ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.11 Справа № 16/46/5022-949/2011

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лісовській Н.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги Монастириської міської ради Тернопільської області, № 510 від 17.08.2011р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2011 р.

у справі № 16/46/5022-949/2011, суддя Хома С.О.

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль

до Монастириської міської ради, м. Монастириська Тернопільської області

про стягнення 122 433 грн. витрат, повязаних з підготовкою та проведенням приватизації обєктів комунальної власності

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2011 р. у справі № 16/46/5022-949/2011 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області задоволено. З Монастириської міської ради, вул. Шевченка, 19, м. Монастириська, Тернопільська область, ідентифікаційний код 04058433, на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (далі РВ ФДМУ по Тернопільській області) , вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль , ідентифікаційний код 14037372, стягнуто 122 433 грн. витрат, пов'язаних з підготовкою та проведенням приватизації об'єктів комунальної власності.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Монастириська міська рада звернулась до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої доводи тим, зокрема, що розрахунок суми витрат для забезпечення підготовки, проведення приватизації позивач здійснив з врахуванням 10 відсотків від суми вже приватизованого майна. А на переконання відповідача, згідно з п. 4 Рішення міської ради № 239 від 11.05.2007 року "Про включення в перелік об'єктів, що підлягають відчуженню шляхом приватизації нежитлових приміщень по вул. Ів. Франка, 4, вул. С.Бандери, 7, вул. Шевченка, 32, вул. Шевченка, 38 в м. Монастириська" для покриття потреб, пов'язаних із процесом приватизації Регіональному відділенню належить 10 відсотків від вартості майна, що підлягало приватизації.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 28.09.2011р. позивача було зобовязано документально підтвердити наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованих відповідачем коштів та подати суду докази представлення такого розрахунку відповідачу, як це передбачено п. 4 Рішення № 239 від 11.05.2007р.

На виконання вимог ухвали суду від 28.09.2011р., 21 жовтня 2011р. на розгляд суду поступили письмові пояснення позивача та докази в підтвердження наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (видаткові накладні, акти виконаних робіт надання послуг, розрахунки за електроенергію, водопостачання та водовідведення, посвідчення про відрядження, тощо).

В даному судовому засіданні оголошувалась перерва для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з поданими позивачем документами.

Після перерви представник відповідача заперечила про прийняття судом поданих позивачем доказів, як належних та допустимих, оскільки, на її думку, не можуть свідчити про понесення позивачем витрат, повязаних з підготовкою та проведенням приватизації обєктів комунальної власності, зокрема, накладні про закупівлю канцтоварів та розрахунки за електроенергію, водопостачання та водовідведення на суму 122 433 грн.

Після заслуховування думок сторін щодо поданих позивачем доказів, представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї та додаткових поясненнях, а також висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судовою колегією встановлено наступне.

Рішенням Монастириської міської ради №239 від 11.05.2007р. повноваження з приватизації об'єктів комунальної власності шляхом їх відчуження були делеговані Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області.

Пунктом 1 вказаного Рішення Монастириська міська рада вирішила включити в перелік об'єктів, що підлягають відчуженню шляхом приватизації нежитлові приміщення по вул. Ів. Франка, 4, вул. С.Бандери, 7, вул. Шевченка, 32, вул. Шевченка, 38 в м. Монастириська.

У відповідності до п. 4 даного Рішення для покриття потреб, пов'язаних із процесом приватизації даних об'єктів Регіональному відділенню Фонду державного майна залишено 10% коштів від вартості вищевказаних об'єктів після представлення розрахунку.

На виконання вказаного рішення РВ ФДМУ по Тернопільській області були відчужені визначені Монастириською міською радою обєкти, розташовані по вул. Ів. Франка, 4, вул. С.Бандери, 7, вул. Шевченка, 32, вул. Шевченка, 38 в м. Монастириська, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу обєктів комунального майна.

В результаті вказаної приватизації до місцевого бюджету Монастириської міської ради позивачем перераховано кошти в сумі 1 224 333 грн. 33 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

8 вересня 2008р. РВ ФДМУ по Тернопільській області звернувся до Монастириської міської ради з листом № 05-05-03550 про виділення з місцевого бюджету коштів в розмірі 122 433 грн., як це передбачено п. 4 рішення № 239 від 11.05.2007 року.

У відповідь на вказаний лист Монастириська міська рада листом № 732 від 10.09.2008 року повідомила позивача про те, що питання про виділення з місцевого бюджету коштів в розмірі 122 433 грн. буде розглянуто на черговій сесії міської ради і про результати розгляду позивача буде повідомлено.

21 жовтня 2008 року Монастириська міська рада повідомила РВ ФДМУ по Тернопільській області про те, що на сесії міської ради, яка відбулась 14 жовтня 2008 року, у виділенні коштів відмовлено у зв'язку з тим, що дана сума може бути виділена тільки з загального фонду міського бюджету 2008 року, а в міському бюджеті таких коштів немає.

В вересні 2010р. РВ ФДМУ по Тернопільській області надіслало на адресу Монастириської міської ради претензію № 05-12-02802 "Про сплату коштів на витрати, пов'язані з підготовкою та проведенням приватизації об'єктів комунальної власності в сумі 122 433 грн.", яку остання залишила без задоволення, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, мотивуючи своє рішення тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про перерахування відповідачем 10 % від вартості проданого позивачем майна, як це встановлено Рішенням Монастириської міської ради №239 від 11.05.2007р. В силу ж вимог ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна", з наступними змінами та доповненнями, державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з наступними змінами та доповненнями, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Монастириською міською радою повноваження з приватизації об'єктів комунальної власності шляхом їх відчуження були делеговані Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області

Як було зазначено вище, пунктом 4 Рішення Монастириської міської ради №239 від 11.05.2007р. Регіональному відділенню Фонду державного майна вирішено залишити 10% коштів від вартості об'єктів для покриття потреб, пов'язаних із процесом приватизації даних об'єктів, після представлення розрахунку.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, у Рішенні Монастириської міської ради №239 від 11.05.2007р. не конкретизовано від якої саме вартості обєктів, що підлягають відчуженню шляхом приватизації (початкової вартості чи вартості продажу майна) здійснюватиметься сплата 10% коштів, а нормативно-правовими актами вказане питання не врегульоване.

Однак в п.4 Рішення зазначено, що для покриття потреб, пов'язаних із процесом приватизації Регіональному відділенню Фонду державного майна залишити 10% коштів після представлення розрахунку.

В підтвердження вказаних доводів позивач покликається на наявні в матеріалах справи звернення РВ ФДМУ по Тернопільській області до Монастириської міської ради, про які було зазначено вище ( листи а.с.36-45, т І).

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 28.09.2011р. позивача було зобовязано документально підтвердити наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованих відповідачем коштів.

На виконання вимог ухали суду, 21 жовтня 2011р. позивачем подані письмові пояснення та докази, які на його переконання, підтверджують правомірність та обґрунтованість позовних вимог, зокрема, видаткові накладні на закупівлю канцтоварів, компютерної техніки, акти приймання-передачі надання: телекомунікаційних послуг (в тому числі міжнародні розмови), послуг по водовідведенню, електроенергію, охорону, спостереження за установкою пожежної автоматики, вивіз сміття, тощо.

Відповідно до п. 1 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Потановою Кабінету Міністрів України від 15.06.94 р. N 412, Регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - відділення) є державним органом, який створюється Фондом державного майна (далі - Фонд) і йому підпорядковується.

Відповідно до п. 10 Положення Відділення утримується за рахунок коштів державного бюджету. Гранична чисельність і фонд оплати праці працівників та асигнування на утримання відділення затверджуються Фондом.

Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, вищевказані докази носять загальний характер та свідчать про матеріально-технічне забезпечення діяльності РВ ФДМУ по Тернопільській області, яка не може бути повязана з виконанням останнім делегованих повноважень з приватизації об'єктів, що підлягають відчуженню шляхом приватизації (нежитлові приміщення по вул. Ів. Франка, 4, вул. С.Бандери, 7, вул. Шевченка, 32, вул. Шевченка, 38 в м. Монастириська).

В той час, при зверненні до суду з даним позовом, в підтвердження обґрунтованості суми позову РВ ФДМУ по Тернопільській області долучено до матеріалів справи Розрахунок суми витрат (а.с.61, т І), відповідно до якого останнім для забезпечення підготовки, проведення приватизації та перевірки подальшого виконання умов договорів купівлі-продажу обєктів комунальної власності всього було затрачено 122 433 грн., з яких : 120 429 грн. матеріальні витрати (купівля канцтоварів, картриджів, комплектуючих до компютерів, блоків живлення, багатофункціональних пристроїв); 700 грн. відрядні витрати; 210 грн. послуги звязку; 74 грн. поштові послуги; 660 грн. комунальні витрати та щомісячні платежі; 360 грн. друк оголошень в пресі.

Докази представлення вказаного розрахунку Монастириській міській раді, як це передбачено п. 4 Рішення №239 від 11.05.2007р., в матеріалах справи відсутні. На вимогу суду апеляційної інстанції такі позивачем не подані.

Відтак, висновки місцевого господарського суду про те, що позивачем було надано відповідачу розрахунок на заявлену до стягнення суму та такий отримувався останнім, не відповідають дійсності, оскільки документально не підтверджені.

З врахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами той факт, що він представляв відповідачу розрахунок заборгованих коштів, як це передбачено п. 4 Рішення №239 від 11.05.2007р.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи, то рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2011 р. у справі № 16/46/5022-949/2011 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності та керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2011 р. у справі № 16/46/5022-949/2011 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Судові витрати у справі покласти на позивача, в тому числі за перегляд судового рішення в апеляційному порядку, стягнувши з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області на користь Монастириської міської ради 612,17 грн., про що місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.