донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.05.2011 р. справа №38/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

При секретарі: Братченко Т.А.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 по дов.;

від відповідача: ОСОБА_2 по дов.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №38/14 (суддя Лейба М.О.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Маріуполь Донецької області

про стягнення вартості недоврахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. про порушення ПКЕЕ у розмірі 18 766,50грн., суми 3% річних від простроченої суми згідно акту №041865 у розмірі 98,72грн., суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150,13грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Маріуполь Донецької області, про стягнення вартості недоврахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. про порушення ПКЕЕ у розмірі 18 766,50грн., суми 3% річних від простроченої суми згідно акту №041865 у розмірі 98,72грн., суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150,13грн.

Рішенням від 12.04.2011р. у справі №38/14 господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні позову з посиланням на те, що договір про постачання електричної енергії між сторонами у справі не укладався, відтак відповідач не є споживачем електричної енергії, в розумінні ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" та п. 1.2 ОСОБА_4 користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96р. № 28, тому на нього не поширюється дія зазначених правових норм.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. у справі №38/14 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго»задовольнити в повному обсязі.

Заявник в обґрунтування вимог про скасування судового рішення посилається на те, що воно винесено з порушенням норм матеріального права, оскільки відповідно до Закону України «Про електроенергетику»електроенергія, яку використав відповідач, має оплатний характер, і має бути ним сплачена у відповідності до діючого законодавства України за ціною позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, за твердженням скаржника, не прийняв до уваги того, що використовуючи електроенергію без укладання договору з енергопостачальником, відповідач порушив вимоги ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та приписи ОСОБА_4 користування електричною енергією, що є підставою для покладення на нього обовязку сплатити вартість недоврахованої електроенергії.

Крім того, 18.05.2011р. на адресу апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання, в якому він на підставі ст. 25 ГПК України просить здійснити заміну найменування позивача по справі №38/14 з Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго»на Публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго»у звязку з приведення його у відповідність до положень Закону України «Про акціонерні товариства». Судовою колегією дане клопотання задоволене.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2010р. під час перевірки дотримання ФОП ОСОБА_3 приписів Закону України «Про електроенергетику»та ОСОБА_4 користування електричною енергією в кафе-магазині, що розташоване у м. Маріуполі по вул. Артема 131а, уповноваженими представниками ВАТ «Донецькобленерго»виявлено порушення відповідачем ОСОБА_4 користування електричною енергією, яке полягало у самовільному безобліковому підключенні струмоприймачів до електропередавальної мережі без укладення відповідного договору та оплати на літньому майданчику, про що складено акт про порушення ОСОБА_4 користування електричною енергією №041865, від підписання якого відповідач відмовився.

04.11.2010р. комісією Маріупольського РЕМ з розгляду актів про порушення ОСОБА_4 користування електричною енергією прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 28/1, про нарахування відповідачу обсягу електричної енергії в розмірі 25069 кВтч на суму 18 766,50грн.

Розрахунок вартості необлікованої електроенергії здійснено на підставі п. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.06р. № 562.

Відповідач на засідання комісії присутній не був, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням №1323 від 20.10.10р. та доказом його направлення відповідачу.

Протокол засідання комісії №28/1 від 04.11.2010р., бланк розрахунку №041865 та рахунок №6614 на суму 18766,50грн. були направлені відповідачу поштою, що підтверджується фіскальним чеком №9661 від 05.11.2010р.

Оскільки відповідач не оплатив рахунок на суму 18 766,50грн., позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача вартість недорахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. внаслідок порушення ОСОБА_4 користування електроенергією в розмірі 18 766,50грн., а також 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 98,32грн. та суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150,13грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що договір про постачання електричної енергії між сторонами у справі не укладався, відтак відповідач не є споживачем електричної енергії, в розумінні ст. 1 Закону України «Про електроенергетику»та п. 1.2 ОСОБА_4 користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28 (ПКЕЕ).

Проте, судова колегія апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Пунктом 1.1 ПКЕЕ (в редакції, чинній у спірний період) передбачено, що ці ОСОБА_4 регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»та п. 5.1 ПКЕЕ, споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 122 від 08.02.06р. «Про затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії», на підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків та надсилає споживачеві електричної енергії рахунок для їх оплати.

Пунктами 6.42, 6.43 ПКЕЕ встановлено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Розрахунок розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії та його вартості здійснюється відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.06р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.06р. за № 782/12656 (Методика).

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Методики обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ, розраховується на підставі акта порушень, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. Розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за тарифами для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення споживачем ПКЕЕ; за величиною розрахункового добового споживання електричної енергії; за кількістю днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням.

Пунктом 2.6 Методики передбачена можливість визначення величини у разі виявлення у споживача самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до мережі електропередавальної організації та за умови відсутності договору, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення. При цьому, для розрахунку загального обсягу електричної енергії, спожитої самовільно береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Відповідно до п. 6.42 ОСОБА_4 користування електричною енергією споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Між тим, рішення комісії Маріупольського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 04.11.2010р., яке оформлено протоколом №28/1, про нарахування відповідачу обсягу електричної енергії в розмірі 25069 кВтч на суму 18 766,50грн., недоврахованої внаслідок порушення споживачем п. 5.1 ПКЕЕ, є чинним та недійсним в судовому порядку не визнавалось.

Крім того, слід зазначити, що електрична енергіє є специфічним видом товару, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування).

Електрична енергія передається від однієї особи іншій електричними мережами. При цьому, електропостачальна організація не має можливості контролювати рух електричної енергії в електричних мережах, а порушення правил її користування може бути виявлено лише шляхом проведення відповідних перевірок.

В даному випадку відповідач, не маючи права на споживання електричної енергії, самовільно підключився до електричних мереж позивача і незаконно споживав електричну енергію.

В ст.27 Закону України «Про електроенергетику»чітко визначено, що крадіжка електричної енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики є правопорушенням в електроенергетиці, що тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Одним із видів цивільно-правової відповідальності є відшкодування збитків.

В ч.1 ст.224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Разом з цим, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки встановленому факту порушення відповідачем ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»та п. 5.1 ПКЕЕ та помилково виходив з того, що на відповідача не поширюється дія ОСОБА_4 користування електричною енергією, оскільки між сторонами у справі відсутні договірні правовідносини, що є порушенням вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, своїм рішенням господарський суд фактично звільнив відповідача від відповідальності за вчинене ним правопорушення.

З огляду на викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості недоврахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. про порушення ПКЕЕ в сумі 18 766,50грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Між тим, колегія суддів не погоджується із нарахуванням позивачем 3% річних в сумі 98,72грн. та інфляційних в розмірі 150,13грн., з огляду на таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Грошові зобов'язання можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу тощо). ОСОБА_4 даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі.

Проте, за змістом спірних правовідносин, стягнення вартості недоврахованої електроенергії є відшкодуванням збитків в розумінні ст. 224 ГК України, тобто самим по собі видом господарсько-правової відповідальності, а не грошовим зобовязанням відповідача перед позивачем, у звязку з чим на нього не можуть бути нараховані інфляційні та 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 98,72грн. та інфляційних в розмірі 150,13грн. заявлені необґрунтовано та задоволенню не підлягають, з огляду на що, незалежно від підстав відмови у задоволенні цієї частини позову, рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Посилання відповідача на те, що відповідно акту порушення ПКЕЕ перевірка проводилась в кафе-магазині, що належить відповідачу та розташоване у місті Маріуполі по вул. Артема, 131а, проте безоблікове підключення електроенергії зафіксоване на літньому майданчику, який не має до відповідача ніякого відношення, судова колегія до уваги не приймає, оскільки за матеріалами справи, рішенням Маріупольської міської ради №5/6-834 від 31.10.2006р. відповідачу передано земельну ділянку площею 0,0625га по вул. Артема, 131а в Жовтневому районі міста Маріуполя для будівництва та наступної експлуатації кафе, про що в подальшому укладено договір оренди земельної ділянки строком до 31.10.2016р.

Виходячи зі змісту поняття «прибудинкова територія», викладеного у ОСОБА_4 утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р., під прибудинковою територією розуміється територія навколо споруди, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для її обслуговування.

За таких обставин, твердження відповідача щодо «невідомого»літнього майданчика біля кафе, належного йому на праві власності та розташованого на орендованій ним земельній ділянці, є необґрунтованими. Крім того, доказів того, що спірний майданчик належить іншій особі, до матеріалів справи не надано.

Також, посилання заявника на фальсифікацію акта про порушення ПКЕЕ №041865 від 07.07.2010р. шляхом дописування прізвищ учасників перевірки (ОСОБА_5 та ОСОБА_6М.) судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки скаржником до матеріалів справи не надано відповідних доказів вказаного факту, а згідно п. 6.41 ПКЕЕ, у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову та такий акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

З огляду на наведене, рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. у справі №38/14 підлягає скасуванню як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми недоврахованої електричної енергії у розмірі 18 766,50грн.

Судові витрати за подання первісного позову та апеляційної скарги згідно ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних та апеляційних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 25, ст. 49, ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст. 104, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №38/14 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №38/14 частково скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області, про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Маріуполь Донецької області вартості недоврахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. про порушення ПКЕЕ у розмірі 18 766,50грн., суми 3% річних від простроченої суми згідно акту №041865 у розмірі 98,72грн., суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 150,13грн., задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Маріуполь Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» м. Горлівка Донецької області вартість недоврахованої електроенергії згідно акту №041865 від 07.07.2010р. про порушення ПКЕЕ у розмірі 18 766,50грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Маріуполь Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» м. Горлівка Донецької області 283,25грн. витрат зі сплати держмита та 232,91грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_7

Надруковано примірників 5

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

1-господарському суду

1-ДАГС