РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2011 р. Справа № 16/1573-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Гудак А.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Михайлюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Генічеського району Херсонської області

на рішення господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 р. (підписане 09.11.2010 р.)

у справі № 16/1573-10

за позовом Прокурора Генічеського району Херсонської області, м.Генічеськ в інтересах держави в особі Генічеської районної державної адміністрації, м.Генічеськ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої агрофірми "Перлина Поділля", с.Квітневе Білогірського району, Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 Державного казначейства у Генічеському районі, м.Генічеськ

про стягнення 186230,50 грн. основного боргу та 5586,92 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - ОСОБА_4-представник, довіреність в справі; ОСОБА_5-представник, довіреність в справі

від третьої особи - не з'явився

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу представництва інтересів громадян і держави в судах Рівненської області - ОСОБА_6

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 р. у справі № 16/1573-10 (суддя Магера В.В.) в позові прокурора Генічеського району Херсонської області, в інтересах держави в особі Генічеської районної державної адміністрації за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-Управління Державного казначейства у Генічеському районі Херсонської області до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої агрофірми "Перлина Поділля" про стягнення 86230,50 грн. основного боргу та 5586,92 грн. 3% річних відмовлено; провадження у справі в частині стягнення з відповідача 100000 грн. заборгованості припинено. При винесенні рішення суд виходив з того, що сума 86230,50 грн. сплачена на дату звернення прокурора із позовом до суду, тому ці вимоги безпідставні; суперечать матеріалам справи; заборгованість в сумі 100000 грн. сплачена після порушення провадження у справі та в ході її вирішення; чинним законодавством не передбачено нарахування 3% на суму інфляційних нарахувань.

Не погоджуючись з данним рішенням, прокурор Генічеського району звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та стягнути з відповідача суму основного боргу за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.11.2006 р., що складає 355563,27 грн., а також 3% річних від простроченої суми, що складає 25438,16 грн., пославшись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права; судом неправомірно прийнята до уваги позиція відповідача щодо застосування індексів інфляції тільки за відповідний рік, неправомірне посилання суду на акт звірки від 11.05.2010 р., оскільки Генічеською районною державною адміністрацією, акт підписаний не був; неправомірно не прийнято заяви прокурора про збільшення розміру позовних вимог; коефіцієнт інфляції, як частина обов'язкового щорічного платежу повинен застосовуватися до обов'язкового щорічного платежу за весь час з дати укладання договору купівлі-продажу до строку сплати.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення законним і обгрунтованим, яке прийнято відповідно до норм матеріального і процесуального права, просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що вся заборгованість повністю сплачена; розрахунок заборгованості пов'язаної із інфляційними процесами було зроблено відповідно до Листа Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ; вимоги прокурора в заяві про збільшення розміру позовних вимог суперечать доказам по справі, заборгованість відповідача по основним платежам відсутня; станом на 01.12.2010 р. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича агрофірма "Перлина Поділля" в повному обсязі виконало свої зобов'язання щодо розрахунку по договору; про відсутність заборгованості свідчить акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2006 р. по 01.12.2010 р., підписаний та скріплений печаткою Генічеської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у апеляційній скарзі, представники відповідача апеляційну скаргу заперечили з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про день і час судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги позивач до суду не подав. Явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Заслухавши прокурора, представників відповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Генічеського району Херсонської області звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Генічеської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої агрофірми "Перлина Поділля" про стягнення 186230,50 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу та 3% річних від простроченої суми в розмірі 5586,92 грн. (а.с. 4-5).

В заяві про збільшення розміру позовних вимог прокурор просив стягнути 355563,27 грн. боргу та 25438,16 грн. - 3% річних (а.с. 71-73).

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав борг в сумі 100000 грн., в решті просив відмовити, оскільки заборгованості по сплаті основних платежів у відповідача не має; 3% нараховуються на суму простроченого основного платежу, а у відповідача її немає; заборгованість зменшена; позивач не навів чіткого розрахунку 3% річних в сумі 5586,92 грн. та не вказав періоду нарахувань (а.с. 29-31).

В заперечені на заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідач просив залишити її без розгляду, оскільки борг відсутній, а 3% річних на суми інфляційних втрат не нараховуються. (а.с. 79).

Згідно матеріалів справи, 09.11.2006 р. між Генічеською районною державною адміністрацією (продавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Науково-виробничою агрофірмою "Перлина Поділля" (далі ТзОВ НВФ "Перлина Поділля") (покупець), укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 19,9977 гектарів під розміщення дитячого оздоровчого табору (а.с. 9-10).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що продаж земельної ділянки проводиться за 2463377 грн. Сторони погодились, що оплату у розмірі 739013 грн. 10 коп. від загальної суми покупець здійснює до 01.01.2007 р. Решту суми, що становить 1724363 грн. 90 коп., покупець зобов'язується сплатити рівними частками по 344872 грн. 78 коп. щорічно до 1 жовтня протягом п'яти років, починаючи з 2007 року з врахуванням коефіцієнта інфляції.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частин 7, 9 статті 128 Земельного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату або про сплату першого платежу (у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації. Розрахунки за придбання земельної ділянки можуть здійснюватися з розстроченням платежу за згодою сторін, але не більше ніж на п'ять років. Порядок здійснення розрахунків з розстроченням платежу визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 526 ЦК України передбачено що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову до суду 27.08.2010р. (а.с. 4-5) прокурором до позовної заяви, з прохальною частиною стягнути 186230,50 грн. боргу та 5586,92 грн.-3% річних не було додано розрахунку суми позовних вимог ( ні суми основного боргу, ні 3% річних), первинних доказів на підтвердження цих сум та на обґрунтування вимог прокурором до позовної заяви додано не було, за який період прокурор просив стягнути борг з позовної заяви не вбачалося. На суму 186230,50 грн. послався відповідач у своїй відповіді на претензію позивача, однак відповідач у цій відповіді зазначив, що ця сума є інфляційними втратами (а.с. 7).

Крім того, в позовній заяві прокурор Генічеського району зазначив, що на час підготовки позову кошти відповідачем в строки не сплачені, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 342441 грн. Однак, в прохальній частині позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача 186230,50 грн. заборгованості та 5586,92 грн.-3% річних (а.с. 5), не обгрунтовуючи та не зазначаючи доказів на підтвердження суми боргу 342441 грн. та суми 186230,50 грн., за який період вона виникла, не наводить також прокурор розрахунку 3% річних і походження суми 5586,92 грн. з позовної заяви та за який період не вбачається.

Заява про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла до суду від прокурора Генічеського району 26.10.2010р., сторонам по справі не надсилалась, доказів про це до заяви не додано (а.с. 62-64, 71-73). Розрахунки, що додані до заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 67-66; 74-45) ніким не підписані, а отже не можуть бути прийняті судом як доказ. Наведена прокурором в заяві формула розрахунку індексу інфляції, який мав бути застосований до суми 344872,78 грн., що підлягала сплаті згідно умов договору рівними частками до 01.10.2008 року та до 01.10.2009 року, не відповідає вимогам закону та Рекомендаціям Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ №62-97р від 03.04.1997 р.Формула ця застосована не вірно, а тому суми розраховані за цією формулою не можуть бути прийняті судом. Із заяви не вбачається за який період виник борг, за який період нараховано 3% річних та на підставі яких первинних доказів зроблено висновки про наявність боргу.

Тобто, позовні вимоги прокурора, з врахуванням їх збільшення, по своїй суті є необгрунтованими, не підтверджені доказами і не підлягають до задоволення.

Копія акту звірки взаємних розрахунків від 11.05.2010 р. складеного між Виконкомом Щасливцевської сільської ради та ТзОВ НВА "Перлина Поділля", подана до суду відповідачем не є первинним доказом і не може бути взята за основу, оскільки договір купівлі-продажу укладено між Генічеською районною державною адміністрацією та ТзОВ НВА "Перлина Поділля", кошти за землю сплачувалися на рахунок Щасливцевської сільської ради, що вбачається з виписок банку засвідчених Державним казначейством України у Херсонській області (а.с. 83-92), а акт звірки взаємних розрахунків підписаний Виконавчим комітетом Щасливцевської сільської ради (а.с. 27,56).

Отже, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Рішення господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 р. у справі № 16/1573-10 підлягає скасуванню в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 100000 грн. заборгованості, а апеляційна скарга в цій частині підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, згідно статті 49 ГПК України судові витрати до стягнення з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Генічеського району Херсонської області, в інтересах держави в особі Генічеської районної державної адміністрації від 24.11.2010 р. задоволити частково, рішення господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 р. у справі №16/1573-10 скасувати в частині припинення провадження у справі, щодо стягнення 100000 грн. та в частині стягнення судових витрат.

Прийняти в цій частині нове рішення: В стягненні 100000 грн. заборгованості відмовити. Судові витрати не стягувати.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді А.В. Гудак

ОСОБА_1