донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2011 р. справа №20/5009/4326/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
прокурор:не зявився
від позивача: не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь
на рішення господарського суду Запорізької області
від29.09.2011 року
у справі№20/5009/4326/11 (суддя Гандюкова Л.П.)
за позовомОСОБА_4 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь
доОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж м.Мелітополь
пророзірвання договору про передачу майна в оренду та повернення обєктів оренди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж м.Мелітополь про розірвання договору № 56 від 28.02.1994р. про передачу майна ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж в оренду та умови господарської діяльності з поверненням ОСОБА_4 міській раді Запорізької області обєктів оренди, згідно з переліком.

29.09.2011р. господарським судом Запорізької області винесено рішення у справі №20/5009/4326/11, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь відмовлено.

ОСОБА_4 міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Запорізької області від 29.09.2011р. у справі №20/5009/4326/11, в якій йдеться про скасування судового рішення у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права. Зокрема, скаржник вважає, що відповідачем порушені умови договору № 56 від 28.02.1994р.

Сторони та прокурор наданим їм правом не скористались, у судове засідання не зявились, поважних причин незявлення суду не повідомлено. Про час та місце судового засідання були сповіщенні належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення провадження у даній справі сторони та прокурор були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

ОСОБА_4 міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж м.Мелітополь про розірвання договору № 56 від 28.02.1994р. про передачу майна ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж в оренду та умови господарської діяльності з поверненням ОСОБА_4 міській раді Запорізької області обєктів оренди, згідно з переліком.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідачем порушенні умови договору № 56 від 28.02.1994р. Так, згідно акту контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області від 10.12.2010р. у відповідача наявні основні засоби, право власності на які належить територіальній громаді м. Мелітополя в особі ОСОБА_4 міської ради, а саме: комплекс будівель по вул. Червоноармійській, 16/1 та по вул. Бронзова, 47/1 у м. Мелітополі, проте за даними бухгалтерського обліку зазначені обєкти рахуються як власні основні засоби МОПТМ. Крім того, за результатами ревізії встановлено, що фактично частина зовнішньої сторони димарів, які знаходяться по вул. Луначарського, 61, вул. Героїв Сталінграда, 2 та вул. Менжинського, 60/1 у м.Мелітополі, використовується субєктами господарювання - операторами стільникового звязку для розміщення обладнання антенно-фідерних пристроїв, що має ознаки суборенди комунального майна, на що орендодавець згоди не давав, у звязку з чим суперечить п.5.1 спірного договору. Відповідачем також порушені умови наведеного договору в частині страхування орендованого комунального майна та систематично порушуються передбачені у додатку до договору оренди зобовязання, згідно з якими орендар зобовязаний надавати заходи щодо підготовки підприємства до опалювального сезону та його розвиток не пізніше березня місяця щороку. Крім того, відповідач свідомо затримує виконання звіту про незалежну оцінку комунального майна, переданого йому в оренду, що призвело до суттєвого зменшення справедливої вартості на теперішній час орендованих активів; заниження розміру орендної плати за використання комунального майна; значного заниження загального розміру щорічно нарахованих амортизаційних відрахувань, які відповідно до п.3.3. договору залишаються на підприємстві та за які згідно з п.4.1. орендар зобовязаний здійснювати своєчасний капітальний та поточний ремонт орендованих основних та виробничих фондів. При цьому, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Запорізької області від 07.11.2007 №254/1 затверджена Методика нарахування, використання та обліку амортизаційних відрахувань основних засобів, які знаходяться в оренді у відповідача. Проте, протягом дії Методики відповідач не надав до Управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради жодного акту приймання-передачі виконаних ремонтних робіт, у звязку з чим управління не має можливості вносити зміни щодо вартості основних фондів (з урахуванням індексації та модернізації), готувати та підписувати додаткові угоди про внесення змін до спірного договору. У звязку з тим, що в 2006 році була проведена не повна інвентаризація цілісно-майнового комплексу теплового господарства міста Мелітополя, а лише інвентаризація основних засобів, до яких був наданий доступ з боку відповідача, перелік майна, затверджений рішенням ОСОБА_4 міської ради від 22.09.2006 №6/7, є частиною комунального майна, що передана в оренду відповідачу, та не є розподільчим балансом основних засобів між територіальною громадою м. Мелітополя та орендарем. Відповідачем до теперішнього часу не надана повна, підтверджена відповідною технічною документацією, інформація про технічні характеристики спеціалізованого комунального майна теплового господарства м.Мелітополя, документи бухгалтерського обліку з підтвердженням права власності на власні основні засоби, не проведена повна інвентаризація основних засобів підприємства та не складений розподільчий баланс основних засобів між територіальною громадою м.Мелітополя та відповідачем.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт істотного порушення договору відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 28.02.1994р. між Виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ОСОБА_4 народних депутатів (орендодавець) і Організацією орендарів, створеною на базі орендного державного підприємства теплових мереж (орендар), укладений договір №56 про передачу майна ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж в оренду і умови господарської діяльності, згідно п.1.1 договору з метою підвищення ефективності використання державного майна та досягнення найбільших результатів господарської діяльності орендодавець передає, а орендар приймає в оренду державне майно, що заходиться на балансі міської ради народних депутатів: а саме: основні фонди первісною вартістю 8 338 337,1 тис.крб. та остаточною вартістю 4 449 775,7 тис.крб.; незавершене капітальне будівництво вартістю 956,1 тис.крб., оборотні кошти 27375,3 тис.крб. Загальна вартість переданого в оренду майнового комплексу з урахуванням фактичного зносу станом на 01.01.1994р. складала 4 449 775,7 тис.крб. (п.1.2 договору).

Пунктами 1.5, 1.6 договору встановлено, що з дня державної реєстрації орендар набуває прав юридичної особи та стає правонаступником майнових прав та обовязків організації, майно якої орендовано. Вступ орендаря у володіння майном виникає одночасно з підписанням договору. Після підписання договору і прийняття майна орендар набуває статусу орендного підприємства і має назву ОСОБА_4 орендне підприємство теплових мереж.

Передання майна в оренду не тягне за собою передачу орендатору права власності на це майно. Власником орендованого майна є ОСОБА_4 міська ОСОБА_4 народних депутатів, а орендар володіючи користується та розпоряджається ним протягом строку оренди (п.2.1 договору).

У відповідності до п.2.5 договору орендодавець передає орендарю майно відповідно до інвентаризаційних відомостей та актів приймання-передачі з технічним та моральним зносом на момент передачі. В пункті 2.2 встановлено, що передача в оренду здійснюється по вартості, визначеній виходячи з оцінки цього майна на момент його передачі в оренду сторонами, з урахуванням фактичного зносу. Таким же чином визначається вартість майна, що повертається орендарем орендодавцю по закінченню строку договору, а також при його розірванні.

Згідно з п.п. 8.1, 8.6 договір оренди укладений з 01.02.1994р. по 31.12.2004р. Умови договору зберігають свою силу на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення законодавством встановлені правила, що погіршують стан орендаря. По закінченню терміну договору орендар має переважне право на його поновлення. За відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну по закінченню його строку протягом місяця, він вважається продовженим на той же термін та на тих же умовах, що були передбачені договором. При продовженні договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Додатковою угодою від 31.12.2003р. орендодавцем за договором №56 від 28.02.94р. визначено ОСОБА_4 міську раду.

З огляду на акт приймання-передачі основних засобів, що підлягають оренді, станом на 01.01.1994р. відповідачем було прийнято від фонду комунального майна ОСОБА_4 міської ОСОБА_4 народних депутатів основні засоби загальною фактичною залишковою вартістю 4 449 775,7 тис.крб., в тому числі будівлі та споруди, передаточні пристрої, машини та обладнання, транспортні засоби, виробничий інструмент та господарський інвентар та інші засоби. За актом приймання-передачі станом на 01.01.1994р. передані оборотні засоби за вирахування зносу в сумі 1 313 329,7 тис.крб., у т.ч. незавершене будівництво вартістю 956,1 тис.крб. Згідно з п.2.5 орендодавець повинен був передати орендарю майно відповідно до інвентаризаційних відомостей та актів приймання-передачі. Проте, інвентаризаційні відомості, відповідно до яких відповідачу передано майна, суду не представлено, перелік майна з індивідуальними ознаками відсутній.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №6/7 від 22.09.2006р. на підставі висновків аудиторських фірм було затверджено перелік комунального майна територіальної громади Мелітополя, яке передано в оренду ОСОБА_4 орендному підприємству теплових мереж на підставі договорів оренди №56 від 28.02.1994р., №156 від 01.09.1997р., №140 від 01.11.2001р., №141 від 01.04.2002р. Перелік майна за кожним договором наведений в додатку до рішення. Також наведеним рішенням директору підприємства відповідача доручено привести у відповідність ведення бухгалтерського обліку на підприємстві згідно з додатком до рішення. В подальшому рішеннями міської ради №10/1, №10/16 від 22.06.2007р., №4/4, №4/18 від 17.07.2008р., №2/12 від 26.12.2008р., №4/4 від 30.01.2009р., №4/5 від 22.10.2009р., №5/1 від 04.03.2010р., №4/3, №4/7 від 30.09.2010р., №4/8 від 29.04.2011р. відповідачу було надано згоду на списання основних засобів та реалізацію майна, що знаходилося в оренді згідно з договором №56 від 28.02.1994р. Рішеннями ОСОБА_4 міської ради №3/7 від 29.10.2010р., №4/5 від 29.04.2011р. було внесено зміни до додатку до рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.09.2006р. №6/7 „Про затвердження переліку комунального майна, яке передано в оренду МОПТМ шляхом виключенням певного майна з переліку, що передано за договором №56 від 28.02.1994р.

Відповідно до приписів ст.ст.256, 262 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент укладення спірного договору, за договором майнового найму наймодавець зобовязується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату. Наймодавець зобовязаний надати наймачеві майно у стані, що відповідає умовам договору і призначенню майна.

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Обєктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські обєкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений обєкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить субєктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 20 Закону України „Про оренду державного та комунального майна (в редакції, яка була чинна на момент укладення договору №56 від 28.02.1994р.) передбачено обов'язки орендаря: 1. За договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, організації, майно яких передано в оренду. 2. Орендар зобов'язаний зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його пошкодженню, псуванню. 3. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та у повному обсязі. 4. Орендар здійснює бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність і подає її в установленому обсязі органам державної статистики. Приписами ст. 11 цього Закону були встановлені істотні умови договору оренди: об'єкт оренди (склад і вартість майна); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата; порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна та умови його повернення, виконання зобов'язань. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути й інші умови. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством установлено правила, які погіршують становище орендаря.

Згідно з умовами п.4.1 договору №56 від 28.02.1994р. відповідач зобовязався, зокрема: користуватися орендованим майном у відповідності з його призначенням та умовам цього договору; своєчасно вносити в бюджет оренду плату, платежі, відрахування та податки; здійснювати своєчасний капітальний та поточний ремонт орендованих основних та виробничих фондів; надавати звітність за адресами, формами та в строки згідно з діючими законодавчими актами; зберігати профіль структурних підрозділів, зміни здійснювати за узгодженням з орендодавцем згідно дислокації; гарантією збереження орендованого майна є його страхування за рахунок коштів орендаря.

Відповідно до п.5.1 договору орендар має право за згодою орендодавця здавати орендоване майно в суборенду, в тому числі стороннім організаціям.

Пунктами 8.4, 8.5 договору оренди №56 від 28.02.1994р. встановлено, що одностороння відмова від договору чи внесення до нього змін не допускається. Розірвання договору з ініціативи однієї сторони може бути здійснено за рішення суду у випадку невиконання сторонами своїх зобовязань чи з інших підстав, передбачених законодавством України.

Оскільки майно, яке є предметом договору оренди, відноситься до комунальної власності, відносини між сторонами регулюються Законом України „Про оренду державного та комунального майна.

Виходячи з ч.3 ст.26, ч.1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Обовязок орендаря повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі, є правовим наслідком розірвання договору оренди.

Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що визначення істотності порушення є оціночним поняттям, яке повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Місцевим судом встановлено, що між сторонами було укладено декілька договорів оренди цілісних майнових комплексів. Даний факт відображений, зокрема, в акті ревізії КРУ в Запорізькій області, рішенні ОСОБА_4 міської ради №4/5 від 29.04.2011р., листах №01-06-2790, №1154 від 02.09.2009р., рішенні господарського суду Запорізької області від 13.04.2009р. у справі №10/173/09, протоколі засідання комісії для визначення переліку комунального майна від 17.07.2006р. В свою чергу, за договором оренди №56 від 28.02.1994р. та актами приймання-передачі майна комунальне майно територіальної громади передавалось в оренду в загальновартістному вираженні станом на 01.01.1994р. як основні засоби, в тому числі обєкти нерухомості, та оборотні засоби без конкретизації цього майна та визначення його індивідуальних ознак. Актів приймання-передачі майна та інвентаризаційних відомостей з визначенням індивідуальних ознак майна, переданого за цим договором, як передбачено п.2.5 договору №56, суду на надано.

Прокурор та позивач посилаються на акт №060/0024 від 10.12.2010р. ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.01.2008р. по 31.10.2010р., складений Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області, згідно з яким, зокрема було встановлено, що основні засоби, що належать на праві власності територіальній громаді м.Мелітополя згідно з даними бухгалтерського обліку рахуються як власні основні засоби відповідача, а також те, що частина переданого в оренду майна (частина зовнішньої сторони димарів, які знаходяться по вул.Луначарського, 61, вул.Героїв Сталінграду, 2, вул.Менжинського, 60/1 у м.Мелітополі та будівля вугільної котельні по вул.Дзержинського, 62 у м.Мелітополі) без згоди орендодавця передано в суборенду.

Проте, з наявних у справі документів, а саме договору оренди №56 від 28.02.1994р., актів приймання-передачі майна та рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.09.2006р. №6/7 „Про затвердження переліку комунального майна, яке передано в оренду МОПТМ, не вбачається, що за договором оренди №56 від 28.02.1994р. відповідачу було передано будівлю вугільної котельні по вул.Дзержинського, 62 у м.Мелітополі, оскільки зазначений обєкт у наведеному переліку відсутній.

В свою чергу, відповідно до матеріалів справи, між відповідачем та операторами стільникового звязку укладені договори №57/0111 від 01.11.2008р., №10004 від 01.06.2009р., №1003/78/060 від 01.07.2009р., предметом яких є надання послуг з розміщення обладнання на димарях, які знаходяться по вул.Луначарського, 61, вул.Героїв Сталінграду, 2, вул.Менжинського, 60/1 у м.Мелітополі.

Відповідно до п.5.1 договору оренди №56 від 28.02.1994р. орендар має право, зокрема: самостійно здійснювати свою господарську діяльність: виконувати роботи, виробляти та постачати продукцію, товари народного споживання, надавати послуги населенню, розпоряджатись отриманим прибутком; продавати, обмінювати, надавати безоплатно у тимчасове користування або позичати матеріальні цінності, які входять у склад майна, що орендується, за згодою орендодавця, якщо зазначені дії не ведуть до зменшення виробничо-економічного потенціалу та не перешкоджають виконанню умов даного договору; за згодою орендодавця здавати майно, що орендується, у суборенду, у тому числі стороннім організаціям.

З огляду на приписи Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна можливо зробити висновок, що договір суборенди це договір про передачу орендарем орендованого ним об'єкта в оренду третій особі на строк, який не може перевищувати строку дії договору оренди.

Зазначене свідчить про те, що посилання позивача на передачу відповідачем зовнішніх стін димарів обєктів, переданих в оренду за спірним договором, в суборенду без згоди орендодавця не обґрунтовано належними та допустимими доказами, у звязку з чим місцевий суд дійшов вірного висновку, що зазначені підстави для розірвання договору недоведені.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що встановлений в акті КРУ факт щодо передання в оренду за договором майна: будівлі по вул.Червоноармійській, 16/1 та комплексу будівель по вул.Бронзоса, 47/1 рахуються відповідачем як власні основні засоби, не може бути підставою для розірвання договору, оскільки: позивачем не надано належних доказів передання наведеного майна в оренду відповідачу за спірним договором; факт постановки цих засобів на бухгалтерський облік не є підставою та доказом виникнення у відповідача прав власності на ці обєкти, у звязку з чим даний факт може свідчити лише про порушенням бухгалтерського обліку, що, в свою чергу, не може бути істотним порушенням договору та підставою для його розірвання.

У п. 3.1 договору встановлено, що річна орендна плата розраховується відповідно до діючого законодавства України та рішень міськвиконкому. Розрахунок орендної плати є невідємною частиною договору. Пунктом 3.2 договору визначено порядок внесення орендної плати, а саме в грошовій формі до бюджету ОСОБА_4 народних депутатів щоквартально рівними частинами не пізніше 15 числа місяця, що є наступним за звітним. У подальшому в пункт 3.2 щодо порядку визначення та внесення орендної плати вносились зміни. Так, відповідно до наведеного пункту в редакції додаткової угоди від 31.12.2003р., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. №786 і на 01.06.97р. складає 7937,14 грн. за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції), яка на момент укладення договору оренди, перераховується орендарем орендодавцеві до місцевого бюджету, не пізніше 15-го числа наступного місяця на розрахунковий рахунок в УДК в Запорізькій області з урахуванням щомісячного індексу інфляції без нарахування ПДВ на щомісячну орендну плату.

ОСОБА_4 міською радою 22.06.2007р. прийнято рішення №10/15 „Про встановлення відсотків орендної ставки за оренду обєктів комунальної власності, згідно з яким вирішено встановити ОСОБА_4 орендному підприємству теплових мереж відсоток орендної ставки за оренду комунального майна територіальної громади та приміщень, розташованих на території м.Мелітополя, згідно з метою виробництва, згідно з встановленою Методикою розрахунку в розмірі 2% від експертної оцінки. Рішенням міськради №254/1 від 07.11.2007р. затверджено Методику нарахування, використання та обліку амортизаційних відрахувань основних засобів, які знаходяться в оренді ОСОБА_4 орендного підприємства теплових мереж та зобовязано директора підприємства відповідача привести у відповідність ведення бухгалтерського обліку на підприємстві згідно з затвердженою Методикою.

Матеріали справи свідчать, що протягом 2007 2010 років Управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради та міський голова м.Мелітополь звертались до відповідача з листами щодо необхідності внесення змін до спірного договору оренди.

Статтею 286 Господарського кодексу України та главою 58 Цивільного кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об'єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі

Згідно з п.3 ч.1 ст.10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди. Частиною 3 ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Виходячи з п.8.1 договору сторони встановили, що умови договору зберігають силу на весь строк дії договору й у випадках, коли після його укладення законодавством встановлені правила, які погіршують положення орендаря.

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.3.4 договору оренди розмір орендної плати може переглядатися достроково за вимогою однієї із сторін за умови зміни централізовано встановлених цін та тарифів та у випадках, передбачених законодавством України.

Також, ст.21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін, розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан обєкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Як вірно встановлено місцевим судом, з моменту укладення договору оренди №56 від 28.02.1994р. стались суттєві зміни як у складі самого майна, переданого в оренду, так і його вартості. Доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на врегулювання даного питання сторонами не представлено. При цьому, відповідно до ст.10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) є істотною умовою договору оренди щодо якого сторони обовязково повинні досягти домовленості. Однак, не внесення змін до договору оренди відповідачем за погодженням сторін не може вважатися підставою для розірвання договору.

Статтею 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна встановлено, що оцінка обєкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України Методика оцінки вартості об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629 (із змінами та доповненнями). Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди (ч.2 ст. 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна із змінами, внесеними згідно із Законом №5002-9/4827-2010 від 21.04.2011).

Відповідно до п.19 Методики №629 від 10.08.1995 року, у разі оренди нерухомого майна здійснюється його незалежна оцінка, при цьому вартість робіт з оцінки оплачується за домовленістю сторін договору оренди; оцінка нерухомого майна проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій або спеціальній вартості, при цьому ринкова і спеціальна вартість визначаються відповідно до вимог Національного стандарту №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440; у разі передачі в оренду нерухомого майна, орендодавцем якого є орган, визначений в абзацах другому і третьому статті 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, звіт про незалежну оцінку рецензується і за наявності позитивного загального висновку рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з питань проведення оцінки висновок про вартість майна затверджується зазначеним орендодавцем.

В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач посилаються на те, що відповідач свідомо затримує виконання звіту про незалежну експертну оцінку, внаслідок чого занижується розмір орендної плати.

Проте, як вказано вище, сторонами не вносились зміни до договору в частині визначання порядку визначення орендної плати у звязку з прийняттям міської радою рішення №10/15 від 22.06.2007р. в свою чергу, відповідно до п.3.2 договору в редакції додаткової угоди від 31.12.2003р., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. №786.

Згідно з п.п.2.1, 3.3. договору оренди амортизаційні відрахування залишаються на підприємстві для оновлення основних фондів. Кошти амортизаційних відрахувань від переданого в оренду майна, кошти, отримані від реалізації майна що вибуло, а також поліпшення (як відємні так і невідємні) проведені за рахунок амортизаційних коштів є власністю орендодавця.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що невиконання відповідачем рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради щодо затвердження Методики нарахування, використання та обліку амортизаційних відрахувань основних засобів не є порушенням умов договору №56 від 28.02.1994р. та не може бути підставою для розірвання зазначеного договору.

В матеріалах справи містяться рішення виконавчого комітету про підготовку міського господарства до роботи в осінньо-зимові періоди, про затвердження звітів про виконані ОСОБА_4 орендним підприємством капітальні ремонти орендованого обладнання з визначенням їх вартості, тому, як вірно зазначено місцевим судом, твердження позивача про те, що відповідачем систематично порушуються передбачені у додатку до договору оренди зобовязання щодо сприяння орендарем заходам щодо підготовки підприємства до опалювального сезону та його розвиток, а також те, що відповідачем до теперішнього часу не надана повна, підтверджена відповідною технічною документацією, інформація про технічні характеристики спеціалізованого комунального майна теплового господарства м.Мелітополя, документи бухгалтерського обліку з підтвердженням права власності на власні основні засоби, не проведена повна інвентаризація основних засобів підприємства та не складений розподільчий баланс, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, прокурор та позивач посилаються на додаток до договору оренди, який взагалі не підписаний сторонами та не може бути підставою для виникнення зобовязання, і, як наслідок, підставою для розірвання договору.

Крім того, договором оренди №56 від 28.02.1994р. сторони визначили, що гарантією схоронності орендованого майна є його страхування за рахунок орендатора. Разом з тим, строк виконання зобовязання в частині страхування майна в договорі не встановлено. Обовязок застрахувати орендоване майно безпосередньо повязаний з обєктом договору оренди, оскільки сума страхування обєкту прямо повязана з оціночною вартістю всього майна, переданого в оренду.

Відповідно до матеріалів справи 01.04.2008р. ОСОБА_4 орендним підприємством теплових мереж укладено з ЗАТ Страхова компанія Гарант Престиж договір добровільного страхування майна №010408/3, згідно з додатком до заяви страхувальника, яке належить страхувальнику на праві власності та орендується, на загальну суму 8 070 084,00грн. Також 01.04.2010р. відповідачем укладено з ПрАТ „Страхова компанія „Гарант Престиж договір добровільного страхування майна №010410/1. Тобто на момент предявлення позову відповідачем виконано умову договору щодо страхування майна.

Апеляційний суд, з урахуванням наведеного вище, підтримує позицію місцевого суду стосовно того, що посилання прокурора та позивача не можуть бути підставою для задоволення позову щодо розірвання договору № 56 від 28.02.1994р., оскільки факт істотного порушення відповідачем умов договору не доведено, у звязку з чим вважає, що у вимогах в цій частині судом відмовлено правомірно.

Згідно з ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна обов`язок орендаря повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі, є правовим наслідком розірвання договору оренди. Оскільки у задоволенні позову щодо розірвання договору оренди відмовлено, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок, що відсутні підстави для повернення позивачу обєктів оренди згідно з переліком, наведеним у резолютивній частині позовної заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду Запорізької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 29.09.2011р. у справі №20/5009/4326/11 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м.Мелітополь залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.09.2011р. у справі №20/5009/4326/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.

1 прокурору

1 позивачу;

1 відповідачу

1 до справи;

1 ДАГС;

1 ГСДО.