РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2011 р. Справа № 6/133-НМ

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Гудак А.В.

суддів Сініцина Л.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Михайлюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.10 р. у справі № 6/133-НМ (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я. )

позивач ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4 обласне територіальне Відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство "Житомирдезактиваціябуд"

про скасування рішення Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2010р. № 1,16/-37р.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - з'явився - ОСОБА_5 дов.в справі

третя особа - не з'явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.11.10 р. у справі № 6/133-НМ відмовлено в позові суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до Житомирського обласного територіального Відділення Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Житомирдеєактиваціябуд" (м. Житомир) про скасування рішення Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2010р. № 1,16/-37р. Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду Житомирської області від 24.11.10 у справі № 6/133-НМ, позивачем - суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, якою просить скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте судом з порушенням норм матеріального права. В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам статті 43 ГПК України ( рішення суду повинно ґрунтуватись на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності ) проаналізував лише ідентичність граматичних помилок у тендерних пропозиціях учасників тендеру позивача та ВАТ "Житомирдезактиваціябуд". Судом проігнорована та суттєва обставина, що допущення чи недопущення граматичних помилок не впливає на оцінку тендерної пропозиції, що вирішальними є такі чинники, як вартість, строки виконання, якість робіт, досвід ймовірного виконавця, умови розрахунків. Саме по вказаних чинниках тендерні пропозиції позивача - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 і ВАТ "Житомирдезактиваціябуд" різняться між собою.

Крім того, на думку скаржника суд першої інстанції не надав належної оцінки документам, що надавались для огляду, а наявні одинакові граматичні помилки у тендерних пропозиціях позивача та ВАТ "Житомирдезактиваціябуд" розцінює, як незаперечний доказ вчинення останніми антиконкурентних узгоджених дій.

Також, при розгляді справи судом першої інстанції не було доведено, що розгляд та оцінка пропозицій здійснена з порушенням вимог статті 28 Закону України "Про здійснення державних закупівель", що за будь-яких обставин пропозиція позивача була визнана найбільш економічно вигідною незаконно, а переможцем у торгах мала би бути інша особа.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.10 у справі № 6/133-НМ винесене не на підставі дійсних встановлених фактів порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а на припущеннях та цитуванні окремих статей законів України, а тому просить апеляційний суд скасувати вищезазначене рішення повністю і прийняти нове рішення, яким зодоволити позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до Житомирського обласного територіального Відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу відзначив, що рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.10 у справі № 6/133-НМ відповідає нормам процесуального та матеріального права. Свої заперечення обґрунтовує тим, що адміністративною колегією Житомирського обласного територіального Відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення від 28.05.2010р. № 1.16/-37р по справі № 3.7.1-65/2099 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Пунктом 1 вказаного рішення визнано, що суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 та ВАТ "Житомирдезактиваціябуд" узгодивши свою конкурентну поведінку під час участі у торгах на закупівлю будівельних робіт по об'єкту "Будівля поліклініки смт.Червоноармійськ реконструкція під лікувальний корпус" (другий пусковий комплекс), які були проведені 25.08.2009 Червоноармійською центральною районною лікарнею, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Пунктом 2 цього ж рішення за порушення, зазначене в п.1, відповідно до абзацу частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено на суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_3 штраф у розмірі 17000,00 грн.

Позивач, скориставшись правом на оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, передбаченим ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернувся до суду з позовом про скасування вищевказаного рішення.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи № 3.7.1-65/2009 та повноту їх встановлення в оспорюваному рішенні, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_4 обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України із дотриманням вимог чинного законодавства України, всебічно, повно і об'єктивно розглянуло обставини справи № 3.7.1-65/2009, дослідило подані документи, належним чином проаналізувало відносини сторін, викладені в оспорюваному рішенні висновки Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи № 3.7.1-65/2009, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.

А тому, відповідач вважає що рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.10 у справі № 6/133-НМ є обґрунтованим, відповідає обставинам справи та прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 без задоволення.

У судовому засіданні 01.02.2011р. представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджено повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Однак, від позивача на адресу Рівненського апеляційного господарського суду 31.01.2011р. надійшла заява, в якій повідомлено суд про неможливість бути присутнім у судовому засіданні представника позивача, а тому розгляд апеляційної скарги просить розглянути без його участі.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача не подано документів, які витребовувались ухвалами від 17.12.10р., 12.01.2011р.

Відповідно до частини 2 статті 96 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду заслухавши в судовому засіданні 12.01.11 доводи представника апелянта, та 01.02.11- заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги виходячи з наступного.

Рішенням Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2010р. №1.16/37р в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Статтею14 Закону України "Про антимонопольний комітет України" від 26.11.1993 № 3659-Х11 в редакції від 22.05.2008 року адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій;

3) розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови в цих справах;

4) переглядати рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України;

5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

6) призначати експертизу та експерта з числа осіб, які володіють необхідними знаннями для надання експертного висновку, тощо.

Відповідно до Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про захист економічної конкуренції", з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захисту інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень при здійсненні господарської діяльності суб'єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб'єктів господарювання затверджено Положення про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції розпорядженням Антимонопольного комітету України від 25.12.2001 року № 182-р, зареєстровану в Мін'юсті України від 13.02.02 за № 139/6427 із змінами та доповненнями ( надалі по тексту -Положення). Відповідно до п.8.10 вказаного Положення відповідач проводить позапланові перевірки за дорученням спеціальних органів боротьби з організованою злочинністю відповідно до підпункт "в" пункту 1 статті 18 Закону України "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю".

На виконання доручення Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Управління по боротьбі з організованою злочинністю за вих. № 5604 від 03.09.09 ( а.с.134, том1) ОСОБА_4 обласним територіальним Відділенням Антимонопольного комітету України було проведено перевірку дотримання вимог "Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг з боку членів тендерного комітету Червоноармійської центральної районної лікарні в ході проведення тендеру із закупівлі робіт по об"єкту"будівля поліклініки смт.Червоноармійськ - реконструкція під лікувальний корпус (другий пусковий комплекс), що відбувся 25.08.09 про що складено довідку про результати документальної перевірки процедури відкритих торгів Червоноармійською центральною районною лікарнею за № 1.20/4-2894 від 21.09.09 ( а.с.а.с.83-а.с.85, том 2). В результаті якої у діях учасників торгів - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 та Відкритого акціонерного товариства "Житомирдезактиваціябуд" виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, п.1 ст.50 закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються результатів торгів ( тендерів). Відповідачем 29.09.09 прийнято розпорядження № 1,17-65р про початок розгляду справи № 3.7.1-65/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 та Відкритого акціонерного товариства "Житомирдезактиваціябуд" виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів ( тендерів) ( а.с. 86, том.2).

У відповідності до п.19 та 20 Положення ОСОБА_4 обласним територіальним відділенням прийнято наказ від 29.09.09 за № 29 про проведення позапланової перевірки у позивача і для її проведення створено комісію ( а.с.87, том 2). За результатами перевірки складено акт перевірки додержання законодавства про захист економічної конкуренції СПД - ОСОБА_3 № 1.15/32АК від 27.11.09 , яким зазначено про залучення документів та файлів типу, які були скопійовані на оптичні носії з комп'ютерів СПД -ОСОБА_3, протоколи пояснень до матеріалів справи № 3.7.1-65/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 та Відкритого акціонерного товариства "Житомирдезактиваціябуд" виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів ( тендерів). Однак, з даного акту перевірки не вбачається, які порушення були встановлені комісією в ході перевірки, як того вимагає п.53 Положення.

Окрім того, відповідно до п.21 Положення до роботи комісії можуть залучатися в установленому порядку працівники інших підприємств, установ і організацій та фахівці (експерти). З матеріалів справи відповідача № 3.7.1-65/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 та Відкритого акціонерного товариства "Житомирдезактиваціябуд" виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, п.1 ст.50 закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) вбачається, що перевірка була проведена без залучення фахівців (експертів) зі спеціальними знаннями, стосовно визначення ідентичності орфографічних помилок в технічній, комерційній частині тендерних пропозицій, заявках на участь у торгах на визначення виконавця робіт , проектах договорів на виконання підрядних робіт ,файлів суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 та ВАТ "Житомирдезактиваціябуд".

Статтею 34 ГПК України визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що підставами для скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

В даному випадку рішення адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2010 року № 1.16/37р по справі № 3.7.1-65/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 підлягає визнанню в цій частині недійсним, оскільки недоведена обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка суб'єктів господарювання.

Згідно п. 4. ч.2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" анти конкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії , які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем належними доказами не доведено, що у процесі підготовки та участі у процедурі закупівлі, учасники, зокрема - підприємцем ОСОБА_3 та ВАТ "Житомирдезактиваціябуд" діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, а тому такі дії позивача кваліфікуються, як антиконкурентно узгоджені, які стосуються спотворення результатів торгів, оскільки відсутні висновки експертів, що орфографічні помилки в тендерній документації та файлах вказаних су"єктів ідентичні, що підтверджують факт погодженої конкурентної поведінкою суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 6 рекомендація Президії Вищого господарського суду, від 29.10.2008, № 04-5/247 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства, то воно може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Визнання господарським судом повністю або частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України чи його органів з підстав, зазначених у частині першій статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не є перешкодою для проведення відповідним органом нової перевірки дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження ринку тощо з метою усунення порушень чи недоліків, які потягли за собою визнання рішення недійсним. За результатами такої перевірки можливе прийняття іншого рішення, яке, в свою чергу, в разі незгоди з ним заінтересованих осіб може бути оскаржено ними в установленому порядку.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції не доведено обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Окрім того, дослідивши матеріали справи суд першої інстанції безпідставно поновив строки щодо оскарження рішення відповідача зазначивши поважною причиною пропуску двохмісячного строку для оскарження рішення є те, що позивач звернувся до адміністративного суду замість господарського. Оскільки в оспорюваному рішенні зазначено, що рішення може бути оскаржене до господарського суду у двохмісячний строк з дня одержання. Рішення адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2010 року № 1.16/37р по справі № 3.7.1-65/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 було отримано останнім - 09.06.10, що підтверджується повідомленням про вручення № 3310.Отже, спірне рішення мало бути оскаржено позивачем до 09.08.10 чого ним зроблено не було.

Судова колегія у відповідності до статей 38 та 101 Господарського процесуального кодексу України не приймає додаткові докази надані апелянтом, зокрема лист непрацездатності № АВВ № 336009 про тимчасову втрату працездатності з 26.05.10 по 01.06.10, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції не був наданий, як доказ в обґрунтування того, що в період прийняття рішення відповідачем перубавав на лікуванні.

Окрім того, положення статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" жодним чином не суперечать положенням ст. 223 ГК України бо ці норми регулюють різні види цивільно-правових строків. Так, перший строк (2 місяці) є регулятивним, тобто строком здійснення суб'єктивних прав і обов'язків. Другий (строк реалізації відповідальності) - є охоронувальним, тобто строком захисту цивільних прав.

Більшість строків у регулятивних цивільних правовідносинах дають можливість здійснювати свої права у межах відведеного часу. Закінчення строку, передбаченого для здійснення права чи виконання обов'язку, за загальним правилом, не тягне за собою автоматичного припинення цього права або обов'язку, оскільки зберігається можливість їхнього примусового здійснення і захисту протягом певних строків в оперативному або позовному порядку. Але для деяких правовідносин законодавець встановив присікальність регулятивного строку, закінчення якого означає, що нездійснення права або невиконання обов'язку у певний строк призводить до припинення цього права або обов'язку як такого. Про це зазначено і в Рекомендаціях Президії Вищого господарського суду України від 29.10.09/8 № 04-5/247 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", зокрема п.2 визначено, що у застосуванні припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції",", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке. За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присікальними. Визначений згідно із законом строк позовної давності до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

У спірному випадку, двохмісячний строк оскарження рішення органів Антимонопольного комітету не може бути відновлено, отже 09.08.10 право позивача на оскарження рішення в судовому порядку було припинено і цей регулятивний строк не є строком позовної давності, який відноситься до охоронувальних строків.

Таким чином, передбачений ч.1 ст.60 Закону України" Про захист економічної конкуренції" строк є присікальним, і визначені згідно з статтею 223 Господарського кодексу України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються. Таку ж правову позицію відображено в постанові Верховного Суду України від 29.05.07 № 9/205-06-5910 та п.п. 6.2.4 п.6 чинної редакції роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.00 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів". Закінчення регулятивного двомісячного строку припиняє суб'єктивне право позивача і тому є підставою для відмови у позові. Приписи Закону України «Про захист економічної конкуренції" не передбачають можливості переривання двохмісячного строку на оскарження рішення відповідача у справі, встановленого ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Як досліджено місцевим господарським судом і з чим погоджується судова колегія Рівненського апеляційного суду, що строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України, до відповідних правовідносин не застосовуються.

Твердження апелянта про те, що суд не застосував норми ст. 250 ГК України, то господарський суд апеляційної інстанції зазначає, що строк давності притягнення до відповідальності за недобросовісну конкуренцію регулюється нормами спеціального законодавства., зокрема Законом України від 07.06.1996 № 236/96-ВР "Про захист від недобросовісної конкуренції". Відповідно до статті 28-1 зазначеного Закону суб'єкт господарювання не може бути притягнутий до відповідальності за вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, якщо закінчився строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за недобросовісну конкуренцію становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про недобросовісну конкуренцію.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що позивач вправі оскаржувати тільки ті пункти рішення, які на його думку, порушують саме його права. Заявлена вимога про визнання недійсним в цілому оспорюваного рішення відповідача пунктом 3 якого застосовані штрафні санкції до ВАТ "Житомирдезактивація, не можуть бути задоволені так як рішення в цій частині не порушує права позивача.

Оскільки, помилка місцевого господарського суду у застосуванні норм матеріального права не вплинула на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку що вирішення спору, то у суду апеляційної інстанції немає підстав для скасування відповідного судового рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови зазначив власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Житомирського апеляційного господарського суду від 24.11.10 по справі № 6/133-НМ залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - підприємця ОСОБА_3 без задоволення.

2.Постанова набирає чинності з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Олексюк Г.Є.