ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
06.12.11 Справа № 27/53
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Юрченко Я.О.
ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Івано-Франківської області В.М. Янка № 05-969 вих-11 від 27.10.2011р. (вх. № 1032 від 07.11.2011р.)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.01.2011р.
у справі № 27/53
за позовом: Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Івано-Франківській області (надалі ГУ МНС України в Івано-Франківській області), м. Івано-Франківськ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім»(надалі ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»), м. Калуш Івано-Франківської області
про зобов`язання до укладення угоди про внесення змін до договору «Про організацію Державної пожежної охорони на об`єктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»,
від прокуратури: ОСОБА_3 (посвідчення № 220);
від позивача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 01-7319/051 від 03.11.2011р.);
від відповідача: ОСОБА_5 представник (довіреність № 62/1-81 від 02.04.2009р.); ОСОБА_6 представник (довіреність № 62/1-208 від 02.12.2010р.),
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 04.01.2011р. у справі № 27/53 (суддя Михайлишин В.В.) відмовлено в позові ГУ МНС України в Івано-Франківській області до відповідача ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»про зобовязання до укладення угоди про внесення змін до договору «Про організацію Державної пожежної охорони на об`єктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім».

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що внесення змін до договору в редакції, запропонованій позивачем, суперечитиме законодавству України, оскільки відповідно до вимог п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 ЗУ «Про податок на додану вартість»не є обєктом оподаткування надання позивачем державних послуг пожежної охорони ОСОБА_2 «Карпатнафтохім», що є предметом оспорюваного договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заступник прокурора Івано-Франківської області В.М. Янко подав апеляційну скаргу, в якій оскаржуване рішення місцевого суду вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи, просить його скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема, зазначає, що суд не перевірив обовязкові умови для застосування п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 ЗУ «Про податок на додану вартість», передчасно прийшов до висновку про те, що не є обєктом оподаткування надання позивачем послуг пожежної охорони ОСОБА_2 «Карпатнафтохім». Управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Івано-Франківській області є платником ПДВ згідно свідоцтва платника ПДВ № 12882294 від 19.11.2004р.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що отримані від позивача послуги по договору є постачанням державних платних послуг юридичній особі органами виконавчої влади, уповноваженими законодавством надавати зазначені послуги, обовязковість отримання (надання) яких встановлюється законодавством. Тому при вирішенні даного спору суд правомірно застосував п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 ЗУ «Про податок на додану вартість». Вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Івано-Франківської області В.М. Янка відсутні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї та заслухавши учасників судового процесу, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.01.2011р. у справі № 27/53 з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2009 року між ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»(замовник) та ГУ МНС України в Івано-Франківській області (виконавець) укладено договір про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»№ А200905408, за умовами якого замовник доручає виконавцю, а виконавець зобовязується протягом строку дії договору організовувати охорону від пожеж та здійснювати пожежно-технічне обслуговування обєктів, організацію і здійснення гасіння пожеж, рятування людей, надання допомоги в ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійного лиха на обєктах замовника (а.с.9-15).

Даний договір укладено відповідно до статей 5 та 16 ЗУ Про пожежну безпеку»та п. 39 Положення про Державну пожежну охорону, затвердженого постановою КМУ від 26.07.1994р. № 508 (п. 1.1 договору).

В п. 2.3 договору сторони погодили, що виконавець організовує на обєкті замовника загін Державної пожежної охорони ГУ МНС України в Івано-Франківській області, штатною чисельністю 102 одиниці згідно з кошторисом (додаток № 2 до договору).

Згідно п. 4.1 договору вартість організації Державної пожежної охорони за цим договором складає 3 746 400,00 грн. в рік, без ПДВ.

Договір укладається строком на 1 рік і вступає в силу з 01.01.2010р. (п.7.1 договору).

Відповідно до п. 7.4 договору усі доповнення сторін, що якимось чином породжують нові взаємні зобовязання сторін, а також змінюють або припиняють зобовязання сторін за договором або повязані з його виконанням, повинні бути виконані в письмовій формі та підписані сторонами або їх уповноваженими представниками. Такі домовленості є невідємною частиною договору.

Договір про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»№ А200905408 від 25.12.2009р. підписаний та скріплений печатками сторін, що свідчить про погодження ними істотних умов даного договору.

Листом № 01-7597/051 від 27.10.2010р. позивач надіслав відповідачу для підписання угоду № 1 про зміну договору № А200905408 від 25 грудня 2009 року про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»(а.с.19-20, 24).

У вищевказаному листі позивач звертає увагу відповідача на те, що ГУ МНС України в Івано-Франківській області є платником податку на додану вартість, відповідно вартість послуг з організації Державної пожежної охорони повинна обчислюватись з врахуванням ПДВ, що відображено в запропонованій редакції угоди № 1 про зміну договору № А200905408 від 25.12.2009р.: «вартість організації Державної пожежної охорони за цим договором складає 4 665 378,00 грн. в рік, з ПДВ».

Листом № 653-к від 05.11.2010р. відповідач відмовився від укладення запропонованої позивачем угоди з посиланням на те, що послуги, які ГУ МНС України в Івано-Франківській області надає ОСОБА_2 «Карпатнафтохім», є державними платними послугами, дані послуги є обовязковими для нього, тому згідно п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 ЗУ «Про податок на додану вартість»оплата вартості цих послуг не є обєктом оподаткування податком на додану вартість (а.с.25).

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом слугували дії відповідача щодо відмови в підписанні угоди № 1 про зміну договору № А200905408 від 25 грудня 2009 року про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім».

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

В ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про державну реєстрацію обєкта (обєктів) підвищеної небезпеки від 17.10.2005р., ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»є власником ряду технологічних комплексів обєктів підвищеної небезпеки (а.с.31).

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про пожежну безпеку»власники підприємств, установ та організацій або уповноважені ними органи (далі - власники), а також орендарі зобов'язані, зокрема, створювати у разі потреби відповідно до встановленого порядку підрозділи пожежної охорони та необхідну для їх функціонування матеріально-технічну базу.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами договору

№ А200905408 від 25 грудня 2009 року про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім».

В силу приписів ч.ч. 2-4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з пропозицією щодо підписання угоди № 1 про зміну договору № А200905408 від 25.12.2009р. в частині оплати вартості організації Державної пожежної охорони з урахуванням ПДВ.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства України вбачається наявність у суду повноважень вирішувати спори, повязані із внесенням змін до договору, однак виключно у випадках, якщо ці зміни не порушуватимуть вимог чинного законодавства України.

Як видно з пп.1 п.1 договору про організацію Державної пожежної охорони МНС України на обєктах ОСОБА_2 «Карпатнафтохім»№ А200905408 від 25 грудня 2009р., предметом цього договору є взаємовідносини сторін щодо організації виконавцем проведення профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню пожеж, надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, підвищення рівня протипожежного стану будівель, технологічних установок, територій замовника, зазначених в додатку №1 до договору.

Зважаючи на те, що вищевказані взаємовідносини сторін відповідно до пунктів 3.2, 4 договору носять платний характер, слід вважати, що даний договір містить елементи договору про надання послуг. Однак, спірний договір має специфічну правову природу, оскільки обовязковість його укладення встановлена законодавством.

Згідно положень підпункту 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 ЗУ «Про податок на додану вартість», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, не є обєктом оподаткування операції з оплати вартості державних платних послуг, які надаються фізичним або юридичним особам органами виконавчої влади і місцевого самоврядування та обов'язковість отримання (поставки) яких встановлюється законодавством, включаючи плату за реєстрацію, отримання ліцензії (дозволу), сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо.

Пунктом 2 Положення про Головне управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 18.04.2010 року передбачено, що Головне управління є головним органом у системі територіальних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, техногенної, а також пожежної безпеки і Івано-Франківській області (а.с.36).

Проаналізувавши вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оплата вартості послуг, які є предметом оспорюваного договору, не є об'єктом оподаткування. А тому запропоновані позивачем зміни до договору

№ А200905408 від 25.12.2009р. суперечать законодавству.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України відповідачем не було надано суду доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві.

З огляду на вищевказане, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, відповідно його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.01.2011р. у справі № 27/53 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Юрченко Я.О.

ОСОБА_1