ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
06.12.11 Справа № 5010/1455/2011-3/64
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого-судді Краєвської М.В.
суддів: Галушко Н.А.
ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Європейські будівельні технології»від 05.10.2011 р. № 21/11
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2011 р.
у справі № 5010/1455/2011-3/64
за позовом ТзОВ «Європейські будівельні технології», м.Івано-Франківськ
до ПАТ «Плюс Банк», м.Івано-Франківськ
про визнання недійсним договору про відкриття мультивалютної револьверної кредитної лінії № 507 від 15.12.2006 р.
За участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_2 (представник, довіреність від 01.12.2011 р. б/н у матеріалах справи);
від відповідача ОСОБА_3 (представник, довіреність від 26.09.2010 р. № 05-1579 у матеріалах справи)
Представникам сторін розяснено їх права й обовязки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.
За відсутності клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від позивача в судовому засіданні не забезпечується повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 р.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2011 р. у справі № 5010/1455/2011-3/64 (суддя Фрич М.М.) у задоволенні позову про визнання недійсним договору про відкриття мультивалютної револьверної кредитної лінії № 507 від 15.12.2006 р. відмовлено за необґрунтованістю (а.с.69-70).

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу (а.с.78-80), в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги грунтуються в основному на тому, що в договорі словосполучення «поточні потреби»не може розцінюватись як конкретна мета (цільове використання); в договорі чітко та конкретно не встановлено мету кредиту, оскільки згідно з п.3.1 договору про відкриття мультивалютної револьверної кредитної лінії № 507 від 15.12.2006 р. позивач має сплачувати відповідачу штраф у розмірі 0, 1 % від суми в разі нецільового використання кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк»просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому (а.с.85-87).

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 р. відповідачем долучено до матеріалів справи докази зміни найменування (правонаступництва) з ПАТ «Плюс Банк»на ПАТ «Ідея Банк», а саме: зміни до статуту ПАТ «Плюс Банк»зареєстровані 13.10.2011 р., № запису 7026179, відповідно до п.1.1 яких ПАТ «Ідея Банк»виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк»згідно з рішенням загальних зборів акціонерів банку (протокол № 35 від 11.08.2011 р.) і є правонаступником всіх його прав і обов»язків (супровідний лист від 25.11.2011 р. № 9225), а також довідку Головного управління статистики у Львівській області серії АА № 502157 від 18.10.2011 р. з ЄДРПОУ ПАТ «Ідея Банк»(а.с.88).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2011 р. у справі № 5010/1455/2011-3/64 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ «Європейські будівельні технології»- без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ч.8 ст.181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2006 року між ВАТ «Плюс Банк»у редакції п.1.2 додаткової угоди № 1 (а.с.8) (банк за договором, відповідач у справі) і ТзОВ «Європейські будівельні технології»(позичальник за договором, позивач у справі) був укладений договір № 507 про відкриття мультивалютної револьверної кредитної лінії (далі - договір) (а.с.7).

Відповідно до п.1.1 додаткової угоди № 1 до договору сума кредиту на поточні потреби становить 240 000 доларів США, терміном до 15.12.2009 р., із сплатою 18 % річних за користування траншами кредиту в гривні та 14 % річних за користування траншами кредиту в доларах США.

На виконання умов договору за заявами позичальника про надання траншу кредиту від 15.12.2006 р. б/н на суму 200 000 доларів США (а.с.26) і 20.12.2006 р. б/н на суму 40 000 доларів США (а.с.27) банком перераховано загальну суму кредиту в розмірі 240 000 доларів США, що підтверджується ордерами-розпорядженнями від 18.12.2006 р. (200 000 доларів США) (а.с.28) і від 20.12.2006 р. (40 000 доларів США) (а.с.29).

Таким чином, договір є укладеним.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки сторонами дотримано вимоги, які встановлені статтею 203 ЦК України, то жодні правові підстави для визнання договору недійсним відсутні, а тому суд першої інстанції законно й обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Змінити найменування відповідача, а саме: з ПАТ «Плюс Банк»(76018, м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 7; ідентифікаційний код 19390819) на ПАТ «Ідея Банк»(79008, м.Львів, вул.Валова, 11; ідентифікаційний код 19390819) у зв»язку з непроведенням реорганізації чи ліквідації на підставі статуту в редакції від 13.10.2011 р. і довідки з ЄДРПОУ від 18.10.2011 р.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2011 р. у справі № 5010/1455/2011-3/64 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ «Європейські будівельні технології»- без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий господарський суд.

ОСОБА_4Краєвська

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин