ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про порушення

справи про банкрутство

"22" лютого 2011 р. Справа № 5023/1207/11

вх. № 1207/11

Суддя Міньковський С.В.

розглянувши заяву ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання банкрутом ПП "Торговий центр Вербена", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Кредитор звернувся до суду з заявою у порядку ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом про визнання відсутнього боржника ОСОБА_1 підприємство «Торговий центр Вербена», м. Харків банкрутом на тій підставі, що боржник не подає до ДПІ податкову та фінансову звітність більше року, є неплатоспроможним - не сплачений податковий борг на загальну суму штрафних санкцій 3 910 грн.

Розглянувши надану суду заяву кредитора і додані до заяви кредитора документи, суд встановив, що подана заява кредитора не підлягає розгляду у господарських судах України, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до вимог ст..52 Закону про банкрутство заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання грошових зобовязань.

Разом з тим, як встановлено судом, кредитором до боржника визначено грошове зобовязання у розмірі 3910 грн., що складається із сум штрафних санкцій з податку на прибуток 1530 грн. та з податку на додану вартість 2 380 грн. за порушення податкового законодавства. Вказані суми штрафних санкцій були нараховані кредитором боржнику на підставі податкових повідомлень - рішень в 2009 та 2010р. у відповідності до положень Закону України « Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» в редакції із змінами та доповненнями від 21.12.2000р.

За змістом ст. 67 Конституції України розмір податків і зборів, порядок їх сплати встановлюється законом.

Таким загальним законом, що діяв до 01.01.2011р. був Закон України «Про систему оподаткування».

Стаття ст..2 Закону України «Про систему оподаткування» (далі - Закон) визначала, що під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. Ідентичне поняття податку та збору визначено ст.6 «Податкового Кодексу України» (далі Кодекс), що почав діяти з 02.01.2011р.

Відповідно до ст..1 Закону будь-які податки і збори (обов'язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Податки і збори (обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають.

Згідно зі ст.,ст. 14,15 Закону та ст..9, ст.10 Кодексу в України визначено перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів (обов'язкових платежів), що є переліком вичерпним.

Проте, ні раніше діючий Закон України «Про систему оподаткування», ні «Податковий Кодекс України» не відносить суму (штрафів, пені) і фінансових санкцій, що сплачуються до бюджетів загальнодержавного та місцевого рівня за порушення податкового законодавства, до категорії податків,зборів (обовязкових платежів).

Згідно з положеннями Закону України «Про державну податкову службу в Україні» пеня, штраф, інші фінансові санкції є публічно-правовими санкціями, які застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абз. 7 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) визначено поняття грошового зобовязання, яке має суттєві відмінності від поняття «податковий борг» згідно з ст.1 Законом України «Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», що діяв до 01.01.2011р. та від поняття «грошового зобовязання платників податків», яке визначено у діючому на цей час п.14.1.39 ст.14 Податкового Кодексу України.

Згідно з ст.1 Закону про банкрутство передбачено, що до складу грошових зобовязань боржника не зараховується недоїмка (пеня та штраф), яка визначена на дату подання заяви до господарського суду.

Крім того, абз.6 ст.1 Закону про банкрутство визначено, що кредитором боржника є юридична чи фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника….., а також органи державної податкової служби, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння … податків зборів (обовязкових платежів.)

Отже, в звязку з тим, що визначені заявником (кредитором) ДПІ в заяві про порушення справи про банкрутство грошові вимоги до боржника складаються лише з сум штрафних санкцій за порушення податкового законодавства останні не зараховуються до складу грошових зобовязань при порушення справи про банкрутство боржника, і як наслідок не можуть покладатися в підставу кредиторських вимог кредитора до боржника у відповідності до положень ст.1 Закону про банкрутство, оскільки штрафні санкції не є податком, збором (обовязковим платежем.).

У відповідності до п.1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч.2 ст..4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження , передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей встановлених Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Відтак у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство боржника може бути відмовлено з підстав передбачених ст.62 ГПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.,ст. 5,8,52 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст., п.1ст.62 , 86 ГПК України.

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийняття заяви кредитору про порушення справи про банкрутство (всього на 25 арк.).

Суддя Міньковський С.В.