ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2011 р. Справа № 5015/5228/11

за позовом: Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія Скарбниця

до відповідача: КП Комбінат міського господарства

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1;

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2;

третя особа 3: яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ Страхова компанія УНІКА

про відшкодування матеріальної шкоди

ціна позову: 4610,71грн.

суддя Фартушок Т.Б.

секретар Сорочик В.Ю.

Представники:

від позивача - ОСОБА_3- представник, довіреність в матеріалах справи;

від відповідача ОСОБА_4- представник, довіреність в матеріалах справи;

третя особа 1: не зявилась;

третя особа 2: ОСОБА_2;

третя особа 3: не зявився;

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія Скарбниця звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до КП Комбінат міського господарства, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1; третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2; третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Страхова компанія УНІКА про відшкодування матеріальної шкоди ; ціна позову: 4610,71грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області №5015/5228/11 від 14.09.2011р. порушено провадження у справі та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10год. 00хв. 04.10.2011р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Львівської області по даній справі від 04.10.2011р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.10.2011р. залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, ОСОБА_2, :Страхова компанія УНІКА.

Представникам Сторін по явці оголошено права та обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 28, 38 господарського процесуального кодексу України. Крім того, в ухвалах господарського суду по даній справі, які скеровані чи оголошені Учасникам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції господарського суду Львівської області та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень, письмові повідомлення про оголошення ухвал), зазначалось, що права та обовязки учасників визначені ст.ст.20, 22, 28, 38 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Представник Позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав.

Протягом розгляду справи представником Позивача подано суду наступні документи: копії довіреностей на право здійснення представництва; копію довідки з ЄДРПОУ; довідку про відсутність обставин передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України.

Представник Відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив.

Протягом розгляду справи подав наступні документи: копію довіреності на право здійснення представництва; копію свідоцтва про державну реєстрацію; довідку з головного управління статистики.

Третя особа 1, 3 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа 2 в судове засідання зявився, надав пояснення, яким підтвердив факт ДТП та завдані збитки, а також пояснив, що йому не відомо чому Позивача не повідомлено про вчинене ДТП, ни ж такого повідомлення з місця події не надавалось.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобовязувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора. Жодних клопотань про витребування доказів Відповідачем не заявлялося.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

03.06.2010р. між АТ «Страхова компанія «УНІКА»» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник, вигодонабувач) укладено договір №014016/4002/0000098 від добровільного комплексного страхування на транспорті (далі Договір), відповідно до якого транспортним засобом визначено: Хюндай елантра, 2007р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно Договору, визначено наступні страхові ризики: незаконне заволодіння, ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійне лихо, пожежа, інші випадки; встановлено франшизу « 0».

Строк дії Договору визначено по 04.06.2011р.

ВАТ АСКСкарбниця (Страховик) уклала договір страхування (Поліс ВС/4853602) з КП Комбінат міського господарства (Страхувальник) про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Поліс) на строк 31.10.09р.-30.10.10р., забезпечений т/з ЗІЛ 431412 (державний номерний знак НОМЕР_2).Відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

10.08.2010р. власником транспортного засобу Хюндай елантра, д.н.з. НОМЕР_1 подано ПрАТ «СК «Уніка» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій описано ДПТ, що мало місце 10.08.2010р.

Відповідно до довідки Органу МВС України №601 від 17.08.2010р. (довідка №8664698) про обставини дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), учасниками ДТП були автомобілі: НОМЕР_3, який належить Відповідачу, водій ОСОБА_2; Хюндай елантра, д.н.з. НОМЕР_1; ДТП трапилось внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил проїзду перехресть.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 25.08.2010р., встановлено пошкодження автомобіля НОМЕР_4.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 31.08.2010р. у справі №3-975/10 встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2010р. біля 8год. 50хв., керуючи транспортним засобом марки ЗІЛ, д.н.з.НОМЕР_5, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи маневр повороту праворуч поза перехрестям не з крайнього правого положення на проїздній частині дороги, не пропустив автомобіль НОМЕР_6, який рухався в попутному напрямку прямо по крайній правій смузі руху, внаслідок чого опустив зіткнення обох транспортних засобів, що спричинило їх механічні пошкодження.

АТ «Страхова компанія «УНІКА»» скеровувалось повідомлення ОСОБА_2 з проханням прибути на огляд автомобіля НОМЕР_7, який відбудеться 25.08.2010р. о 15год. 00хв. по вул.І.Франка, 38, страхова компанія УНІКА.

Відповідно до висновку №217/08 експертного авторознавчого дослідження від 28.08.2010р., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_8, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 5259,76грн., з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 5120,70грн.

Згідно страхового акту №237/цв/10 (аварійного сертифікату), затвердженого Позивачем 13.12.2010р., підтверджено вищеописані доводи щодо застрахованого автомобіля та зазначено, що розмір страхового відшкодування становить 4610,71грн., що відповідає страховому акту №0050129 від 20.09.2010р. та складеному за №237/цв/10 розрахунку.

Відповідно до платіжного доручення з відміткою банку про сплату №025169 від 21.09.2010р., ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування в розмірі 5259,76грн.

За №152 від 04.11.2010р. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» скерувала претензію Позивачу про сплату 5259,76грн. страхового відшкодування.

Згідно платіжного доручення №3753 від 13.12.2010р. з відміткою банку про сплату, Позивачем оплачено ПрАТ СК «УНІКА» 4610,71грн. страхового відшкодування.

Позивачем скеровано Відповідачу претензію від 11.04.2011р. №309 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Проте, в матеріалах справи відсутні, Учасниками не наведені доводи та не подані докази надання відповіді на претензію чи здійснення повної або часткової оплати боргу.

Згідно з ст.33 ГПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України Про страхування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

В матеріалах справи наявні усі перераховані документи, які визначені вищевказаним Законом як умова для здійснення страхової виплати.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.27 Закону України Про страхування та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п.33.1.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на час скоєння ДТП), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.п. «Ґ» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на час скоєння ДТП), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, подані Сторонами докази та наведені доводи, в тому числі те, що в матеріалах справи відсутні, та Відповідачем не наведені доводи та не подані докази відсутності боргу перед Позивачем , часткової чи повної сплати збитків в порядку регресу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 4610,71грн. матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст.4.-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

18.10.2011року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24.10.2011року.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-5, 4-7, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 993, 1166, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 25, 27 Закону України Про страхування суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягунти з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (82100, Львівська обл., м.Дрогобич, вул.Пилипа Орлика, 15, ідентифікаційний код 32300054) на користь Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (79005, м.Львів, Галицький р.-н, вул..Саксаганського, 5, ідентифікаційний код 13809430) 4610,71грн. матеріальної шкоди, 288грн. державного мита, 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т.Б.