донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.12.2011 р. справа №9/5009/4970/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю №05/2975 від 28.11.2011р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуФізичної особи підприємця ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від19.10.2011 року
у справі№9/5009/4970/11 (суддя Боєва О.С.)
за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область
до Комунального підприємства „Дніпрорудненські теплові мережі, м. Дніпрорудне, Запорізької області
про розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.10.2011р. у справі №9/5009/4970/11 у задоволенні позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область до Комунального підприємства „Дніпрорудненські теплові мережі, м. Дніпрорудне, Запорізької області про розірвання договору на поставку теплової енергії № 42-т від 01.11.2003р. відмовлено.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати судове рішення у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що відповідачем систематично та істотно порушувались взяті на себе договірні зобовязання.

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомлено. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Відповідач проти скарги заперечує та просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, про що також зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення апеляційного провадження у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства „Дніпрорудненські теплові мережі, м. Дніпрорудне, Запорізької області про розірвання договору на поставку теплової енергії № 42-т від 01.11.2003р.

Позовні вимоги до Комунального підприємства „Дніпрорудненські теплові мережі обґрунтовані тим, що протягом всього періоду дії договору № 42-т від 01.11.2003р. відповідач неналежним чином виконував взяті на себе договірні зобовязання та зобовязання, встановлені законом. У звязку із зазначеним, позивачем було демонтовано прилади опалення, які було встановлено у нежитловому приміщенні позивача, оскільки вказані прилади знаходились у незадовільному стані, а саме внаслідок зносу мали численні тріщини, тобто втратили герметичність та не виконували своє функціональне призначення. За твердженням позивача, до неналежного технічного стану внутрішньобудинкових систем призвела відсутність відповідних дій відповідача, оскільки обовязок утримувати такі системи у належному стані покладено на нього. Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача із пропозицією щодо розірвання укладеного між сторонами договору, однак відповідач до теперішнього часу не надав жодної обґрунтованої відповіді з приводу розірвання чи не розірвання сторонами договору, що змусило позивача звернутись до суду для розірвання наведеного договору в судовому порядку на підставі ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України.

Місцевий господарський суд визнав недоведеними ті обставини, на які посилався позивач, та відмовив у позовних вимогах повністю.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 01.11.2003р. між Комунальним підприємством „Дніпрорудненські теплові мережі (енергопостачальна організація) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 (споживач) був укладений договір на поставку теплової енергії № 42-т, відповідно до розділу 1 якого відповідач зобов`язався поставляти позивачу теплову енергію у необхідних йому обсягах, а позивач зобов`язався сплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами у строки, визначені договором.

Відповідно до п. 10.1 договору, договір укладається строком на 3 роки. Набуває чинності з 01.11.2003р. та діє до 31.10.2006р. Пунктом 10.3. договору сторони узгодили, що у разі, якщо за один місяць до закінчення дії договору жодна зі сторін не заявить про закінчення його дії, договір вважається пролонгованим на наступний строк. При цьому, розрахунки обємів теплоспоживання споживач представляє енергопостачальній організації щорічно станом на початок кожного року. Сторони не заперечують пролонгації договору на наступні періоди.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №118 від 18.05.2010р. Комунальне підприємство „Дніпрорудненські теплові мережі визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді міста Дніпрорудне: з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в частині надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання; з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Виконавець (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору) зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (п.1 ч.2 ст.21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги).

Частиною 2 ст.25 Закону України „Про теплопостачання визначено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані, зокрема, забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

У відповідності до п.7 ст.21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги виконавець зобов'язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Підпунктом 10 п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, встановлено, що виконавець зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди (ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги).

Згідно п.4.2.4 договору відповідач зобовязаний здійснювати перевірку роботи приладів обліку та стан тепло споживаючого обладнання позивача не рідше одного разу у 6 місяців.

За твердженням позивача, на теперішній час у останнього зникла потреба у отримані послуг, які надаються позивачем на підставі спірного договору, оскільки відповідачем не надавались послуги з постачання теплової енергії належної якості та відповідач не проводив у встановленні строки перевірки стану внутрішньобудинкових систем, не утримував такі системи у належному технічному стані, що призвело до незадовільного технічного стану систем опалення у нежитловому приміщені по вул.Леніна, буд.25/1 в м.Дніпрорудне. Також, тепловий режим у приміщенні не відповідав встановленим нормативам.

Виходячи з чого, позивачем демонтовано прилади опалення, які встановлені у нежитловому приміщені по вул.Леніна, буд.25/1 в м.Дніпрорудне.

За умовами пунктів 33, 35, 38 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення:

у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі;

представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Проте, позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про неналежне надання або ненадання останнім послуг з постачання теплової енергії належної якості, як і не надано доказів надання відповідачем послуг з постачання теплової енергії неналежної якості. Одночасно, п.п. 3.2.7, 3.2.9 договору покладено обовязок на позивача підтримувати власні теплоспоживаючі установки та теплові мережі у належному стані.

При цьому, позивач стверджує, що останній звертався до відповідача з заявами про встановлення у нежитловому приміщені теплового лічильника, оскільки плата за неналежно надані послуги з теплопостачання не відповідала фактично оплачуваній позивачем вартості таких послуг. Проте, листом №11/336 від 23.02.2010р. відповідач повідомив про неможливість видачі технічних умов на установку теплового лічильника, оскільки установка наведеного лічильника не передбачена проектом будинку.

В свою чергу, ч. 1 п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення визначено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. При цьому, позивач не надав доказів звернення до інших спеціалізованих організацій, крім відповідача, щодо установлення засобів обліку води і теплової енергії.

Крім того, на думку позивача, відповідач у односторонньому порядку збільшив вартість послуг з теплопостачання майже в три рази, що істотним чином порушує права позивача.

У звязку з чим, листом від 01.04.2010р. позивач сповістив відповідача, що розриває договір, укладений між сторонами, та просить, зокрема, сформувати і направити комісію для припинення надання послуг теплопостачання в належне йому приміщення. Наразі, п.п.24 26 Правил надання послуг з централізованого опалення передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України „Про теплопостачання схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Однак, порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів позивачем не дотримано, позивач здійснив відключення приміщення магазину „СВ ПЛЮС (вул. Леніна, 25/1) від мереж і комунікацій центрального опалення самостійно.

Листом вх. № 11/822 від 13.05.2010р. відповідач надав відповідь на лист позивача від 01.04.2010р., яким повідомив позивача про те, що відключення окремих квартир у багатоквартирному будинку неможливе, Правилами надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодною й гарячою водою та водовідведенню, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення й постачання гарячою водою при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005р. № 4, передбачена можливість відключення будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників приміщень у житловому будинку. В звязку з цим, направити комісію для припинення надання послуг з теплопостачання та проведення кінцевого розрахунку є недоречним та договір не може бути розірваний.

На думку скаржника, у звязку з наведеним має місце істотного порушення відповідачем умов договору, що є підставою для розірвання спірного договору у відповідності до ст.651 Цивільного кодексу України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Проте, самі по собі порушення умов договору не можуть бути підставою для його розірвання, оскільки ст. 651 ЦК України вимагає порівняльного дослідження шкоди, завданої порушенням договору, і того економічного блага (позитивного результату), на який потерпіла від порушень сторона розраховувала при його укладенні.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки позивач посилається на відповідні обставини, то обовязок з доказування покладається саме на позивача. Наразі, виходячи з наведеного вище, позивачем на надано суду доказів на підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору на поставку теплової енергії № 42-т від 01.11.2003р., неналежного виконання відповідачем його умов (надання послуг неналежної якості, завищення відповідачем вартості послуг з теплопостачання, тощо). В свою чергу, наявні в матеріалах справи листи-заяви позивача не є належними та допустимими доказами істотного порушення відповідачем договору № 42-т від 01.11.2003р., оскільки зазначені листи є односторонніми документами.

Посилань скаржника на збільшення відповідачем у односторонньому порядку вартості послуг з теплопостачання колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки з огляду на наявні в матеріалах справи рахунки збільшення суми вартості наданих відповідачем послуг з теплопостачання повязано зі збільшенням кількості спожитої теплової енергії позивачем.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача не підтверджують істотного порушення відповідачем договору № 42-т від 01.11.2003р. в розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків, що у позовних вимогах позивача щодо розірвання договору на поставку теплової енергії № 42-т від 01.11.2003р. слід відмовити.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 19.10.2011р. у справі №9/5009/4970/11 , з мотивів, наведених апеляційним судом, ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м.Дніпрорудне, Запорізька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.10.2011р. у справі №9/5009/4970/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 05.12.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: І.А. Бойко

ОСОБА_3

Повний текст постанови підписано 07.12.2011р.

Надруковано: 5 прим.

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 гос. суду Запорізької області;

1 ДАГС.