ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________

19.10.11 Справа № 5008/794/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лісовській Н.В.

розглянув матеріали апеляційних скарг ОСОБА_2, м. Ужгород, без номера від 26.08.2011р. та Закарпатського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", № 231 від 01.09.2011р.

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2011 р

у справі № 5008/794/2011, суддя Русняк В.С.

за позовом Закарпатського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Відкритого акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" в особі Закарпатської обласної дирекції, м. Ужгород

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, м. Ужгород

про стягнення страхового відшкодування

за участю представників

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача: не зявились;

третьої особи: не зявились.

Розпорядженням в.о. голови суду від 18.10.2011р. в склад судової колегії внесено зміни, замість судді Гриців В.М. введено суддю Кордюк Г.Т.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2011р. у справі № 5008/794/2011 у задоволенні позовних вимог Закарпатського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта", за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення 50 025,92 грн. страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що за договором кредиту гр. ОСОБА_2 (позичальник) зобовязаний вчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеному в п. 2.4 договору кредиту. Оскільки гр. ОСОБА_2 на час настання страхового випадку 05.02.2010 року, умови договору кредиту в частині своєчасності його повернення не порушував, про що свідчить довідка банку №26/09-12 від 08.02.2010 року, і у звязку з чим майновим інтересам Вигодонабувача (позивача) не було завдано жодної шкоди, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду третя особа ОСОБА_4 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Закарпатського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" задоволити в повному обсязі, мотивуючи свої доводи тим, зокрема, що ПАТ "Укрсоцбанк" правомірно предявив до ВАТ "НСК "Оранта" вимогу про стягнення страхового відшкодування в сумі 52 473,60 грн., яка вкладається в розмір недоплаченого страхувальнику страхового відшкодування, оскільки відповідно до умов укладеного між ним та страховою компанією договору страхування, страховик страхове відшкодування сплачує вигодонабувачу, яким, в даному випадку, визначено Банк.

6 вересня 2011р. Закарпатське відділення ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.08.211р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої доводи тим, що ВАТ НАСК "Оранта" в порушення п. п. 2.13.3, п. 2.13 та ч. 2 Договору страхування від 26.11.2009р. неправомірно виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 53 000 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2011р. апеляційні скарги ОСОБА_2 та Закарпатського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" обєднано в одне апеляційне провадження, як такі, що повязані між собою підставою виникнення.

Відкрите акціонерне товариство НАСК "Оранта" у відзивах на апеляційні скарги просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення, мотивуючи, що права Банку не порушені, а підстави для стягнення суми страхового відшкодування відсутні, оскільки предмет застави автомобіль марки TOYOTA Prado 2.7, 2006р. випуску відремонтований, а ОСОБА_2 справно сплачує кредит. Також, ВАТ НАСК "Оранта" просить розглядати апеляційні скарги без участі його представника.

В судовому засіданні 05.10.2011р. представники скаржників підтримали свої доводи, викладені в апеляційних скаргах.

В дане судове засідання ОСОБА_2 не зявився, подав клопотання (телеграма) про розгляд справи без участі його представника.

Представник Банку підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг підлягають задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2006р. між Закарпатською обласною філією Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" та гр. ОСОБА_5 було укладено Договір кредиту № 08/297/38, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів кредит у сумі 18 765 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних, на купівлю транспортного засобу марки TOYOTA Prado 2.7, 2006 року випуску.

В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту № 08/297/38 від 28.09.2006р. між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" , як Заставодержателем, та ОСОБА_2І, як Заставодавцем, 28.09.2006р. було укладено Договір застави № 08/297/38, згідно якого ОСОБА_2І передав в заставу АКБ "Укрсоцбанк" транспортний засіб марки TOYOTA Prado 2.7, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

На виконання вимог п.п. 2.1.7 п. 2.7 ст. 2 Договору застави № 08/297/38, 26 листопада 2009р. між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК "Оранта" було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 506108, відповідно до якого транспортний засіб марки TOYOTA Prado 2.7, 2006 року випуску застраховано на випадок пошкодження, в тому числі внаслідок настання ДТП. Відповідно до умов Договору страхування вигодонабувачем визначено АКБ "Укрсоцбанк".

5 лютого 2010 року в м. Перечин Закарпатської області відбулася ДТП, внаслідок якої застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 звернувся до ВАТ НАСК "Орната" з заявою про настання страхового випадку і виплату йому страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу у ДТП.

Згідно звіту аварійного комісара від 23.02.2010р. № 35/10, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування значення коефіцієнту зносу становить 170 533, 04 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, становить 122 775, 11 грн.

Страховик (ВАТ НАСК "Орната") визнав пошкодження транспортного засобу страховим випадком. Однак, провівши розрахунок розміру страхового відшкодування, 15.06.2010р. виплатив ОСОБА_2 53 000 грн. страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №2051 від 15.06.2010 р.(а.с. 72).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2010р. по справі № 2п-9303/10 з ВАТ НАСК "Орната" на користь ОСОБА_2 стягнуто 68 775, 11 грн. доплати страхового відшкодування та пеню за несвоєчасну виплату цього відшкодування.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25.03.11 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2, як страхувальник, в даному випадку позбавлений права вимагати виплату страхового відшкодування, оскільки таке право належить вигодонабувачу за Договором страхування, а право на отримання страхового відшкодування безпосередньо ОСОБА_2 можливе за умови надання на це згоди вигодонабувачем.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.05.11р. рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25.03.11 залишено без змін.

Враховуючи висновки апеляційного суду Закарпатської області по справі № 2п-9303/10, в червні 2011р. Закарпатське відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк",як Вигодонабувач, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з даним позовом.

Господарський суд Закарпатської області відмовив у задоволенні позовних вимог. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами кредитного договору гр. ОСОБА_2 (позичальник) зобовязався вчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеному договором. Оскільки гр. ОСОБА_2 на час настання страхового випадку, умови договору кредиту в частині своєчасності його повернення не порушував, про що свідчить довідка банку №26/09-12 від 08.02.2010 року, і у звязку з чим майновим інтересам Вигодонабувача (позивача) не було завдано жодної шкоди, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Однак, судова колегія вважає дані висновки місцевого господарського суду такими, що суперечать нормам матеріального права, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, після заподіяння шкоди предмету застави, автомобіль марки TOYOTA Prado 2.7 був відремонтований гр. ОСОБА_2

Відповідно до умов Договору кредиту № 08/297/38 від 28.09.2006р. ОСОБА_2І зобовязаний вчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеному в п. 2.4 Договору кредиту, а в силу п. 2.4.11 Договору застави Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок страхового відшкодування у разі знищення, пошкодження або зіпсування предмета застави.

Відтак, при відмові у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з умов укладених між Банком та ОСОБА_6 договорів кредиту та застави, і дійшов висновку про те, що оскільки майновим інтересам Вигодонабувача не завдано шкоди, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Водночас, статтею 990 Цивільного кодексу України та статтею 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про страхування»страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Як уже зазначалося, відповідно до умов Договору страхування Вигодонабувачем визначено АКБ "Укрсоцбанк".

Відповідно до п. 2.13.1 Договору добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 506108 від 26.11.2009р. виплата страхового відшкодування здійснюється Страхувальником згідно з договором страхування на підставі заяви Страхувальника про страхову виплату та страхового акта.

Відповідно до п. 2.13.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу якщо страхувальником призначений Вигодонабувач, Страховик сплачує страхове відшкодування Вигодонабувачу. Інший порядок сплати страхового відшкодування (Страхувальнику, на рахунки спеціалізованих авторемонтних організацій, що здійснюють відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу, тощо) визначається на підставі окремого листа Вигодонабувача.

Як було зазначено вище, ВАТ НАСК "Орната" на підставі заяви Страхувальника - ОСОБА_2 виплатив останньому страхове відшкодування в розмірі 53 000 грн.

Однак, в матеріалах справи відсутній окремий лист Банку як Вигодонабувача про інший порядок сплати страхового відшкодування, ніж той, що визначений п. 2.13.3 Договору добровільного страхування.

Тобто, в даному випадку, ВАТ НАСК "Орната", при прийнятті рішення про виплату страхового відшкодування Страхувальнику, порушило умови Договору добровільного страхування в частині проведення безпосередньої виплати страхового відшкодування Страхувальнику без згоди на це Вигодонабувача.

Тому, висновки місцевого господарського суду про те, що оскільки транспортний засіб, що зазнав пошкодження, відремонтований ОСОБА_6, а в силу п. 2.4.11 Договору застави Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок страхового відшкодування лише у разі знищення, пошкодження або зіпсування предмету застави, є безпідставними, оскільки в силу ч. 2 ст. 581 ЦК України у разі настання страхового випадку предметом застави стає право вимоги до страховика

Та обставина, що на момент настання страхового випадку у ОСОБА_2 не було заборгованості по сплаті кредиту, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки Договором добровільного страхування його сторонами не врегульовано питання зарахування суми страхового відшкодування в рахунок сплати коштів за кредитним договором, а лише встановлено, що якщо страхувальником призначений Вигодонабувач, Страховик сплачує страхове відшкодування Вигодонабувачу.

За таких обставин, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк" про стягнення з ВАТ НСК "Оранта" 50 025,92 грн. страхового відшкодування, оскільки відповідач не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи, викладені в апеляційних скаргах, та обґрунтували неправомірність і безпідставність заявленого позову.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та ніші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із вимогами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Ст. 43 ГПК України передбачає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням викладеного в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2011р. у справі № 5008/794/2011 слід скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Судові витрати у справі покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2011р. у справі № 5008/794/2011 скасувати та прийняти нове судове рішення.

3. Позов (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а.с.94) задоволити.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 50 025, 92 грн. страхового відшкодування, 500, 25 грн. державного мита, 236 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 250, 13 грн. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_2 250, 13 грн. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

6. На виконання постанови місцевому господарському суду видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.