донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.06.2011 р. справа №3/5009/1129/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Акулової Н.В., Гези Т.Д.

При секретарі: Братченко Т.А.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідачів: не зявились.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2»м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №3/5009/1129/11 (суддя Соловйов В.М.)

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя

до відповідачів: 1) Управління житлового господарства Запорізької міської ради м. Запоріжжя, 2) Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2» м. Запоріжжя, 3) Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області м. Запоріжжя

про стягнення 131 061,94грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватний підприємець ОСОБА_1 м. Запоріжжя, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідачів, Управління житлового господарства Запорізької міської ради м. Запоріжжя, Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2»м. Запоріжжя, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області м. Запоріжжя, про стягнення суми сплаченої орендної плати в розмірі 124 122,86грн., а також суми експлуатаційних витрат в розмірі 6 939,08грн.

Рішенням від 12.04.2011р. у справі №3/5009/1129/11 господарський суд Запорізької області позовні вимоги задовольнив та стягнув з місцевого бюджету Жовтневого району міста Запоріжжя на користь позивача суму сплаченої орендної плати в розмірі 124 122,86грн. за договором оренди нежитлового приміщення №1303/2 від 26.08.2005р., а також суму сплачених експлуатаційних витрат в розмірі 6 939,08грн. за договором оренди нежитлового приміщення №1303/2 від 26.08.2005р.

Свій висновок щодо задоволення позовних вимог господарський суд обгрунтував посилаючись на приписи ст.762, ст. 1212 ЦК України, зазначивши, що сплачені за договором оренди кошти підлягають поверненню позивачу, оскільки він не користався орендованим приміщенням, а також у звязку з тим, що рішенням №3/242/09-10/5009/09 від 01.02.2010р. (залишеним без змін після перегляду в апеляційному порядку постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 26.05.2010р.) договір оренди №1303/2 від 26.08.2005р. розірвано.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач-2, Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заявник в обґрунтування вимог про скасування судового рішення посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що КП «ВРЕЖО №2»не чинило позивачу перешкод у користуванні нежитлового приміщення, а відповідно до умов договору та Закону України «Про оренду державного та комунального майна»виконувало покладені на нього зобовязання.

Крім того, заявник апеляційної скарги зауважує, що у разі невиконання сторонами своїх зобовязань, позивач мав можливість звернутися до суду з вимогами про розірвання договору оренди, проте таких дій не здійснив, що свідчить про погодження позивача з умовами договору та взагалі його наявністю.

Також, за твердженням скаржника, позивач не довів суду, що спірне приміщення є допоміжним і підпадає під дію рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3, Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, зазначило, що не володіє будь-якими фактичними даними щодо предмету спору, законності та дійсності договору оренди нежитлового приміщення від 26.08.2005р. №1303/2, листування між позивачем та відповідачами у цій справі щодо припинення договору оренди та повернення сплаченої відповідно до умов договору орендної плати, на підставі яких суд міг би встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, не було.

Крім того, Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області повідомило про неможливість направити свого представника для участі у судовому засіданні та просило розглядати справу за відсутності свого представника. Дане клопотання судовою колегією задоволено.

Інші представники у судове засідання не зявились, причини неявки до суду не повідомили, незважаючи на те, що про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження від 10.05.2011р. явка представників сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.07.2005р. №263/62 вирішено передати в оренду ПП ОСОБА_1 як переможцю конкурсу нежитлове приміщення площею 271,6кв.м. в будинку №44 по проспекту Леніна, що знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО №2», строком на 5 років для розміщення кафе-бару з виконанням робіт по благоустрою прилеглої території в обсягах, визначених договором оренди.

На виконання означеного рішення 26.08.2005р. між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець), КП «ВРЕЖО № 2»(балансоутримувач) та ПП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір № 1303/2 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого відповідач-1 передав, а позивач приймав в строкове платне користування для розміщення кафе-бару нежитлове приміщення.

Проте, за матеріалами справи, лише 28.11.2005р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради було прийнято рішення № 430/5 про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості, зокрема, підвальні приміщення в будинку № 44 по пр. Леніна в м. Запоріжжі.

Пунктом 11.1 сторони визначили строк дії договору - з 26.08.2005р. по 25.08.2010р.

Актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 26.08.2005р., що є додатком №1 до договору №1303/2, зазначено приміщення було передане позивачу.

Згідно п. 3.3 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції поточного місяця.

Відповідно до п. 3.4 договору, орендна плата перераховується позивачем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження обєкта, що здається в оренду, щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Додатковою угодою від 02.02.2009р. сторони виклали п. 3.4 договору №1303/2 в наступній редакції: «орендна плата перераховується орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження обєкта, що здається в оренду, щомісячно до 10 числа місяця наступного за тим, що підлягає сплаті».

Однак, рішенням Запорізької міської ради 17 сесії 5 скликання від 12.12.2007р. № 51 «Про звіт тимчасової контрольної комісії міської ради для здійснення контролю за використанням нежитлових та допоміжних приміщень, розташованих в підвалах багатоквартирних будинків м. Запоріжжя»пункт 27 зазначеного рішення щодо оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині будинку № 44 по пр. Леніна у м. Запоріжжі було скасовано та зобовязано відповідні органи звернутися до суду із позовами про розірвання договорів оренди приміщень, укладених відповідно до цих рішень.

Позивач, посилаючись на формальне складання та підписання сторонами за договором оренди акту прийому-передачі приміщення та фактичне його невикористання у звязку з численними перешкодами цьому мешканцями будинку, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з місцевого бюджету суми сплаченої орендної плати в розмірі 124 122,86грн. та 6 939,08грн. експлуатаційних витрат.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з місцевого бюджету кошти, сплачені за договором оренди №1303/2 від 26.08.2005р.

Проте, судовою колегією встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 01.02.2010р. у справі №3/242/09-10/500/09 договір оренди №1303/2 від 26.08.2005р. було розірвано. Зазначене рішення вступило в законну силу з дня винесення постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 26.05.2010р. про залишення його без змін.

Так, за змістом ст. 611 ЦК України, зобов'язання внаслідок розірвання договору в судовому порядку припиняється з моменту його розірвання, а саме - з моменту набуття чинності відповідним рішенням суду.

Таким чином, оскільки договір №1303/2 від 26.08.2005р. діяв у період з 26.05.2005р. по 26.05.2010р.(дата набуття чинності рішенням господарського суду Запорізької області від 01.02.2010р. по справі №3/242/09-10/500/09), сторони повинні були виконувати його умови, у тому числі і в частині сплати орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами договору було підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 26.08.2005р., що, у відповідності до умов договору, підтверджує набуття позивачем права користування орендованим майном.

Судова колегія вважає необґрунтованими посилання позивача на формальне підписання акту приймання-передачі, оскільки дані твердження носять характер невмотивованих припущень та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

Посилання позивача на неможливість використання орендованого приміщення з причин, що не залежали від його волі та бажання (опір мешканців будинку), судова колегія до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи наявні листи вих. №11 від 03.04.06р. та від 16.02.2009р., в яких позивач звертався до начальника Управління житлового господарства та просив прийняти заходи по забезпеченню доступу до орендованого нежилого підвального приміщення за адресою: пр. Леніна, 44, а також із заявою до міського голови, начальника Управління житлового господарства та начальника ВРЕЖО №2, в якій просив забезпечити доступ до орендованого приміщення з причин того, що жильці дому спричиняють перепони у використанні приміщення згідно його цільового призначення.

Проте, підтвердження таких звернень у 2005, 2007 та 2008 роках до матеріалів справи не надано. Крім того, у разі порушення прав позивача на вільне користування орендованим приміщенням, він мав право звернутись до суду за захистом свого порушеного права, чого не здійснив, а отже не вбачав перешкод у користуванні орендованим майном за призначенням.

Так, у листі від 16.02.2009р. (а.с.14) позивач лише зазначив, що має труднощі з вільним використанням орендованого приміщення, однак не зазначав, що дане приміщення взагалі не може бути використане ним за призначенням.

Висновки місцевого господарського суду про те, що позивач довідався про порушення свого права, а саме про те, що п.27 рішення Запорізької міської ради від №430/5 від 28.11.2005р. про оформлення права комунальної власності на спірний обєкту оренди скасовано рішенням Запорізької міської ради №51 від 12.12.2007р., лише 06.02.2009р. (з дня прийняття господарським судом Запорізької області рішення у справі №11/78д/08-20/540д/08) судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки вже після цього листом від 16.02.2009р. (а.с.14) позивач звертався до міського голови, начальника УЖГ та начальника КП «ВРЕЖо №2»з проханням переглянути умови оплати за оренду нежитлових приміщень в сторону зменшення та провести нову експерту оцінку орендованих приміщень. Таким чином, не дивлячись на те, що п.27 рішення Запорізької міської ради від №430/5 від 28.11.2005р. було скасовано, позивач мав намір у подальшому користуватись орендованим майном.

За таких обставин, суду не надано і не наведено доказів, які б підтверджували обставини, через які приміщення не могло бути використане орендарем (конкретні дії конкретних осіб, конкретний строк цих перешкод, заходи щодо їх усунення та таке інше).

Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданих розрахунків КП «ВРЕЖО № 2»(а.с.70-71), позивач сплатив за договором №1303/2 від 26.08.05р. орендну плату з жовтня 2005р. по березень 2009р. в сумі 124 122,86грн., та експлуатаційні витрати з жовтня 2005р. по березень 2009р. в сумі 6 939,08грн.

Частиною 1 статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Таким чином, за користування об'єктом оренди, яке оформляється актом прийому-передачі, справляється плата, що також визначено умовами договору оренди.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

В силу статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (ст. 33 ГПК України).

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд вважає, що позивач не надав будь-яких доказів в підтвердження того, що майно не використовувалось та не могло бути використане орендарем у спірний період з жовтня 2005р. по березень 2009р. через обставини, за які він не відповідає, тобто позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з місцевого бюджету суми орендної плати з жовтня 2005р. по березень 2009р. в розмірі 124 122,86грн. та суми експлуатаційних витрат з жовтня 2005р. по березень 2009р. у розмірі 6 939,08., сплачених ним на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення №1303/2 від 26.08.05р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №3/5009/1129/11 підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права.

Судові витрати за подання апеляційної скарги згідно ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 49, ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст. 104, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2»м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №3/5009/1129/11 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.04.2011р. (повний текст від 15.04.2011р.) у справі №3/5009/1129/11 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя до Управління житлового господарства Запорізької міської ради м. Запоріжжя, Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2» м. Запоріжжя, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області м. Запоріжжя, про стягнення 124 122,86грн. суми сплаченої орендної плати та 6 939,08грн. експлуатаційних витрат відмовити.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання №2» м. Запоріжжя витрати зі сплати держмита за подання апеляційної скарги в сумі 656,00грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: Н.В. Акулова

ОСОБА_2

Надруковано примірників 7

1-у справу

1-позивачу

3-відповідачу

1-господарському суду

1-ДАГС