ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"10" травня 2011 р. № 5019/940/11

Суддя Бережнюк В.В. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Плант Індастрі"

до відповідача ОСОБА_2 керуючий ПСП "Забороль" ОСОБА_3

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Плант Індастрі" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача арбітражного керуючого ПСП "Забороль" ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Стаття 21 ГПК України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з позовної заяви відповідачем є фізична особа - арбітражний керуючий ПСП "Забороль" ОСОБА_3.

Отже, з огляду на вищенаведене справи у яких зазначено відповідачем фізичну особу не підлягають розгляду в господарських судах України. В такому випадку позивачу необхідно звернутися з даною позовною заявою до суду загальної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивачу підлягає поверненню з державного бюджету державне мито, сплачене ним у зв'язку з поданням позову.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що останній у позовній заяві ставить кілька вимог: визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі старої ремонтної майстерні та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна будівлю старої ремонтної майстерні. В позовах, які складаються з кількох самостійних вимог мито сплачується за кожну вимогу.

Також позивачем у тексті позовної заяви не викладено обставин, на яких ґрунтується позовна вимога про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, та відсутнє посилання на законодавство, на підставі якого подається позов у цій частині.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст.62, ст.86 ГПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Плант Індастрі" в прийнятті позовної заяви.

2. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Плант Індастрі" довідку про повернення з державного бюджету 85 грн. 00 коп. державного мита, сплаченого згідно платіжного доручення № від 05.05.2011 р. та довідку про повернення з державного бюджету 236 грн. 00 коп. послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу, сплачених згідно платіжного доручення № від 05.05.2011 р.

Суддя Бережнюк В.В.