ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" листопада 2011 р. Справа № 5019/2116/11

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача ОСОБА_1 міська громадська організація Спілка мешканців будинку "Глобус"

про стягнення в сумі 3 269 грн. 96 коп.

Суддя Качур А.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 юрисконсульт (довіреність №03-05/11 від 04.01.2011 року);

від відповідача: не з'явився;.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 міської громадської організації Спілка мешканців будинку "Глобус" про стягнення 3269,96 грн. заборгованості по розрахунках за послуги теплопостачання згідно укладеного договору з урахуванням індексу інфляції та пені.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав. Надіслане на адресу ОСОБА_1 міської громадської організації Спілка мешканців будинку "Глобус": м.Рівне, вул.Курчатова, 60, поштове повідомлення з ухвалою про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи, повернулось до господарського суду Рівненської області з довідкою відділення підприємства звязку: за закінченням терміну зберігання. Вказана адреса підтверджується довідкою з ЄДРПОУ станом на 26.10.2011 року.

Чинним законодавством до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

27 липня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго та ОСОБА_1 міською громадською організацією Спілка мешканців будинку "Глобус" укладено Договір на відпуск теплової енергії №343.

Згідно п.1.1 укладеного Договору позивач зобовязався надавати відповідачу теплову енергію для потреб центрального опалення житлового будинку за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 60, а відповідач в свою чергу, зобовязався прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами та в терміни передбачені договором. Відповідно до п.5.4. розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.5.3. Договору споживач проводить оплату за отриману теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача, при цьому споживач самостійно отримує рахунок.

Відповідно до підпункту ап.5.2. договору розмір щомісячної плати за опалення та підігрів води на момент укладання даного договору згідно встановлених органами місцевого самоврядування тарифів становить: теплоенергія на опалення при відсутності приладів обліку в розмірі 6,05 грн. в місяць протягом опалювального періоду за 1 м.кв. загальної площі для споживачів 1 групи (населення).

Згідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за теплопостачання по договору №343 сума боргу станом на 10.08.2011 року становить 2679,17 грн.. На момент розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем заборгованості в розмірі 2679,17 грн..

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно Закону України від 02 червня 2005 року Про теплопостачання теплопостачальна організація має право укладати договори на відпуск теплової енергії із споживачами. В свою чергу, ч.6 ст.19 вказаного Закону та п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги" зобов'язують споживача послуг щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч.6, 7 ст.275 ГК України). Аналогічні положення щодо договору послуг містять ст.ст. 901, 903 ЦК України.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п.6.3.3 договору сторонами погоджена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також 3% річних від простроченої суми та сплата основного боргу з урахуванням індексу інфляції. Оскільки прострочення платежів має місце, є підставною і підлягає задоволенню згідно зі ст.ст.230-232 ГК України та умовами договору вимога позивача про стягнення пені в сумі 304,19 грн. за період з 11.11.2010 року по 10.05.2011 року - за обґрунтованим розрахунком позивача (а.с.3).

Відповідно до ст.625 ЦК України та п.6.3.3 договору заборгованість підлягає сплаті із урахуванням встановленого індексу інфляції. З урахуванням вищенавених обставин позовна вимога про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції 286,60 грн. обрахованих за період прострочення з 11.11.2010 року по 01.06.2011 року підлягає задоволенню - за обґрунтованим розрахунком позивача (а.с.3).

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачений, його розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за послуги теплопостачання в розмірі 2679,17 грн., 304,19грн. пені, 286,60 грн. збитків від інфляції є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міської громадської організації Спілка мешканців будинку "Глобус" (м.Рівне, вул.Курчатова, 60, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго (м.Рівне, вул.Д.Галицького, 27, ) 2679,17 грн. заборгованості по розрахунках за послуги теплопостачання, 304,19 грн. пені, 286,60 грн. збитків від інфляції, 102,00грн. витрат на оплату державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Качур А.М.

підписано "02" листопада 2011 р.