ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" вересня 2011 р. Справа № 5596/6-63

вх. №

Суддя господарського суду Харківської області Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача (заявник) - ОСОБА_1, дов. № 87/8 від 11.01.11 р.;

розглянувши матеріали заяви ДП "Харківський електромеханічний завод" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу у справі за позовом КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровська в особі КБ "Приватбанк" г. Харкова

до ДП "Харківський електромеханічний завод"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.10.99 р. у справі № 5596/6-63 позов задоволено. Присуджено до стягнення з рахунку Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" на користь КБ "Приватбанк" 85,00 грн. державного мита.

04.10.99 р., у встановленому законом порядку, на виконання вказаного рішення було видано відповідні накази.

До суду із заявою про визнання наказу господарського суду Харківської області від 04.10.99 р. у справі № 5596/6-63 про стягнення 185 грн. державного мита таким, що не підлягає виконанню, звернулось ДП "Харківський електромеханічний завод".

Заявник вказує про те, що відносно нього порушено процедуру банкрутства, заборгованість виникла до початку процедури банкрутства, а позивач не заявив свої вимоги як кредитор у вказаній процедурі, у зв'язку з чим, відповідно до закону, його вимоги вважаються погашеними.

Судом встановлено, що 11.09.2001 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду по справі № 5596/6-63.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 року по справі № Б-50/137-07 було порушено провадження у справі про банкрутство ДП «ХЕМЗ».

Згідно зі ст.1 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ (Закон), конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ст.14 вказаного закону, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном. Таке оголошення було опубліковано в газеті "Урядовий Кур'єр" № 121 від 11 липня 2007 року та повторно № 180 від 27 вересня 2008 року. У відповідності до ч.2 ст.14 ЗУ № 2343-ХІІ вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з п. 15 ст. 11 Закону, після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника відповідно до ст. 14 Закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.09 р. у справі № Б-50/137-07 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод».

Проте, позивач свої вимоги за вказаним наказом у процедуру банкрутства відповідача не заявляв.

Провадження по справі № Б-50/137-07 припинено згідно ухвали господарського суду Харківської обл. від 18.11.2010 р., якою затверджено мирову угоду.

Отже, враховуючи, що грошові вимоги позивача до відповідача виникли до порушення процедури банкрутства ДП "ХЕМЗ", КБ "Приватбанк" є конкурсним кредитором відносно ДП «ХЕМЗ», щодо вимоги в сумі 85 грн. державного мита (наказ від 04.10.99 р. р. у справі № 5596/6-63).

Згідно із ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Поряд із Законом України "Про виконавче провадження" до виконавчого провадження підлягає застосуванню Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом N 2343-XII.

Отже, до відносин, які мали місце в справі про банкрутство, норми ГПК України застосовуються з урахуванням особливостей Закону N 2343-XII, як спеціального нормативно-правового акта.

В даному випадку Закон встановлює додаткові підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, в зв'язку з припиненням грошових зобов'язань в силу закону відповідно до ст. 598 ЦК України, ч. 2 ст. 14 Закону N 2343-XII, у зв'язку з чим ст. 117 ГПК України підлягає застосуванню з урахуванням особливостей цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, також і з інших причин.

До таких інших підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону.

За приписами ст. 1 Закону N 2343-XII погашеними визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до Закону вважаються погашеними.

Отже, у справі про банкрутство вимоги кредиторів є погашеними внаслідок оплати боргу; обміну вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права; прощення; новації (укладання мирової угоди у справі про банкрутство), а також застосування граничного строку для подання заяви з вимогами до боржника, встановленого ч. 2 ст. 14, ч. 5 ст. 31 Закону N 2343-XII.

Враховуючи наведене, наказ господарського суду Харківської області від 04.10.99 р. р. у справі № 5596/6-63 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги КБ "Приватбанк", які підтверджені вказаним рішенням господарського суду Харківської області та цим наказом, є погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону N 2343-XII

У відповідності до ч.2 ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Згідно з ч.4 тієї ж статті, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву ДП "Харківський електромеханічний завод" задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Харківської області від 04.10.99 р. р. у справі № 5596/6-63 про стягнення 85 грн. держмита.

Керуючись ст.ст. 1, 11, 14, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 598 ЦК України, ст. 202 ГК України ст. 117 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ДП "Харківський електромеханічний завод" задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Харківської області від 04.10.99 р. р. у справі № 5596/6-63 про стягнення 85 грн. державного мита.

Суддя Інте Т.В.