РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року Справа № 4/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Сініцина Л.М.

при секретарі Юрчук Ю.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився не з"явився

відповідача: ОСОБА_1, дов.в справі

від третьої особ -ТзОВ "Позавідомча Центральна Служба Охорони"- не з"явився

від третьої особи - ПП "Фльфа ЩТ" - не з"явився

від прокуратури: прокуратура Рівненського району - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - підприємця ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2011 року

у справі № 4/17 ( суддя Мамченко Ю.А.)

за позовом Приватний підприємець ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство "Рівненський завод тракторних агрегатів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Позавідомча Центральна Служба Охорони"

ПП "Фльфа-ЩТ"

про стягнення в сумі 240 756 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.03.2011 року у справі № 4/17 задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів»про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17. Скасувано ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі №4/17. Призначено справу до розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції позивач приватний підприємець ОСОБА_3 звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами за вх.№ 1622 від 21.04.2011 року, № 1624 від 21.04.2011 року та № 1625 від 21.04.2011 року, в яких просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 24.03.11р. у справі 4/17 про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, в задоволенні заяви про перегляд справи № 4/17 відмовити.

Відповідно до статті 58 ГПК України, суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу.

Так як, вимоги апелянта пов'язані між собою підставами виникнення та доказами, що підтверджують ці вимоги, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість об'єднати вказані апеляційні скарги в одне провадження у справі № 4/17.

Об'єднання апеляційних скарг в одне провадження у справі № 4/17 дасть можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування, посилається на те, що викладені обставини існували на момент винесення ухвали та були достовірно відомі сторонам. Крім того, на думку ПП ОСОБА_3 провадження у справі № 9/83 про банкрутство ВАТ «РЗТА»не має жодного відношення до позивача, як до поточного кредитора, оскільки вимоги до ВАТ «РЗТА»виникли після порушення справи про банкрутство. Відповідно до абз.6 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»грошові зобов'язання, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Представником відповідача не подано відзив на апеляційну скаргу.

Однак, в судовому засіданні відзначила, що апеляційні скарги подані, позивачем безпідставні та неогрунтовані, а тому просить залишити їх без задоволення, а ухвалу господарського суду від 24.03.2011 року про перегляд судового рішення у справі № 4/17 без змін. Представник відповідача в судовому засіданні відзначила, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17 за позовом Приватного підприємця ОСОБА_3 до ВАТ «РЗТА», треті особи - ТОВ «Позавідомча Центральна Служба Охорони», ПП «Альфа-ЩТ»затверджено мирову угоду, укладену між Приватним підприємцем ОСОБА_3 та ВАТ «РЗТА»та на підставі п.7 ст.80 ГПК України припинено провадження у справі. Представник відповідача відзначила, що ВАТ «РЗТА»знаходиться в процедурі банкрутства та накладено арешт на все майно відповідача. Відтак судом не було враховано вимог п.13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає погодження з розпорядником майна ВАТ «РЗТА»на відчуження активів товариства для погашення заборгованості перед ОСОБА_3 шляхом укладення мирової угоди. Окрім того, державна частка акцій в статутному фонді ВАТ «РЗТА»становить 36,7 %, функції управління державними корпоративними правами здійснює Фонд державного майна України. Представник прокуратури підтримала заперечення щодо поданих апеляційних скарг позивача.

Представник позивача та представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися, судові повістки повернулися з відміткою поштового відділення:"По закінченню терміну зберігання".

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 N 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Про це Вищим господарським судом України зазначалося і в інформаційних листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N 01-8/164 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" (пункт 23).

У першому з названих листів викладено й правову позицію, згідно з якою примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" , "повернення по закінчееню терміну зберігання" вважаються належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За приписами ч.2 статті 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч.5 статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, та те що судом явка сторін не визнавалася обов"язковою, судова колегія дійснює розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача та прокуратури у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційних скарг,дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а ухвала господарського суду про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17 без змін з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17 за позовом Приватного підприємця ОСОБА_3 до ВАТ «РЗТА», треті особи - ТОВ «Позавідомча Центральна Служба Охорони», ПП «Альфа-ЩТ»затверджено мирову угоду, укладену між Приватним підприємцем ОСОБА_3 та ВАТ «РЗТА»по справі № 4/17 господарського суду Рівненської області в наступній редакції: "1. ОСОБА_4 акціонерне товариство "Рівненський завод тракторних агрегатів" визнає суму заборгованості на момент укладання мирової угоди в сумі 364703,00 грн. (Триста шістдесят чотири тисячі сімсот три гривні) перед приватним підприємцем ОСОБА_3.

2. Сторони стверджують, що заборгованість відповідача перед позивачем на суму 143172,00 (Сто сорок три тисячі сто сімдесят дві гривні) виникла унаслідок невиконання відповідачем узятих на себе зобов'язань перед ТОВ "Позавідомча Центральна Служба Охорони" за договором № 0104 від 01 квітня 2009 року та договором про внесення до нього змін від 01 вересня 2009 року, право вимоги за якими набув позивач на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 26 грудня 2009 року

3. Сторони стверджують, що заборгованість відповідача перед позивачем на суму 221531,00 грн. (Двісті двадцять одна тисяча п'ятсот тридцять одна гривня) виникла унаслідок невиконання відповідачем узятих на себе зобов'язань перед ПП "Альфа-ЩТ" за договором № 1 від 01 жовтня 2009 року, договором № 2 від 01 грудня 2009 року про внесення змін до договору, договору № 3 від 01 січня 2010 року про внесення змін до договору, право вимоги за якими набув позивач на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 26 лютого 2010 року, та договором про внесення змін до цього договору від 26 квітня 2010 року.

4. Сторони стверджують, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент укладання мирової угоди складає 364703,00 грн. (Триста шістдесят чотири тисячі сімсот три гривні).

5. Сторони дійшли згоди, що усі судові витрати покладаються на відповідача.

6. Відкритому акціонерному товариству "Рівненський завод тракторних агрегатів" передати ПП ОСОБА_3 в рахунок боргу майно та визнати право власності на таке майно:

№ з/пІнв. №НазваВартість грн.
151551токарний верстат виробництва Корея2500
251288токарно-гвинторізний 16К17токарно-гвинторізний 1А64640
451335токарно-гвинторізний 1А63640
551563токарно-гвинторізний 1М63МФ640
651490токарно-гвинторізного 16К60токарно-гвинторізного 1К68Зубодовбальний 5В119Зубофрезерний 5К178Зубофрезерний 5К067Зубофрезерний 5К209Горизонтально-фрезерного 6Р82Вертикально-фрезерного 6Р125Горизонтально-фрезерного 6Р82ШВертикально-фрезерного 6Р265Вертикально-свердлильного 2А1436Вертикально-свердлильного 2А1403Вертикально-свердлильного 2А1372Радіально-свердлильного 2А53У1Довбального 7А4140Горизонтально-розточувального4Зубостугального 5А250П3Зварювального апаратаЕлектропечі ПН-34МЕлектропечі СМЗ-6 12/10кран мостовий1кран-балка1Ножиці гільйотинні1Ножиці гільйотинні1Ножовочно-відрізний 872м1Плоскошліфувальний ЗД711 ВФ-12Плоскошліфувальний ЗД711 ВФ-22внутрішньо-шліфувального3Круглошліфувального1різьбошліфувального верстата2Заточний 7Токарно-гвинторізний верстат модель ІА-4168Зубодолбіжний напівавтомат модель 5В-14178Зубофрезерний напівавтомат модель 5К-8485Мостовий кран Q=10 тн, L=22,5м, Н=12м29Кран-балка опрна однобалочна Q=5тн, L=22,5м, Н=12м1100
42 Естакада152000,00
43 Прес автомат PAUST 100.352000,00
44 Будівля цеху № 24 та складу корпусу № 7 за адресою Рівненська обл. Рівненський р-н, с. Городок, вул. Б.Штейнгеля, 4"а"774578,4

Всього на суму 1049958,00 (Один мільйон сорок дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень сорок копійок) з урахуванням ПДВ.

З моменту затвердження цієї мирової угоди Господарським судом Рівненської області право власності Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних аграгатів" (м. Рівне-21, ) на указане в цій мировій угоді майно припиняється, державна реєстрація анульовується.

7. Приватний підприємець ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, погоджується прийняти в рахунок визнаного боргу вищеперераховане рухоме та нерухоме майно відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне-21, за вказаною ціною.

8. Право власності на указане вище рухоме та нерухоме майно виникає у приватного підприємця ОСОБА_3 з моменту набрання чинності ухвали господарського суду Рівненської області про затвердження цієї мирової угоди.

9. Ціна на рухоме та нерухоме майно за цією мировою угодою визначена експертною оцінкою, проведеною ПП ОСОБА_6 від 12 травня 2010 року та Рівненською Торгово-промисловою палатою. Майно знаходиться за адресою: 33021, м. Рівне-21. Це майно не забезпечує ведення відповідачем виробничої діяльності, на нього не поширюється дія Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна " № 2864-ІІІ від 29.11.2001 р.

10. ОСОБА_4 акціонерне товариство "Рівненський завод тракторних агрегатів" зобов'язується у десятиденний строк, з моменту набрання законної сили ухвали господарського суду Рівненської області про затвердження мирової угоди, передати приватному підприємцю ОСОБА_3 означене вище майно та всі документи на це майно.

11. Приватний підприємець ОСОБА_3 зобов'язується протягом місяця погасити різницю між вартістю переданого їй майна та сумою боргу Відповідача у сумі 685255,40 (Шістсот вісімдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять гривень 40 копійок), у будь-який спосіб, передбачений законодавством України, у тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

12. Сторони заявляють, що з моменту підписання мирової угоди та у випадку належного її виконання не матимуть жодних майнових претензій один до одного з приводу предмету спору.

13. Позивач та Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не було, не будуть і не можуть бути порушені їх права та права будь-яких третіх осіб." та на підставі п.7 ст.80 ГПК України припинено провадження у справі ( а.с109-а.с.110, том.1).

Відповідно до ст.112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

За змістом зазначеної норми, нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони:

- існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

- є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обовязків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

- виявлені після набрання чинності судовим актом .

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності . Отже, виникнення нових доказів або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення,.

ОСОБА_4 акціонерне товариство «Рівненський завод тракторних агрегатів»звернулось до господарського суду Рівненської області про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17. При цьому заявником зазначено, що підставою перегляду за нововиявленими обставинами ухвали є та обставина, що сторонам у справі та суду не був відомий факт перебування ВАТ «РЗТА»в процедурі банкрутства та арешту на все майно відповідача. Відтак судом не було враховано вимог п.13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає погодження з розпорядником майна ВАТ «РЗТА»на відчуження активів товариства для погашення заборгованості перед ОСОБА_3 шляхом укладення мирової угоди.

Обставини, на які посилається відповідач, звертаючись із заявою про перегляд ухваленого у справі рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, як вірно визначив суд першої інстанції, є нововиявленими, оскільки характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності. Тому можуть бути підставою для перегляду судового акта в порядку, передбаченому ст.112 ГПК України, та спростовують факти, покладені в основу судового рішення - ухвали від 23.06.2010 року про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі № 4/17.

Одночасно колегія суддів звертає увагу і на те, що виходячи із змісту ст.113 ГПК України, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами має містити, у тому числі, визначення моменту, коли ці обставини стали відомі заявникові, що є необхідним для визначення початку перебігу двомісячного строку, оскільки статтею 113 ГПК України початок перебігу строку встановлено вказівкою на подію . При визначенні початку перебігу і закінчення процесуального строку слід керуватися приписами ст.ст.50, 51 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.51 ГПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку.

Так, рішенням Наглядової ради ВАТ «РЗТА»та на підставі Наказу №1 від 19.07.2010 року виконуючим обов'язки ОСОБА_7 Правління ВАТ «РЗТА»призначено ОСОБА_8. ВАТ «РЗТА»зазначає, що після зміни виконуючого обов'язки ОСОБА_7 Правління ВАТ «РЗТА»товариства, 27.07.2010 року ВАТ «РЗТА»довідалось про існування оспорюваної ухвали, оскільки саме 27.07.2010 року представники ПП ОСОБА_3 прибули на територію підприємства з вищезазначеною ухвалою з метою її виконання. Зазначені обставини відображені в поданих ВАТ «РЗТА»по даному факту заявах від 27.07.2010 року, 29.07.2010 року та 30.07.2010 року до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області та прокуратури м.Рівне. Заявник зазначає, що попередній в.о голови правління ОСОБА_7 не поставив до відома нове керівництво ВАТ «РЗТА»про наявність ухвали господарського суду Рівненської області.

Відтак судова колегія погоджується з висновокм суду першої інстанції, що заявником не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.12.2003 року порушено провадження у справі №9/83 про банкрутство ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів». Органом уповноваженим управляти корпоративними правами держави є Фонд державного майна України. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.07.2006 року Фонд державного майна України залучений до участі у справі №9/83. Також вищевказаною ухвалою вжиті заходи забезпечення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно ВАТ «РЗТА»(а.с.8-а.с.9, том.2).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.01.2004 року у справі №9/83 ВАТ «РЗТА»введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено Ґонтар Н.Б. розпорядником майна боржника ( а.с.36-а.с.38,том.2).

22.07.2004 року господарським судом Рівненської області у справі №9/83 ухвалено ухвалу про продовження терміну розпорядження майном до розгляду справи №9/83 в підсумковому засіданні та прийняття господарським судом відповідного рішення в підсумковому засіданні( а.с.39, том.2).

За приписами пункту 13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»встановлено, що керівник управління боржника, виключно за погодженням розпорядника майна, укладає угоди, передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного фонду господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином.

Отже, відповідач ВАТ «РЗТА», затверджуючи мирову угоду, повинен був погодити її з розпорядником майна, оскільки в таблиці про передачу майна у пунктах 42 та 44 мирової угоди зазначено нерухоме майно, а саме «Естакада»(вартістю 152000,00 грн.) та «Будівля цеху № 24 та складу корпусу №7»(вартістю 774578,40грн.).

Боржник по справі №9/83 ВАТ «РЗТА»та відповідач по справі №4/17, ВАТ «РЗТА», не звертався до розпорядника майна ВАТ «РЗТА» із заявою чи будь-яким іншим повідомленням щодо погодження на відчуження власних активів для погашення заборгованості перед ПП ОСОБА_3В через укладення мирової угоди.

Також слід зазначити, що ВАТ «РЗТА»при складенні мирової угоди порушено вимоги п. 140 Закону України «Про державну програму приватизації на 2000-2002 роки», відповідно до якого До виконання плану приватизації (розміщення акцій) ВАТ, щодо яких передбачається закріплення у державній власності пакетів акцій відповідно до розділу VI цієї Програми, або до розміщення акцій у кількості, що становить 75 відсотків загальної кількості акцій ВАТ, цьому товариству та державним органам приватизації забороняється: відчужувати майно (необоротні активи), що належить товариству, та здійснювати операції з борговими вимогами та зобов'язаннями (факторинг), якщо на дату укладення відповідної угоди балансова вартість таких активів або зобов'язань перевищує суму, еквівалентну 14000 EUR за курсом, встановленим Національним банком України, або перевищує 10 відсотків підсумку балансу ВАТ. Відповідно до мирової угоди затвердженою Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у власність ПП ОСОБА_3 передано майно ВАТ «РЗТА»на суму 1049958, 00 грн. що значно перевищує критерій встановлений п. 140 Закону України «Про державну програму приватизації на 2000-2002 роки».

З доказів наявних в матерілах справи вбачається, що Фонд державного майна України є основним акціонером ВАТ «РЗТА» та без погодження ФДМУ відчуження будь-якого майна підприємства заборонене. Листом ФДМУ №17-508 від 25.06.2010 року повідомлено Сектор з питань банкрутства в Рівненській області про те, що ВАТ «РЗТА»не зверталось до ФДМУ з питанням погодження Фондом оцінки та відчуження майна ВАТ „РЗТА». З даного листа вбачається, що боржник по справі №9/83 та відповідач по справі №4/17 за дозволом на проведення оцінки майна та можливість його відчуження не звертався ні до основного акціонера ФДМ України, ні до розпорядника майна ВАТ «РЗТА»( а.с.57, том.2).

Згідно листа Фонду державного майна України №17-145 від 03.03.2009 року, який був направлений на адресу арбітражного керуючого, було повідомлено про прийняття рішення про заборону здійснення заходів щодо відчуження майна у будь-який спосіб до прийняття відповідного рішення основним акціонером ФДМУ, однак, враховуючи вище наведене, дана заборона виконана не була ( а.с.59, том.2).

Також слід зазначити, що ФДМ України листом №10-17-3686 від 18.03.2009 року повідомив розпорядника майна ВАТ «РЗТА»про те, що за результатами розгляду та обговорення звернення арбітражного керуючого, категорично заборонив правлінню здійснювати будь які заходи, щодо відчуження будь-якого майна ВАТ «РЗТА»у будь-який спосіб ( а.с.58, том.2).

Тобто, на момент укладення мирової угоди представникам сторін у справі №4/17 не було відомо про арешт майна ВАТ «РЗТА». Заявник вказує, що 30 липня 2010 року в судовому засіданні по справі № 9/83 при розгляді клопотання ОСОБА_7 (вих. №103-21 від 06.04.2010 року) «щодо звільнення майна ВАТ «РЗТА»з податкової застави та зняття заходів забезпечення вимог кредиторів для можливості відчуження майна підприємства»представником ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів»відкликано дане клопотання та подано нове клопотання щодо роз'яснення ухвали господарського суду Рівненської області №9/83 від 12.12.2003 року, зокрема щодо надання роз'яснення чи діє станом на день судового засідання арешт на все майно товариства, чи не знімався він (вих. №227 від 26.07.2010 року) ( а.с.13а.с.15, том.2, а.с.79, том.2).

В ухвалі господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2010 року зазначено, що арешт накладено на все майно та грошові кошти боржника ВАТ «РЗТА», Рівне-21, арешт не знятий, тому відсутні підстави для повторного накладення арешту на все майно боржника (клопотання позивача за вих. №249 від 29.07.2010 року) ( а.с.80, том.2).

Як вбачається із матеріалів справи, в ухвалі Господарського суду Рівненської області про припинення провадження від 23.06.2010 року у справі №4/17 судом не досліджувались обставини щодо наявності арешту на майно боржника, крім того, у п.9 вказаної ухвали зазначено, що майно не забезпечує ведення відповідачем виробничої діяльності, на нього не поширюється дія Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна»№2864 від 29.11.2001 року.

Однак, згідно до ст.2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна»для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами.

На момент винесення ухвали суду майно ВАТ «РЗТА»передане за мировою угодою належить до основних засобів виробництва підприємства і є рухомим та нерухомим майном товариства, яке входить до складу статутного фонду ВАТ «РЗТА». Майно, передане за мировою угодою, перебуває у робочому стані та використовується у виробничій діяльності філії ВАТ «РЗТА»- «Ремонтник», що стверджується наявними в справі доказами.

Крім того, момент винесення ухвали господарським судом Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17, ухвалою господарського суду Рівненської області у справі №9/83 накладено арешт на все майно та грошові кошти боржника ВАТ «РЗТА».

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, звертаючись із заявою про перегляд ухваленого у справі рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, як вірно визначив суд першої інстанції, є нововиявленими, оскільки характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності. Тому можуть бути підставою для перегляду судового акта в порядку, передбаченому ст.112 ГПК України, та спростовують факти, покладені в основу судового рішення - ухвали від 23.06.2010 року про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі № 4/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені відповідачем обставини, які існували на момент прийняття судового рішення, але не були відомі заявнику- ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" є нововиявленими у розумінні ст.112 ГПК України.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційних скаргах, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області від 24.03.2011 року у справі № 4/17, якою задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів»про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17 прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 49, 85, 99, 101, 103-106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги підприємця ОСОБА_3 за вх.№ 1622/11 від 21.04.2011 року та за № 1624/11 від 21.04.2011 року та № 1625/11 від 21.04.2011 року на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2011 року у справі № 4/17 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду від 23.06.2010 року по справі № 4/17 об'єднати в одне провадження у справі 4/17.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від від 24.03.2011 року у справі № 4/17 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 23.06.2010 року у справі №4/17 залишити без змін, а апеляційні скарги позивача - підприємця ОСОБА_3 без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили..

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Сініцина Л.М.