донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.08.2011 р. справа №44/236

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників
від позивача:представник не зявився
від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю №844801 від 16.08.2011р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м. Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від05.07.2011р.
у справі№44/236 (суддя Підченко Ю.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Восход», м. Донецьк
доФізичної особи підприємця ОСОБА_5, м. Донецьк
простягнення основного боргу у розмірі 6503,26грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 757,46грн., штрафу у розмірі 7000грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 318,38грн., інфляційних в розмірі 1103,97грн. згідно договору оренди №А-08/004 від 01.02.08р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Восход, м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м. Донецьк про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення №А-08/04 від 01.02.08р. в сумі 6503,26грн. за несплату у повному обсязі орендної плати за липень, листопад, грудень 2008р., січень, лютий, березень 2009 року; пені в сумі 6995,69грн., штрафу в розмірі 6000грн., 3% річних в сумі 113грн. та інфляційної складової в розмірі 583,47грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.08.2009р., залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.04.2010р. у справі №44/236, позов задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_5 заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, штрафу та пені у загальному розмірі 13945,13грн., а також судові витрати, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2010р. у справі №44/236 рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2009р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.12.2009р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Постанова мотивована тим, що суди не дослідили та не встановили, яку суму орендної плати відповідач повинен сплатити позивачу в період з червня 2008р. по квітень 2009р. та яку суму ним сплачено в цей період, не з'ясували який розмір боргу виник у відповідача перед позивачем окремо за кожний місяць; поза увагою судів залишились квитанції, які свідчать про часткове внесення відповідачем орендної плати за спірний період; суди попередніх інстанцій не перевірили правильності нарахування позивачем розміру боргу відповідача.

У подальшому, позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача борг з орендної плати в сумі 6503,26грн., 757,46грн. пені, 7000грн. штрафу, 318,38грн. 3% річних, 1103,97грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.09.2010р. у справі №44/236 задоволено у повному обсязі позовні вимоги, стягнуто з ФОП ОСОБА_5 заборгованість по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення №А-08/04 від 01.02.2008р. в сумі 6503,26грн., пеню в сумі 757,46грн., штраф в сумі 7000грн., 3% річних в сумі 318,38грн., інфляційну складову в розмірі 1103,97грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2010р. у справі №44/236 рішенням господарського суду Донецької області від 14.09.2010р. скасовано та прийнято нове рішення про відмову у позові.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2011р. у справі №44/236 рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2010р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2010р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Постанова мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не виконали вказівки суду касаційної інстанції, які зазначені у постанові Вищого господарського суду України від 29.04.2010р.

В ході нового розгляду справи, позивач надав письмові пояснення, в яких визначив період за який заявлено заборгованість та просив стягнути з відповідача борг у розмірі 6503,26грн., який складається з наступних періодів: листопад 2008 року 483,40грн.; грудень 2008 року 1982,88грн.; січень 2009 року 2037грн.; лютий 2009 року 999,99грн.; березень 2009 року 999,99грн., пеню у розмірі 757,46грн., штраф у розмірі 7000грн., 3% річних у розмірі 318,38грн., інфляційні у розмірі 1103,97грн., разом 15683,07грн.

За результатами нового розгляду справи господарським судом Донецької області прийнято рішення від 05.07.2011р. у справі №44/236, яким позов задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_5 основний борг з орендної плати в сумі 6503,26грн., пеню в сумі 757,46грн., 3% річних в сумі 318,38грн., інфляційні в сумі 1103,97грн., штраф в сумі 7000грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобовязань за договором оренди №А-08/04 від 01.02.2008р. у частині своєчасного внесення орендних платежів за користування нерухомим майном у період з листопада 2008 року по березень 2009 року; що між сторонами, за час дії договору оренди №А-08/04 від 01.02.2008р., були і інші господарські правовідносини, а в розрахункових документах не вказано призначення платежу, отже позивач сам розподіляв отримані кошти; що в призначенні платежу не було зазначено, що сума у розмірі 1515грн. є завдатком, отже вона була розподілена, як орендна плата за березень 2008 року травень 2008 року; що заборгованість, штрафні санкції та інші нарахування на заборгованість, заявлені позивачем є обґрунтованими та доведені відповідними доказами.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ФОП ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2011р. у справі №44/236 скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку скаржника, судом першої інстанції, всупереч приписів ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України, не виконані вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постановах від 29.04.2010р. та 30.03.23011р. у справі №44/236, а також суд першої інстанції без будь-яких правових підстав вийшов за межі заявлених позовних вимог, чим порушив вимоги п.2 ст.83 ГПК України. Також скаржник зазначив, що згідно платіжних документів, які наявні в матеріалах справи, борг відповідача за оренду за договором №А-08/04 від 01.02.2008р. складає 1753,27грн., а не 6503,26грн., стягнутих судом. До того ж суд першої інстанції при винесенні рішення не прийняв до уваги, що за двома договорами оренди загальна сума, яка підлягає оплаті за оренду за період, заявлений в позові, з червня 2008 року по червень 2009 року складає 24801,66грн., в той же час відповідачем у вказаний період було сплачено 20843,79грн. за оренду приміщень за двома договорами. Також скаржник вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що нарахування штрафу щомісячно не передбачено п.5.2. договору оренди або іншими його умовами, та в договорі йде мова про єдину суму штрафу у розмірі 1000грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2011р. порушено апеляційне провадження у справі №44/236.

У письмових поясненнях від 17.08.2011р. відповідач додатково зазначив, що судом першої інстанції не досліджувались взаєморозрахунки за договорами від 17.11.2006р. та від 01.02.2008р. у їх сукупності, що призвело до неправильного вирішення спору, а також суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність вимог щодо стягнення штрафу у розмірі 7000грн. діючому законодавству, зокрема положенням ч.6 ст.231 Господарського кодексу України. Разом з тим, на думку, скаржника, судом невірно розраховано суму пені, 3% річних та інфляційних втрат та надано власний розрахунок штрафних санкцій та інших нарахувань на заборгованість.

У судовому засіданні 17.08.2011р. представник скаржника підтримав правову позицію, викладену в апеляційній скарзі та доповненнях до неї.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01 лютого 2008 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди №А-08/04, згідно п.п.1.1., 1.2. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення в Торговому комплексі „Обжора, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Туполева, 7Б, загальною прощею 3кв.м, що відмічено на схемі, яка є невідємною частиною вказаного договору, для організації роздрібного продажу парфумерії і косметики.

Обєкт оренди розташований в будівлі, що належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У відповідності до п.6.1 договору та додаткової угоди від 01.01.2009р., укладеної до нього, строк дії договору визначено з моменту його підписання до 31.12.2009р.

Умовами п.п.2.1., 2.2. договору визначений розмір орендної плати за перший календарний місяць в гривнях в еквіваленті 300 доларам США та формула розрахунку орендної плати за наступні місяці оренди, при цьому згідно п.2.5. розрахунки між сторонами здійснюються в гривнях.

Відповідно до п.2.3. орендар мав протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку перерахувати орендодавцю 3030грн. у якості (в рівних частинах) орендної плати за перший місяць та завдатку, який не підлягає поверненню у разі невиконання орендарем своїх зобовязань за договором або відмови від оренди та зараховується як платіж за останній місяць оренди у випадку належного виконання орендарем своїх зобовязань.

За умовами п.2.4. договору при його укладанні сторони визначили, що орендодавець зобовязаний виставляти орендареві рахунок в період з 25 по 30 число кожного місяця за наступний місяць, а орендна плата, що розраховується за визначеною в п.2.3. формулою, сплачується орендарем не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку (визначається датою отримання під розпис уповноваженою особою орендаря), але не пізніше 5-числа поточного місяця незалежно від факту отримання зазначених рахунків.

Пунктом 2.7. договору встановлено, що експлуатаційні витрати сплачуються орендарем пропорційно займаній площі за наведеною в угоді формулою.

Додатковою угодою від 01.01.2009р. на період з 01.02.2009р. по 31.03.2009р. сторони визначили розмір щомісячної орендної плати у сумі 1000грн. разом із ПДВ, встановили формулу розрахунку орендної плати за останній місяць оренди.

За порушення строків оплати орендних платежів та відшкодування орендодавцю витрат по комунальних послугах та експлуатаційних видатках в обсягах і строках, передбачених договором, орендар на письмову вимогу орендодавця сплачує на користь останнього пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Крім того, якщо прострочення з уплати орендної плати або інших платежів за договором становить більше 10 банківських днів, то орендар повинен сплатити (понад пеню) штраф у розмірі 1000грн. (пункт 5.2. договору).

Згідно укладеної сторонами додаткової угоди від 31.03.2009р. достроково розірвано договір оренди за ініціативою орендаря і цього ж дня майно було повернуто за актом.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В договорі оренди сторони узгодили розмір орендної плати, формулу її визначення в залежності від співвідношення курсу гривні до долару США та порядок розрахунків. На дату підписання договору вартість орендної плати погоджена сторонами у договорі у сумі 1515грн. з ПДВ. Вартість орендної плати за наступні місяці до моменту припинення дії договору повинна була розраховуватися за встановленою формулою наведеною у п.2.1 договору. 01.01.2009р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою встановили на період з 01.02.2009р. по 31.03.2009р. розмір щомісячної орендної плати у сумі 1000грн. разом із ПДВ за обєкт оренди.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення №А-08/04 від 01.02.2008р. у розмірі 6503,26грн. за листопад 2008 року по березень 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, за кожний місяць спірного періоду оренди сторонами підписані акти №ВХ-0003760 від 30.11.2008р. у сумі 1605грн., №ВХ-0004160 від 31.12.2008р. у сумі 1982,88грн., №49 від 31.01.2009р. у сумі 2337грн., №407 від 28.02.2009р. у сумі 999,99грн., акт №812 від 31.03.2009р. у сумі 999,99грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо доведеності належними доказами факту користування відповідачем обєктом оренди у спірний період.

За нормами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проаналізувавши умови договору та належно оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія дійшла висновку про те, що ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити орендну плату. Тобто, відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обовязку із здійснення платежу з орендної плати не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем незалежно від факту отримання відповідних рахунків.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Суд апеляційної інстанції оцінивши надані позивачем рахунки, акти, акти звірки та розрахунки заборгованості, а також надані відповідачем розрахункові документи та розрахунки заборгованості, взявши до уваги, що між сторонами укладено два договори оренди №А-08/04 від 01.02.2008р. та №А-93 від 17.11.2006р., які діяли протягом одного часу, а також те, що відповідач здійснював платежі з орендної плати по двом договорам оренди без відповідних зазначень про це у графі призначення платежу платіжних документів, врахувавши вказівки суду касаційної інстанції, які зазначені у постанові Вищого господарського суду України від 29.04.2010р., перевірив розрахунки суми боргу кожної сторони, у тому числі періоди нарахування заборгованості та документи, на підставі яких проведена відповідна операція, а саме:

Договір №А-08/04 від 01.02.2008р.Договір №А-93 від 17.11.2006р.
Період/вартістьСплатаПеріод/вартістьСплата
червень 2008 року 1515грн. 1379,45грн. 07.05.2008р. (1)*; 135,55грн. 14.06.2008р. (2)* червень 2008 року 1136,25грн. + 1313,04грн. = 2449,29грн.1313,04грн. - 09.07.2008р. (3)*; 197,71грн. 07.05.2008р. (1)*; 938,54грн. 07.08.2008р. (4)*
липень 2008 року 1515грн.1379,45грн. 14.06.2008р. (2)*; 135,55грн. 07.08.2008р. (4)*липень 2008 року 1893,75грн.955,21грн. 07.08.2008р. (4)*; 938,54грн. 09.09.2008р. (5)*
серпень 2008 року 1515грн.1379,45грн. 07.08.2008р. (4)*; 135,55грн. 27.10.2008р.(6)*серпень 2008 року 1893,75грн.711,46грн. 09.09.2008р. (5)*; 1182,29грн. 27.10.2008р.(6)*
вересень 2008 року 1515грн.1379,45грн. - 27.10.2008р. (6)*; 135,55грн. 10.11.2008р. (7)*вересень 2008 року 1893,75грн.702,71грн. 27.10.2008р. (6)*; борг 1191,04грн.
жовтень 2008 року 1515грн.1415,20грн. 10.11.2008р. (7)*; 99,80грн. 03.12.2008р. (8)*жовтень 2008 року 1893,75грн.борг 1893,75грн.
листопад 2008 року (акт №ВХ-0003760 від 30.11.2008р.) 1605грн.1121,60грн. 03.12.2008р. (8)* борг 483,40грн.листопад 2008 року 2006,25грн.2006,25грн. 10.11.2008р. (7)*
грудень 2008 року (акт №ВХ-0004160 від 31.12.2008р.) 1982,88грн.борг 1982,88грн.грудень 2008 року 2478,60грн.2478,60грн. 03.12.2008р. (8)*
січень 2009 року (акт №49 від 31.01.2009р.) 2337грн.300грн. 23.02.2009р. борг 2037грн.січень 2009 року 2921,25грн.борг 2921,25грн.
лютий 2009 року (акт №407 від 28.02.2009р.) 999,99грн.борг 999,99грн.лютий 2009 року 1000грн.борг 1000грн.
березень 2009 року (акт №812 від 31.03.2009р.) 999,99грн.борг 999,99грн.березень 2009 року 1000грн.333,33грн. 06.06.2009р. (9)* борг 666,67грн.
квітень 2009 року 1000грн.1000грн. 24.04.2009р.
травень 2009 року 1000грн.1000грн. 06.05.2009р.
червень 2009 року 666,67грн.666,67грн. 06.06.2009р. (9)*
* - оплати здійснені відповідачем: (1) 07.05.2008р. 4233,48грн.; (2) 14.06.2008р. 1515грн.; (3) 09.07.2008р. 1313,04грн.; (4) 07.08.2008р. 3408,75грн.; (5) 09.09.2008р. 1650грн.; (6) 27.10.2008р. 3400грн.; (7) 10.11.2008р. 3557грн.; (8) 03.12.2008р. 3700грн.; (9) 06.06.2009р. 1000грн.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобовязань за договором оренди у частині своєчасного внесення орендних платежів за користування нерухомим майном.

При цьому, період нарахування боргу починається з листопада 2008 року, а закінчується в березні 2009 року, а саме: за листопад 2008 нарахована сума боргу складає 483,40грн., за грудень 2008 року 1982,88грн., за січень 2009 року 2037грн., за лютий 2009 року 999,99грн., за березень 2009 року 999,99грн.

Доводи відповідача щодо часткової сплати ним орендної плати за спірний період спростовуються тим, що між сторонами, за час дії договору оренди №А-08/04 від 01.02.2008р., були і інші господарські правовідносини, а в розрахункових документах не вказано призначення платежу, отже позивач сам розподіляв отримані кошти. Також, є безпідставними доводи відповідача стосовно того, що 08.02.2008р. ним був перерахований завдаток в сумі 1515грн., який повинен бути зарахований за останній місяць оренди, оскільки в призначенні платежу не було зазначено, що ця сума є завдатком, отже вона була розподілена, як орендна плата за березень 2008 року травень 2008 року.

За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 6503,26грн.

Приймаючи рішення щодо вимог про стягнення пені у сумі 757,46грн., штрафу у сумі 7000грн., 3% річних у сумі 318,38грн., інфляційних втрат у сумі 1103,97грн., суд першої інстанції правомірно врахував положення статей 534, 549-552 та статті 625 ЦК, статей 229-234 ГК України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, вірно із дотриманням положень пункту 5.2. договору, визначив момент виникнення права вимоги та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

При цьому, судова колегія зазначає, що ч.4 ст.179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Приписами ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Крім того, статтею 629 ЦК України встановлено презумпцію обов'язковості виконання договору сторонами.

Відповідно до положень ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відтак, у разі невиконання або неналежного виконання стороною господарського договору взятого на себе зобов'язання у іншої сторони за договором виникає право на застосування відповідних штрафних санкцій по відношенню до сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 4 ст.231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Норма ч.4 ст.231 ГК України передбачає право сторін закріпити у договорі розмір санкцій, що виражається у певній, визначеній грошовій сумі.

Положеннями п.5.2. договору передбачені заходи відповідальності за порушення строків оплати орендних платежів, зокрема, у вигляді штрафу (понад пеню) в розмірі 1000грн. у разі, якщо прострочення перевищуватиме 10 банківських днів.

Отже, однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, тобто укладаючи договір №А-08/04 від 01.02.2008р., сторони вільно та на свій розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови і підписали договір без будь-яких зауважень, застережень, протоколу розбіжностей.

За таких підстав твердження відповідача щодо невідповідності вимог про стягнення штрафу у розмірі 7000грн. діючому законодавству апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що оскаржуване рішення господарського суду ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2011р. у справі №44/236 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2011р. у справі №44/236 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2011р. у справі №44/236 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1позивачу; 1 відповідачу (поштова адреса); 1 до справи; 1 ДАГС, 1 ГС