.2008р. по 31.11.2010р. у сумі 1601,68грн.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла наступного висновку.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Аналогічні положення закріплені і ст.ст.144, 173, 174 Господарського кодексу України.

Відповідно ч.1 ст.2, ч.3 ст.18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ч.1 ст.283, ч.3 ст.285 ГК України та ст.ст.759, 762 ЦК України за користування майном на умовах оренди орендар має сплачувати орендну плату.

Пунктом 3 постанови КМ України від 04.10.1995 року №786 "Про ОСОБА_4 розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" встановлено, що до плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов'язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між Лозно-Олександрівською селищною радою та УДППЗ «Укрпошта»у період з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. відсутні договірні правовідносини з приводу газопостачання або відшкодування витрат з опалення приміщення площею 13кв.м.

Слід звернути увагу прокурора та позивача на те, що оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини з приводу газопостачання та відшкодування цих витрат, то відповідач взагалі не може мати таку заборгованість.

Водночас, прокурором та позивачем не доведено суду, що на площі, яка орендована відповідачем є системи опалення та саме на цю площу надавалися послуги із газопостачання за вказаний у позові період, які оплачені позивачем у сумі 1601,68грн..

Посилання на акт КРВ є безпідставними, оскільки зазначений документ не може встановлювати обовязкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст.19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

В апеляційній скарзі прокурор посилався на положення ст.ст.217, 224 ГК України.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором (ч.2 ст.623 ЦК України). Однак, прокурором та позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності реальних збитків, які стались внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором та позивачем не надано належних доказів на підтвердження завдання збитків на суму 1601,68грн.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат, проведених з оплати комунальних послуг, спожитих сторонньою юридичною установою за період з 01.03.2008р. по 30.11.2010р. у сумі 1601,68грн.

Щодо посилання відповідача на наявність підстав для повернення апеляційної скарги прокурора на підставі п.1 ч.1 ст.96 ГПК України, то судова колегія зазначає, що частина 1 статті 96 ГПК України встановлює право особи, яка одержала апеляційну скаргу, надати відзив на апеляційну скаргу та не містить випадки, коли апеляційна скарга не повинна прийматися апеляційним судом до розгляду по суті.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 ГПК України рішення господарського суду Луганської області від 12.05.2011р. (повний текст підписано 16.05.2011р.) у справі №8/48/2011 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційних скарг не покладаються на заявника апеляційної скарги, оскільки він звільнений від сплати державного мита.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Лозно-Олександрівської селищної ради, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область на рішення господарського суду Луганської області від 12.05.2011р. (повний текст підписано 16.05.2011р.) у справі №8/48/2011 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 12.05.2011р. (повний текст підписано 16.05.2011р.) у справі №8/48/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано 7 примірників:2 прокурору; 1позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1ДАГС, 1 ГС