ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2011 р. № 2108/11

Суддя Павлюк І.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області

до Сільськогосподарського приватного підприємства "Злагода"

про передачу у комунальну власність Висоцької сільської ради об'єктів соціальної сфери

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Висоцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області - звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача - Сільськогосподарського приватного підприємства "Злагода", відповідно до якої просить зообов'язати Сільськогосподарське приватне підприємство "Злагода" передати у комунальну власність Висоцької сільської ради приміщення дитячого садка по вулиці Б.Хмельницького,29 та будинок побуту по вулиці Б.Хмельницького,21 в с. Висоцьк Дубровицького району, Рівненської області.

При подачі позовної заяви, позивач не подав доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Верховною Радою України прийнято ОСОБА_1 України від 25.03.2005р. №2505-IV Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України, яким, зокрема, внесено зміни до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 Про державне мито (далі Декрет). ОСОБА_1 набрав чинності з 31 березня 2005р.

Статтею 1 Декрету встановлено, що платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Перелік найменувань документів і дій, за які сплачується державне мито, наведено у статті 2, а розмір ставок державного мита - у статті 3 Декрету.

Перелік фізичних та юридичних осіб, які звільняються від сплати державного мита, а також дій, за які не сплачується державне мито, наведено у статті 4 Декрету. Зокрема, пунктом 11 статті 4 Декрету визначено, що від сплати державного мита звільняються органи місцевого та регіонального самоврядування за позовами до суду або господарського суду про визнання недійсними актів інших органів місцевого та регіонального самоврядування, місцевих державних адміністрацій, підприємств, об'єднань, організацій і установ, які ущемлюють їх повноваження, за позовами до суду або господарського суду про стягнення з підприємства, об'єднання, організації, установи і громадян збитків, завданих інтересам населення, місцевому господарству, навколишньому середовищу їхніми рішеннями, діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів місцевого та регіонального самоврядування та за позовами до суду або господарського суду про припинення права власності на земельну ділянку або у зв'язку з невиконанням умов договорів оренди орендарями земельних ділянок державної та комунальної власності.

Проте, як вбачається з поданої позивачем - Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області позовної заяви, предметом останньої є передача у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, а відтак вказана позовна вимога не відноситься до категорії спорів, визначених у п.11 ст.4 Декрету, а тому, звертаючись з такою позовною вимогою, позивач не звільняється від сплати державного мита.

Крім того, відповідно до ст.5 Декрету місцеві Ради народних депутатів мають право встановлювати додаткові пільги для окремих платників щодо сплати державного мита, яке зараховується до місцевих бюджетів, а Міністерство фінансів України - щодо державного мита, яке зараховується до державного бюджету України. Згідно ст.6 Декрету державне мито сплачується за місцем розгляду та оформлення документів і зараховується до бюджету місцевого самоврядування, крім державного мита, що справляється з позовних заяв, які подаються до господарського суду, із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів, заяв про їх перегляд за нововиявленими обставинами, а також за дії, пов'язані з видачею охоронних документів (патентів і свідоцтв) на об'єкти інтелектуальної власності, і за дії, пов'язані з підтриманням чинності патентів на сорти рослин; за дії, передбачені підпунктами "б" - "е", "и", "к", "л" та "н" пункту 6 статті 3, в частині, що стосується загальногромадянських закордонних паспортів, яке зараховується до Державного бюджету України.

За наведених обставин додане до позовної заяви рішення Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 06.01.2011р. "Про звільнення від сплати держмита" не є підставою для прийняття позовної заяви без сплати державного мита.

Крім того, позивач не подав доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно постанови Кабінету міністрів України №1258 від 21 грудня 2005 року "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 року N 825) розмір оплати вартості на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу складає 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп.

Вказані обставини в сукупності є підставою для повернення позивачу без розгляду позовної заяви і доданих до неї документів згідно з п. 4 та п.10 ст. ч.1 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

У Х В А Л И В:

Позовну заяву (Вх.№2108/11 від 30.09.2011р.) і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Павлюк І.Ю.