ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
17.11.11 Справа № 5008/857/2011
ПОСТАНОВА

17.11.2011 р. Справа № 5008/857/2011

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Петрик К.О.

розглянув апеляційну скаргу прокурора Перечинського району Закарпатської області за №80/1788вих.11р. від 29.09.2011р.

на рішення господарського суду Закарпатської області

від 20.09.2011 року у справі № 5008/857/2011

за позовом прокурора Перечинського району в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород (позивач-1) та Перечинської міської ради, м. Перечин Закарпатської області (позивач-2)

до відповідача хлібокомбінату Перечинської районної спілки споживчих товариств, м. Перечин Закарпатської області

про стягнення 1756,12грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2

від позивачів та відповідача не зявився

Права та обовязки, визначені ст.ст.20,22 ГПК України, розяснено.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.09.2011 року у справі № 5008/857/2011 (суддя Ушак І.Г) в позові прокурора Перечинського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області та Перечинської міської ради до хлібокомбінату Перечинської районної спілки споживчих товариств про стягнення 1756,12грн.- відмовлено.

Суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо стягнення позовної суми, оскільки виявлене позивачем правопорушення у вигляді самовільного водокористування (використання підземних вод без спеціального дозволу), не містить таких кваліфікуючих ознак, як забруднення водних обєктів, забруднення поверхневих та підземних вод, наявності яких вимагає застосована позивачем ОСОБА_3, відтак, за відсутності встановлення факту забруднення підземних вод хлібокомбінатом з врахуванням ст.ст.19, 42,48,49,110,11 Водного кодексу України, в позові відмовлено.

Дане рішення оскаржується прокурором, оскільки на його думку, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, просить рішення скасувати і прийняти нове, яким позов задоволити у повному обсязі. Зокрема, зазначає, що судом не взято до уваги, що відповідач, в порушенні ст.49 Водного кодексу України, здійснював водокористування без спеціального дозволу з 01.07.2006 року, що підтверджується актом перевірки від 23.05.2011 року та фактично не заперечується відповідачем, чим завдано збитки в розмірі 1756,12 грн., обчислені згідно методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів»затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року за №389 (далі методика)

Прокурор, який брав участь в судовому засіданні, підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивачі та відповідач участь представників в судове засідання 17.11.2011 р. не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2011 р. адресатам (а.с.60-63).

Оскільки явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, та враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, згідно наявних матеріалів справи.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

23.05.2011 року прокуратурою Перечинського району спільно з фахівцями Державної екологічної інспекції в Закарпатській області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині спеціального водокористування у діяльності хлібокомбінату Перечинської районної спілки споживчих товариств, за результатами якої складено акт №09/23.03-060.

Проведеною перевіркою встановлено, що хлібокомбінат Перечинської районної спілки споживчих товариств є субєктом спеціального водокористування задля забезпечення господарської діяльності, яким здійснюється забір води із шахтного колодязя на території хлібокомбінату, однак, з 01.01.2006р. у хлібокомбінату закінчилась дія дозволу на спеціальне водокористування №210406.

За результатами даної перевірки та відповідно наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року за №389 «Про затвердження методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів»нараховано збитки в розмірі 1756,12 грн.

У добровільному порядку хлібокомбінат Перечинської районної райспоживспілки зазначену суму збитків у встановленому законодавством порядку не сплатив, у відповідь на претензію № 1018/05 від 04.04.2011 року зазначив, що з 01.04.2010 року хлібокомбінат не проводить виробничу діяльність, і тому, немає можливості сплатити штрафні санкції (а.с.11).

Дані обставини стали підставою для звернення прокурора Перечинського району з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області до хлібокомбінату Перечинської районної спілки споживчих товариств про стягнення 1756,12 грн.

Судова колегія, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне:

Порядок відшкодування шкоди передбачений, зокрема, нормами глави 82 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»(від 25.06.1991 р. № 1264-ХП з наступними змінами та доповненнями), підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч.1 ст.111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодовувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Матеріалами справи, зокрема, актом перевірки від 23.05.2011 року, встановлено, що хлібокомбінат Перечинської районної спілки споживчих товариств самовільно здійснював спеціальне водокористування (без дозволу на спецводокористування), що є порушенням ст. 49 Водного Кодексу України і чим нанесена шкода природним ресурсам на суму 1756,12 грн., яка обрахована відповідно до «ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Мінприроди України №389 від 20.07.2009 р.

Згідно з нормою до п. 1.2. ОСОБА_3, вона встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які призвели до:

- забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин із зворотними водами або речовин у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів;

- забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів;

та обумовлені: самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування; забором, використанням води та скидом забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Як було правильно встановлено господарським судом та підтверджується наявними у справі матеріалами (зокрема актом № 09/23.03-060 від 23.05.2011р.), проведеною позивачем перевіркою встановлено лише факт самовільного використання відповідачем водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, що не може слугувати підставою стягнення з Відповідача у справі збитків.

Жодних відміток про те, що дії відповідача призвели до забруднення водних об'єктів, поверхневих та підземних вод в акті перевірки немає.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 20.09.2011р. у справі №5008/857/2011 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Краєвська М.В.