ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

розгляд заяви про

запобіжні заходи

11.05.11 Дело № 26/246/10-15/5009/1739/11

Суддя Боєва О.С.

розглянувши клопотання гр. ОСОБА_1 (Запорізька область, Вільнянський район, с. Богатирівка, вул. Молодіжна, 106)

про вжиття запобіжних заходів

Особи щодо яких подано заяву про вжиття запобіжних заходів:

1. Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (69121 м. Запоріжжя, вул. Товариська, 60. кв. 228);

2. Товариство з обмеженою відповідальністю СК Катран (м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, 36);

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Приазовє і компанія (м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, 36)

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011р. від гр. ОСОБА_1 надійшло клопотання (вих. б/н від 11.05.2011р.) про вжиття запобіжних заходів зі змісту якого вбачається, що в провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 26/246/10-15/5009/1739/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Приазовє і компанія, м. Запоріжжя, до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - гр. ОСОБА_1.

Заявник просить вжити запобіжні заходи, шляхом «винесення ухвали для запобіжних заходів, що б не вчинили ні яких нотаріальних правочинів».

Відповідно до положень ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Проте, станом на момент подання клопотання про вжиття запобіжних заходів 11.05.2011р., в провадженні господарського суду Запорізької області є справа № 26/246/10-15/5009/1739/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Приазовє і компанія, м. Запоріжжя, до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя, про визнання недобудованої будівлі В-7 окремим самостійним обєктом нерухомого майна, зобовязання присвоїти недобудованій будівлі В-7 літеру Г-7, визнання недобудованої будівлі літ. Г-7 окремим самостійним обєктом нерухомого майна, визнання права власності на окремий самостійний обєкт нерухомого майна недобудовану будівлю спорткомплексу літ.Г-7.

В рамках даної справи гр. ОСОБА_1 вже заявлені позовні вимоги до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя, про визнання недобудованої будівлі обєктом нерухомості та визнання права власності. Ухвалою від 26.04.2011р. господарський суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання недобудованої будівлі обєктом нерухомості та визнання права власності, цією ж ухвалою ОСОБА_1 допущено до участі у справі № 26/246/10-15/5009/1739/11 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Згідно з ч.3 ст. 43-3 ГПК України позовна заява повинна бути подана протягом десяти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання позову ці заходи діють як заходи забезпечення позову. Таким чином, звернення з клопотанням про вжиття запобіжних заходів після подання відповідного позову та прийняття його до розгляду господарським судом, не є можливим.

Оскільки вже має місце звернення із позовом, можливим та доцільним є одночасне подання відповідної заяви про забезпечення позову згідно з ст.ст. 66, 67 ГПК України, а не заяви про вжиття запобіжних заходів.

В даному випадку, гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про вжиття запобіжних заходів б/н від 11.05.2011р. після подання ним позову в рамках справи № 26/246/10-15/5009/1739/11 (в якій він виступає як тертя особа з самостійними вимогами) та після прийняття судом до розгляду цього позову, що є підставою для відмови у задоволенні його клопотання.

Також, суд звертає увагу, що ст. 43-2 ГПК України передбачено вичерпний перелік видів запобіжних заходів. Так, запобіжні заходи включають: 1) витребування доказів; 2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; 3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, визначений гр. ОСОБА_1 у клопотанні запобіжний захід не відповідає жодному із встановлених законом виду запобіжних заходів.

Крім того, в ч.ч. 1,2 ст. 43-3 ГПК України встановлено, що при зверненні із заявою про вжиття запобіжних заходів обовязковим є надання документів, які підтверджують сплату державного мита у встановленому законом порядку і розмірі. Разом з заявою подаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи. Заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

Заявником зазначені вимоги не виконано. До клопотання не додано жодного доказу, які підтверджують сплату державного мита у встановленому законом порядку і розмірі, доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, не надано копій клопотання для осіб щодо яких просять вжити запобіжні заходи.

Відповідно до п. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених ст. 43-1 цього кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для вжиття запобіжних заходів відсутні, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 (с. Богатирівка Вільнянського району Запорізької області) про вжиття запобіжних заходів, шляхом «винесення ухвали для запобіжних заходів, щоб не вчинили ні яких нотаріальних правочинів».

Примірники ухвали направити сторонам.

Суддя О.С. Боєва