РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 19/1 23.09.11

За позовом Приватного акціонерного товариства «АРМА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт»

Про стягнення 172 964,80 грн

Суддя Шаптала Є.Ю.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 256 від 17.01.2011 р.)

від відповідача не з»явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «АРМА» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт»заборгованість в сумі 172 964,80 грн.

Спір у даній справі виник у звязку з невиконанням відповідачем договірних зобовязань, які випливають з договору купівлі-продажу цінних паперів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.11р. порушено провадження у справі № 19/1 та призначено розгляд справи на 08.08.2011 р.

Представник Відповідача у судове засідання не зявився, вимоги ухвал суду не виконав.

Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи були відправлені за адресою Відповідача, вказаною у позовній заяві. Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів, які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Судом у відповідності з вимогами статті 811 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.09.11 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2008 року між ЗАТ СК «АРМА», в особі Голови Правління ОСОБА_2 Продавець, від імені якого є діє Повірений Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест»в особі Директора ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт», в особі Директора ОСОБА_5 Продавець було укладено Договір купівлі-продажу № Б1712АР цінних паперів.

Відповідно до п. 1 Продавець «ЗАТ СК «АРМА»прийняло на себе зобовязання передати цінні папери протягом шести календарних днів з моменту підписання ОСОБА_6 (п. 3 ОСОБА_6), а Покупець (ТОВ «Трансстандарт») прийняти цінні папери та оплатити їх в сумі 2 390 000,00 грн на протязі 90 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі цінних паперів.

Предметом договору є простий вексель серії АА 0962062 вартістю 1 990 000,00 грн; простий вексель серії АА 1513111 вартістю 200 000,00 грн; простий вексель серії АА 00390411 вартістю 200 000,00 грн.

11.03.2008 року сторонами підписано ОСОБА_1 прийому передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б1712АР від 11.03.2008 р. Як вбачається з даного акту ЗАТ СК «АРМА»передало, а ТОВ «Трансстандарт»прийняло зазначені прості векселя.

На виконання взятих на себе зобовязань відповідач частково виконав зобовязання перед відповідачем, що підтверджується наступними доказами:

· Відповідно до ОСОБА_1 взаємозаліку від 22.04.2009 року до ОСОБА_6 № Б1712АР від 11.03.2008 року позивачеві було передано у якості розрахунку за ОСОБА_6 простий вексель у розмірі 1 000 000,00 грн, про що також свідчить ОСОБА_1 прийому передачі векселя від 22.04.2009 року;

· 31.12.2009 року між сторонами укладено Договір купівлі-продажу № Б61752 ТС від 23.06.2008 року, предметом даного договору є передача позивачем та прийняття відповідачем цінних паперів, вартістю 1 000 000,00 грн, тим самим було проведено взаємозалік в рахунок боргу за ОСОБА_6 № Б1712АР від 11.03.2008 року у розмірі 213 035,00 грн

Загальна сума сплачена за ОСОБА_6 купівлі-продажу цінних паперів № Б1712АР від 11.03.2008 року склала 2 217 035,20 грн.

Станом на день розгляду справи сума заборгованості відповідача складає 172 964,80 грн.

Відповідач в добровільному порядку ухиляється від виплати заборгованості, відповідей на претензії позивача не надає.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обовязки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 купівлі-продажу цінних паперів № Б1712АР від 11.03.2008 року, сторонами був визначений строк проведення оплати за цінний папір (вексель простий).

Так, п. 2.1 зазначеного ОСОБА_6 передбачено, що покупець зобовязаний був сплатити на банківський рахунок Продавця загальну суму ОСОБА_6 протягом 90 календарних днів, з моменту підписання ОСОБА_1 приймання передачі цінних паперів між Продавцем та Покупцем.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобовязань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Суму заборгованості визнав повністю.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 172 964,80 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49, 58, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансстандарт»(, адреса: м. Київ, вул.. Ялтинська, 5-Б, р/р 1245 ВАТ Банк «Демарк»м. Чернігів, МФО 353575) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРМА»(, п/р 3868 в ВАТ «БАТ»Банк, МФО 321723) заборгованість в розмірі 172 964 (сто сімдесят дві тисячі девятсот шістдесят чотири) гривень 80 копійок, 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. - державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Є.Ю. Шаптала

Дата складання повного рішення: 23.09.11 р.