ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" березня 2011 р. Справа № 5/9

Суддя Войтюк В.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом: Підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Моторно (транспортного) страхового бюро України (Департамент врегулювання)

третя особа із самостійними вимогами підприємець ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 111 873 грн. 75 коп.

Секретар судового засідання: Бренчук Г.В.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_3 дов. № 84 від 21.01.11 р..

Від відповідача : ОСОБА_4 за довіреністю № 24928/4 від 27.12.2010 р.

Від ФОП ОСОБА_2: ОСОБА_5 дов. № 819 від 19.02.11 р.

СУТЬ СПОРУ: Підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовною заявою до підприємця ОСОБА_2 та до Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Департамент врегулювання) про стягнення 111 873 грн. 75 коп. суми страхового відшкодування, посилаючись на таке.

09 вересня 2006 року ОСОБА_2 (далі - Відповідач-1) придбав мікроавтобус "Mersedes- Benz" 313 CDI 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №630485 від 09.09.2006р. Даний мікроавтобус куплений ОСОБА_2 за кошти позивача та з її згоди зареєстрований на Відповідача-1, оскільки вона на той час знаходилась за кордоном на заробітках. 09 серпня 2008 року вказаний вище мікроавтобус перереєстрований на ОСОБА_1. Обставини підтверджуються Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС 080599 від 23.08.2008р..

У тому ж 2006 році Відповідач-1 отримав ліцензію та почав здійснювати пасажирські перевезення за маршрутом "Дубно-Київ-Дубно".

10 грудня 2006 року приблизно о 15 годині 45 хвилин водій автомобіля "Renault-Magnum" д.н. FRS-699 з напівпричепом "SCHWARZMULLER" д.н. ХОС-592, громадянин ОСОБА_6 Цомбо Міклош, працівник угорської фірми "ТОТН-47" КФТ, рухаючись з прилеглої до кафе-бару "2000" території на 236 кілометрі автотраси "Київ-Чоп" не дав дороги рейсовому мікроавтобусу "Mersedes- Benz" ВК 41-44 АЕ сполученням "Київ-Дубно", який рухався по лівій смузі в західному напрямку, внаслідок чого водій автомобіля" Renault-Magnum" передньою правою частиною кабіни свого автомобіля скоїв зіткнення з правою боковою частиною мікроавтобуса "Mersedes- Benz", від чого останній перевернувся.

Причиною скоєння ДТП є порушення п.п. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України зі сторони водія угорської фірми Цомбо Міклоша. По вказаному ДТП порушено кримінальну справу за ч.2 ст.286 КК України. Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 1-147/07 від 05.07.2007р. гр.ОСОБА_6 Цомбо Міклоша винного в скоєнні ДТП звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України " Про амністію".

Транспортний засіб, яким керував Цомбо Міклош, належить угорській фірмі "ТОВТ-47" КФТ, яка уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ОСОБА_6, тобто мала страхову ліцензію "Зелена карта" з терміном дії з 27.12.2005 року по 31.12.2006 року. Таким чином, обов'язок відшкодування шкоди третім особам взяла на себе страхова компанія ОСОБА_6, яка є членом міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" і відповідно Моторно Транспортне Страхове Бюро України ( далі - МТСБ).

Страховий сертифікат "Зелена карта" застосовується в країнах-членах Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта". Моторно Транспортне Страхове Бюро України є також членом Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" і відповідно до законодавства уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Це все передбачено Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншим чинним законодавством України та Міжнародними договорами ратифікованими Верховною ОСОБА_5 України.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повноваження МТСБ України виражаються в гарантії відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями-нерезидентами на умовах та обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта", та інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Згідно з пп. в) п. 41.2. ст. 41 цього ж Закону МТСБ України за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння на території України, водіями-нерезидентами, на умовах та обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країни-членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта".

Відповідно до п. 30.1. ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

В даному випадку мікроавтобус "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП був фізично знищеним, що підтверджується Висновками автотоварознавчої експертизи Житомирської торгово-промислової палати №В 5429 від 12.01.2007 року та №В-2666 від 18.09.2007 року. Із даних висновків автотоварознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість грузового мікроавтобуса "Mersedes- Benz" складає 101 505,00 гривень, та додаткове збільшення ринкової вартості транспортного засобу внаслідок урахування його укомплектованості на 18 сидячих місць установленою відео-аудіо апаратурою, тобто вартість обладнання пасажирського салону додатково коштує 26 612 грн. 50 коп.

Із зазначених вище Висновків автотоварознавчої експертизи випливає, що матеріальний збиток, заподіяний мікроавтобусу в результаті ДТП, складає 138 267 грн. 99 коп., тобто сума матеріального збитку перевищує ринкову вартість даного транспортного засобу до скоєння ДТП. Так, згідно Висновку Житомирської торгово-промислової палати №В-2666 від 18.09.2007 року вбачається, що вартість придатних до подальшої експлуатації запчастин з урахуванням робіт на розбирання та ремонт мікроавтобуса "Mersedes- Benz" внаслідок ДТП складає 4866,23 грн. Вищевказане свідчить про повне фізичне знищення мікроавтобуса, ремонт його вважається економічно необгрунтованим.

Пунктом 30.3. ст. 30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В даному випадку, оскільки в страхувальника (угорській фірмі „ТОВТ-47" КФТ ) був страховий сертифікат "Зелена карта" майнову шкоду завдану Позивачу в розмірі 138 267 грн. 99 коп., зобов'язаний відшкодувати Відповідач-2.

В рахунок сплати страхового відшкодування майнової шкоди МТСБ України відповідно до ст.9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 24 грудня 2007 року платіжним дорученням №1427 відшкодувало ОСОБА_2 26 394,24 грн.

Зважаючи на те, що мікроавтобус "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1 куплений ОСОБА_2 за кошти позивача та з її згоди зареєстрований на нього та те, що Відповідач-1 отримав частину страхового відшкодування від МТСБ України, то ПП ОСОБА_2 зобов'язаний повернути суму, отриманого ним страхового відшкодування у розмірі 26 394,24 грн.

Остаточна сума страхового відшкодування, яку зобов'язане сплатити МТСБ України складає 111 873,75 (Сто одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні сімдесят п'ять копійок), виходячи з наступного розрахунку:

138267,99грн.(сума матеріального збитку згідно висновку експертизи) -26394,24 грн. (сума сплаченого Відповідачем-2 страхового відшкодування Відповідачу-1) = 111 873,75 грн.

Вказану суму страхового відшкодування Відповідач-2 не відшкодовував Позивачу на даний час. Про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП до МТСБУ Позивачем була подана заява від 26.05.2008р. та заявлені претензії від 18.04.2008р. та 15.09.2008р. Заяву від 26.05.2008р. Відповідачем -2 була надана відповідь вих..№7088/3-3-3 від 12.06.2008р. (копія додається) в якій МТСБ України вказує, що 24.12.2007р. на розрахунковий рахунок потерпілому (ОСОБА_2О.) було перераховано страхове відшкодування у зв'язку з ДТП, що сталася 10.12.2006р. та повідомляє про те, що Відповідач-2 продовжує переговори з іноземним страховиком відповідальності стосовно врегулювання претензії у повному обсязі. На заявлені претензії від 18.04.2008р. та 15.09.2008р. відповіді від МТСБ України не отримано до цього часу.

Просить стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 26 394,24 грн.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 111 873,75 грн.

Стягнути солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь приватного підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1382,68 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн.

Заявою про часткову відмову від позову 25.01.11 р. Позивач відмовився від усіх вимог до П.П.ОСОБА_2 і ухвалою суду від 16.02.11 р. провадження відносно нього у справі припинено.

У подальшому 22.02.11 р. ПП ОСОБА_2 звернувся із заявою про вступання у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення 111873,75 грн., яка прийнята ухвалою суду від 23.02.11 р.

Викладені у заяві (а.с. 79-83) підстави для задоволення вимог повністю збігаються із підставами зазначеними позивачем П.П. ОСОБА_1

Моторне (транспортне) страхове бюро України заперечує вимоги позивача та третьої особи, посилаючись на таке.

Власником мікроавтобуса "Mersedes- Benz" 313 CDI" vin WDB 9036631 R 177423 держ. номер НОМЕР_2 станом на 10.12.2006 р. який постраждав в ДТП був ОСОБА_2 як фізична особа, а не як підприємець. На момент реєстрації транспортного засобу ОСОБА_2 вже був зареєстрований як приватний підприємець. Жодних документів про експлуатацію вказаного транспортного засобу приватним підприємцем ОСОБА_2 немає.

ЦК України ст. 321 встановлено непорушність права власності, ст. 328 порядок набуття права власності в т. ч. юридичною особою. Ст.346 даного кодексу встановлені підстави припинення права власності. Ст.349 п. 2 встановлено «у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру». З 23.08.2008 р. на підставі запису в свідоцтві про реєстрацію ТЗ власником вказаного ТЗ є ОСОБА_1. Жодних інших документів, що підтверджують особисті наміри ОСОБА_2 як того вимагає чинне законодавство, на передачу права власності до МТСБУ позивачем в матеріалах справи не існує.

Посилання на те, що МТСБУ повинне було самостійно звертатись до Відповідача про передачу права власності слід вважати необгрунтованим, оскільки дане діяння суперечить чинному законодавству, зокрема вимогам Конституції України ст. 41 «Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Посилання на те що давалась згода про передачу права власності до МТСБУ слід вважати невірним.

Власник самостійно передав право власності фізичній особі ОСОБА_1

Автомобіль на даний час відновлено і він здійснює перевезення людей.

В позовній заяві Позивач посилається на те, що перебіг позовної давності згідно ч.1 ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. В результаті ДТП були порушені майнові права фізичної особи ОСОБА_2, а не ПП Харчук і тому початком перебігу позовної давності слід вважати дату ДТП, учасником якої і був ОСОБА_2 і відповідно знав про факт порушення його майнових прав, а не будь кого іншого.

ОСОБА_2, як фізична особа власник транспортного засобу звернувся до МТСБУ. Потім неодноразово звертався до суду першої інстанції про збільшення суми страхового відшкодування, де і виносились відповідні рішення.

Рада Бюро на Генеральній Асамблеї 30 травня 2002 р. прийняла Процедурні Правила, які регламентують взаємовідносини між Національними бюро страховиків (в нашій державі МТСБУ) країн-членів системи «Зелена карта».

В п. 3.5. вказано «Коли очікувані виплати перевищують умови або ліміти, встановлені законодавством про обов'язкове страхування автоцивільної відповідальності у країні, де сталася ДТП, необхідно провести консультації із страховиком щодо тієї частини претензії, яка перевищує такі умови або ліміти. Згода страховика не вимагається, якщо відповідне законодавство покладає на Бюро обов'язки щодо відшкодування договірних гарантій, що перевищують ліміти та умови, встановлені законодавством про обов'язкове страхування автоцивільної відповідальності у країні, де сталася ДТП.

В п.3.6. вказано «Бюро не може за власним бажанням або без письмової згоди страховика чи відповідного бюро доручити розгляд та врегулювання претензії . . .».

Отже - дозвіл на виплату страхового відшкодування, яке перевищує ліміт відповідальності страховика, який вказано в ст.9 закону України про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливо здійснити МТСБУ лише після погодження та дозволу відповідних інстанцій ОСОБА_6 (відповідного транспортного бюро держави та страхової компанії, надавшої відповідні до норм міжнародного законодавства поліси «Зелена карта»). Надання таких документів передбачається ст.35 п. 2 Закону «До заяви додаються ... інші документи, які мають відношення до даної ДТП, завірені у встановленому порядку». Жодних документів, які б відповідали вимогам міжнародного, а відповідно українського законодавства, на підставі яких було б можливе здійснення виплати страхового відшкодування, що перевищує ліміт відповідальності, позивачем на даний час не надано. З свого боку МТСБУ відповідні запити зробило.

Водій автомобіля "Renault" д.н. FRS-699 громадянин ОСОБА_6 Цомбо Міклош мав під час ДТП поліс «Зелена карта», що свідчить про те, що відповідальність його на час ДТП була застрахована. В карті міжнародного автомобільного страхування вказано «В кожній країні відвідування Моторне бюро даної країни бере на себе цивільну відповідальність власника транспортного засобу, зазначеного в цій картці, відповідно до законодавства даної країни про обов'язкове страхування».

В ст.9 п. 9.2 Закону України про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Закон) вказано «обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого».

В матеріалах справи є висновок автотоварознавчої експертизи №В-5429 від 12 січня 2007р., яка проводилась Житомирською торгово-промисловою палатою. Згідно чинного законодавства на дані процедури обов'язково повинні були запрошуватись власник або представник транспортного засобу яким нанесено збитки або представник страховика, що зроблено не було. Самого власника ОСОБА_2 під час проведення дослідження також не було (відсутній підпис в протоколі огляду ТЗ). Експертом самостійно, безпідставно збільшено суму матеріального збитку на 26612,50 грн.: експерт вказує, що рахунки на встановлення додаткового обладнання (сидіння, відео-аудіоапаратура) прикладались. В дійсності в матеріалах справи (і в матеріалах експертизи) є лише комерційна пропозиція від 11 січня 2007 р. вже після ДТП - жодної інформації про встановлення додаткового обладнання не має в наявності: ні акту на встановлення, ні навіть факту проплати за додаткове обладнання, ні відповідних сертифікатів відповідності.

Матеріальний збиток мікроавтобуса "Mersedes- Benz" 313 СDІ»визначався без врахування фізичного зносу, хоча відповідне завдання експерту ставилося, а методика товарознавчої експертизи п. 2.7. вимагає: «вартість матеріального збитку - вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з урахуванням фізичного зносу». В нашому випадку це буде 0,476. Якщо застосовувати до визначення матеріального збитку коефіцієнт зносу, то вартість матеріального збитку буде 53149,02 грн. і даний транспортний засіб вважати таким, що фізично знищеним не можна. Також в калькуляції ремонтних робіт вказані роботи та запасні частини, що не пов'язані з ДТП (наприклад буксирувальна скоба - вартість 31,87 дол. з фотоматеріалів експертизи видно що вона ціла, вмятини на зад. дверях та кришці капоту не характерні до даної ДТП , передній та задній бампер та інше).

Згідно висновку № В-5429 від 12 січня 2007р. розрахунок збитку проводився з урахуванням ПДВ. Жодних документів про сплату державі ПДВ в сумі 39595,95 грн. позивачем не надано.

Довідки надані відповідачем (з порушенням вимог ст.131 ЦПК України): № 5 від 09.04.2010 р. про те що ПП ОСОБА_7 21.09.2006р. виконані роботи по встановленню 18 сидячих місць, установці відео-аудіоапаратури та обладнанню пасажирського салону на загальну суму 26612,50 грн. та № 7 від 27 квітня 2010 р. про те що ГІП ОСОБА_7

За документацією заводу виготовника слідує, що автомобіль "Mersedes- Benz" 313 СDІ WDB9036631 R 177423 є вантажним автомобілем. З матеріалів справи видно, що власнику транспортного засобу був наданий дозвіл на переобладнання ТЗ і приватним підприємцем, а не спеціалізованим закладом проведені роботи по встановленню 18 сидячих місць, установці відео-аудіоапаратури та обладнанню пасажирського салону, а це не сертифіковані зміни в конструкцію транспортного засобу (жодних документів про відповідність технічним умовам та сертифікації не існує): встановлення сидінь та інше (а це непередбачені зміни в конструкції кузова (отвори, зміна навантаження на передню та задню вісь автомобіля), що значно послабило цілісність корпусу, зміну центру важкості, що привело до важких наслідків після аварії.

В ст. 1194 п. 1 Цивільного кодексу України вказано: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач має право звернутися з вимогою відшкодування збитків до водія вказаного транспортного засобу.

Перерахування коштів в межах ліміту відповідальності та з врахуванням додаткових витрат на автотоварознавче дослідження власнику транспортного засобу ОСОБА_2 МТСБУ здійснено (сплачено 26 394,24 грн.) відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, давши оцінку доказам, суд прийшов до висновку, що у позові П.П.ОСОБА_1 слід відмовити, а вимоги ОСОБА_2О, підлягають задоволенню з огляду на таке.

09 вересня 2006 року ОСОБА_2 (Третя особа) придбав за грошові кошти, отримані від ОСОБА_1 (Позивач), мікроавтобус "Mersedes- Benz" 313 СDІ»2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Право власності на вказаний мікроавтобус зареєстровано за ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №630485 від 09.09.2006р. ( а.с.9)

Обставини про те, що Третя особа була власником мікроавтобуса "Mersedes- Benz" 313 СDІ»2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП (10.12.2006р.) і саме ОСОБА_2 належить право звернутися з вимогою про стягнення страхового відшкодування визнаються Відповідачем - Моторно (транспортним) страховим бюро України, оскільки це вбачається із змісту заперечень на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 55-59).

Відповідно до ч.1ст.134 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 135 ГКУ власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на основі належного йому (їм) майна засновувати господарські організації або здійснювати господарську діяльність в інших організаційно-правових формах господарювання, не заборонених законом.

Враховуючи зазначені вище положення законодавства України, ОСОБА_2, як фізична особа - підприємець, у 2006 році отримав ліцензію та почав займатися пасажирськими перевезеннями за маршрутом "Дубно-Київ-Дубно", використовуючи належний йому на праві власності мікроавтобус "Mersedes- Benz" 313 СDІ»2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, переобладнаний для вказаних цілей.

З Постанови судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 1-147/07 від 05.07.2007р.(а.с. 11) вбачається, що 10.12. 2006р. громадянин ОСОБА_6 Цомбо Міклош - водій автомобіля "Renault- Magnum" д.н. FRS-699 з напівпричепом "SCHWARZMULLER" д.н. ХОС-592, який являвся працівником угорської фірми „ТОТН-47" КФТ, рухаючись з прилеглої до кафе-бару „2000" території на 236 кілометрі автотраси "Київ-Чоп" в районі м.Новоград-Волинський" Житомирської області не переконався в безпечності свого маневру і що це буде безпечним і не створить перешкод для руху або безпеки іншим учасникам руху, не дав дороги рейсовому мікроавтобусу "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1 сполученням "Київ-Дубно", який рухався по лівій смузі в західному напрямку. Внаслідок цього водій-автомобіля "Renault- Magnum" передньою правою частиною кабіни свого автомобіля скоїв зіткнення з правою боковою частиною мікроавтобуса "Mersedes- Benz", від чого останній перевернувся.

Причиною скоєння ДТП є порушення п.п.10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України зі сторони водія Цомбо Міклоша угорської фірми "ТОВТ-47" КФТ

Вказані обставини визнаються і не заперечуються сторонами по справі Позивачем та Відповідачем.

Водій автомобіля "Renault- Magnum" д.н. FRS-699 гр. ОСОБА_6 Цомбо Міклош, на момент скоєння ДТП мав страховий поліс „Зелена карта" з терміном дії з 27.12.2005 року по 31.12.2006 року. Дані обставини визнаються Позивачем і Моторно (транспортним) страховим бюро України, оскільки це вбачається із змісту позовної заяви та заперечень на неї представника Відповідача.

Згідно з ст.40 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повноваження МТСБ України виражаються в гарантії відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями-нерезидентами на умовах та обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування „Зелена карта", та інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пп. в) п. 41.2. ст. 41 вказаного вище Закону, МТСБ України за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння на території України, водіями-нерезидентами, на умовах та обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країни-членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта".

Таким чином, обов'язок відшкодування шкоди третім особам за вищевказаним законом та Процедурними Правилами, прийнятими ОСОБА_5 Бюро на Генеральній Асамблеї 30.05.2002 року взяв на себе Відповідач - Моторно Транспортне Страхове Бюро України.

Згідно з п.3.5. Процедурних Правил від 30.05.2002р., на які посилається і Відповідач як на підставу своїх заперечень, ...згода страховика не вимагається, якщо відповідне законодавство покладає на Бюро обов'язки щодо відшкодування договірних гарантій, що перевищують ліміти та умови, встановлені законодавством про обов'язкове страхування автоцивільної відповідальності у країні де сталося ДТП."

Відповідно до п. 30.1. ст.30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з листа Відповідача вих.№7088/3-3-3 від 12.06.2008р.(копія в матеріалах справи) Моторно Транспортне Страхове Бюро України визнає розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП в сумі 138 267,99 грн. з посиланням на Висновки автотоварознавчої експертизи Житомирської торгово-промислової палати №В 5429 від 12.01.2007 року. та №В-2666 від 18.09.2007 року.

Із зазначених вище листа та Висновків автотоварознавчої експертизи слідує, що матеріальний збиток, заподіяний мікроавтобусу в результаті ДТП, складає 138 267 грн. 99 коп., тобто сума матеріального збитку перевищує ринкову вартість даного транспортного засобу до скоєння ДТП. Так, згідно Висновку Житомирської торгово-промислової палати №В-2666 від 18.09.2007 року вбачається, що вартість придатних до подальшої експлуатації запчастин з урахуванням робіт на розбирання та ремонт мікроавтобуса "Mersedes- Benz" внаслідок ДТП складає 4866,23 грн.

Вказане свідчить про повне фізичне знищення мікроавтобуса, оскільки ремонт його вважається економічно необгрунтованим. Слід також зазначити, що зі змісту листа Відповідача вих.№7088/3-3-3 від 12.06.2008р. вбачається, що Моторно Транспортне Страхове Бюро України визнає фізично знищеним транспортного засобу "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП та продовжує відповідні переговори з іноземним страховиком відповідальності стосовно врегулювання претензії в повному обсязі.

Про те, що ОСОБА_2 згоден з тим, що "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП був фізично знищеним свідчать його звернення до Новоград - Волинського суду Житомирської області з позовними вимогами про стягнення з МТСБУ 111873,75 грн. за фактично знищений мікроавтобус. Дані обставини підтверджуються ухвалами Новоград -Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2010 року та від 18.05.2010 року по справі №2-196/10.Крім того, дані факт повної деформації вказаного транспортного засобу внаслідок ДТП підтверджуються довідкою вих.№10534 від 05.06.2007р.

Більше того, вказане підтверджується і доказами, поданими Відповідачем до матеріалів справи, а саме: довідкою вих.№19 від 18.01.2010 року, листом вих.№56 від 29.03.2010 року, накладними б/н від 05.06.2007 року. Згідно з цими документами, загальна вартість ремонтних робіт "Mersedes- Benz" д.н. ВК 41- 44 АЕ, та закуплених для цього запасних частин та агрегатів становить:

76 367,00 грн.+ 12 826,50 грн. + 45 823,30 грн. = 135 016,60 грн.

Пунктом 30.3. ст.30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В рахунок сплати страхового відшкодування майнової шкоди МТСБ України відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 24 грудня 2007 року платіжним дорученням №1427 відшкодувало ОСОБА_2 26 394,24 грн., що визнається не оспорюється Позивачем та Відповідачем.

Зважаючи на те, що мікроавтобус "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1 був куплений ОСОБА_2 за грошові кошти Позивача, то він на початку січня повернув ОСОБА_1 отриману від Відповідача суму, страхового відшкодування - 26 394,24 грн.

Остаточна сума страхового відшкодування, яку Третя особа просить стягнути з МТСБ України складає 111 873,75 (Сто одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні сімдесят п'ять копійок).

Вказану суму страхового відшкодування МТСБ України не відшкодувало Третій особі по даний час, що підтверджується і поданими представником Відповідача запереченнями на позовну заяву ОСОБА_1

Частина 1 ст.223 ГК України, передбачає, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

Загальний термін позовної давності, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист порушених прав та інтересів, складає три роки, що передбачено ст. 257 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Такими діями слід вважати перерахування МТСБ України на розрахунковий рахунок Третьої особи 26 394,24 грн. платіжним дорученням №1427 від 24.12. 2007р. як часткову сплату страхового відшкодування майнової шкоди.

Отже, перебіг строку позовної давності за вимогами про стягнення суми страхового відшкодування перервався 24.12.2007р. і почався знову з 25.12.2007р. відповідно до вимог ч.3 ст.264 ЦК України.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2010 року по справі №2-1329/10(а.с. 64-65) ОСОБА_2 в травні 2010 року звертався до цього ж суду з позовними вимогами до МТСБ України про стягнення з Відповідача на свою користь 111873,75 грн. матеріальних збитків за фізично знищений мікроавтобус "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1 190,59 грн.пені та 1700,00 грн.моральної шкоди.

Таким чином, перебіг позовної давності у відповідності до ст.264 ЦК України перервався у травні 2010 р., в зв'язку із зверненням ОСОБА_2 з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Окремо суд зазначає, що відповідачем і дотепер не відмовлено позивачу та третій особі у проведенні спірних виплат, оскільки він у ході проведення консультацій із страхувальником ОСОБА_6 сам не отримав від нього ні згоди ні заперечення, які мають лежати в основі відповіді зазначеним особам.

Щодо посилань представника Відповідача на те, що автотоварознавча експертиза (Висновок ОСОБА_2 (оскільки відсутні його підпис в протоколі огляду ТЗ), то такі твердження не заслуговують на увагу. Відповідно до ОСОБА_7 огляду транспортного засобу від 14.12.2006 р. огляд проводився в присутності ОСОБА_2

Невмотивованими є посилання представника Відповідача на те, що матеріальний збиток мікроавтобуса "Mersedes- Benz" 313 СDІ 2000 року випуску, д.н. НОМЕР_1 визначався експертом без врахування фізичного зносу, і що вартість матеріального збитку (із застосуванням коефіцієнта зносу) складає 53 149,02 грн. В матеріалах справи є лист Відповідача вих.№7088/3-3-3 від 12.06.2008р., в якому Моторно (транспортне) Страхове Бюро України вказує на розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу "Mersedes- Benz" д.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП в сумі 138267,99 грн., посилаючись при цьому на Висновки автотоварознавчої експертизи Житомирської торгово-промислової палати №В 5429 від 12.01.2007р.

Щодо тверджень Відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про встановлення додаткового обладнання на мікроавтобус "Mersedes- Benz" 313 СDІ 2000 року випуску, д.н. НОМЕР_1 та дозволу на переобладнання вказаного транспортного засобу для здійснення пасажирських перевезень, то суд вважає за необхідне зазначити таке. Зокрема листом вих..№38/14-113 від 30.03.2010 року та дозволом №66920 від 30.08.2006р. підтверджується оформлення та надання відповідного дозволу на переобладнання мікроавтобуса з вантажного на пасажирський з кількістю сидячих місць - 18.

Довідкою, виданою ПП ОСОБА_7 вих.№5 від 09.04.2010 року підтверджується виконання робіт ним робіт 21.09.2006 р. по переобладнанню мікроавтобуса з вантажного на пасажирський з встановленням 18 сидячих місць. відео-аудіоапаратури на загальну суму 26612,50 грн.

До того ж, суд звертає увагу, що висновок експерта належними та допустимими доказами не спростований, клопотання про призначення додаткової та повторної експертиз не заявлялись, підстави для відхилення висновку експерта не умотивовані (ст.42 ГПК України).

Суд вважає безпідставним посилання Відповідача на ст.9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності учасників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004р. №1961-IV, яка встановлює обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих у розмірі 25 500,00 грн. на одного потерпілого. Вказана норма є загальною.

Згідно з п.30.3. ст. 30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової ) відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004р. №1961-IV, яка є спеціальною нормою та пріоритетною перед п.9.2 ст.9 цього ж Закону, передбачено, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При конкуренції загальної та спеціальної норми перевага віддається спеціальній нормі права, яка підлягає до застосування.

Вказане також підтверджується листом за підписом заступника Міністра юстиції України від 08.09.2008р.вих. № х-23800-26. З вказаного листа, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди з посиланням на п.30.3. ст.30 вказаного вище Закону).

До того ж, основною підставою для відхилення позовних вимог відповідач зазначає п.3.5 Процедурних Правил наступного змісту:

3.5. Коли очікувані виплати перевищують умови або ліміти, встановлені законодавством про обов'язкове страхування автоцивільної відповідальності у країні, де сталася дорожньо-транспортна пригода, але покриваються умовами полісу страхування, необхідно провести консультації із страховиком щодо тієї частини претензії, яка перевищує такі умови або ліміти. Згода страховика не вимагається, якщо відповідне законодавство покладає на Бюро обов'язки щодо врахування договірних гарантій, що перевищують ліміти та умови, передбачені законодавством про страхування цивільної відповідальності щодо використання автотранспортних засобів у країні, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

Тобто, йдеться лише про проведення консультацій між двома страховиками, що є питаннями їхніх внутрішніх стосунків. Вини третьої особи та позивача у проведенні чи непроведенні консультацій не установлено. Проведення консультацій не є приписом заборонного характеру.

Крім того Відповідач зазначає, що виплати не проведені тому, що ним не отримана відповідь від страховика ОСОБА_6.

Разом з тим, суд підкреслює, що відповідачем не надано жодного доказу звернення до страховика ОСОБА_6, а саме ні копії листа, звернення, повідомлення тощо, ні доказів скерування будь-яких документів - поштової квитанції, квитанцій інших служб доставки.

Відтак, суд робить висновок, що відповідач протягом більш ніж чотирьох років не звертався до страховика ОСОБА_6 в контексті п.3.5 Процедурних Правил.

Сам факт незвернення, і навіть неотримання відповіді на звернення (як зазначає відповідач) не може розглядатись як підстава для відмови у проведенні виплат і не свідчить про відсутність права на них у іншої сторони.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30,40, 41 Закону України "Про обов'язкове і страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 22,26,28,49 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Вимоги третьої особи із самостійними вимогами задоволити.

2. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар,8, а/с №272, р/р 871 в Укрексімбанку м. Київ, МФО 322313, код ЗКПО 21647131) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (суму страхового відшкодування в розмірі 111 873,75 (сто одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні сімдесят п'ять копійок) грн., витрати у зв'язку зі сплатою державного мита в розмірі 1118,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ПП ОСОБА_1

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Войтюк В.Р.

Повний текст рішення складений: " 28 " березня 2011 року.