ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" серпня 2011 р. Справа № 5019/1691/11

за позовом Заступник прокурора м.Рівне ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача ОСОБА_2 підприємство "Житлопорядбуд" Закритого акціонерного товариства "Опорядбуд"

про стягнення в сумі 43 870 грн. 29 коп.

Суддя Качур А.М.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_3 довіреність № 03-05/11 від 04.01.2011р.

від відповідача: представник ОСОБА_4 (довіреність № 7 від 16.08.2011р.);

від відповідача: директор ОСОБА_5

від органу прокуратури: представник ОСОБА_6 (посв. №52 від 08.09.2010року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор звернувся до господарського суду із позовом в інтересах позивача про стягнення з відповідача 43870,29 грн., з яких 39396,27грн. сума основного боргу, 1852,31грн. - пеня, 2062,76грн. сума інфляційних нарахувань та 558,95грн. відсотків річних.

В судовому засіданні прокурором та позивачем подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка відповідає вимогам ст.22 ГПК України та приймається господарським судом. Прокурор просить стягнути з відповідача 31746,08 грн. основного боргу, 1852,31 грн. пені, 2062,76 грн. збитків від інфляції та 558,95 грн. 3% річних.

Відповідач в судовому засіданні наявність основного боргу перед позивачем у сумі 31746,08 грн. підтвердив.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго»(позивач) зобов'язовувалось надавати Дочірньому підприємству "Житлоопорядбуд" (відповідач) теплову енергію на підставі договору № 644 від 11.11.2009р. за адресою у м.Рівне: вул.Кн.Ольги, 4.

За умовами п.5.4 договору строк оплати наданих послуг з теплопостачання встановлено не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач оплату за теплову енергію проводив несвоєчасно і не в повному обсязі.

Заборгованість станом на 17.08.2011 становить 31746,08 грн., що підтверджується оборотами по платнику.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно Закону України від 02 червня 2005 року «Про теплопостачання»теплопостачальна організація має право укладати договори на відпуск теплової енергії із споживачами. В свою чергу, ч.6 ст.19 вказаного Закону та п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»зобовязують споживача послуг щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання,що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч.6, 7 ст.275 ГК України). Аналогічні положення щодо договору послуг містять ст.ст. 901, 903 ЦК України.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п.6.3.3 договору сторонами погоджена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також 3% річних від простроченої суми та сплата основного боргу з урахуванням індексу інфляції. Оскільки прострочення платежів має місце, є підставною і підлягає задоволенню згідно зі ст.ст.230-232 ГК України та умовами договору вимога позивача про стягнення пені в сумі 1852,31 грн за період з 11.11.2010 року по 01.04.2011 року - за обгрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до ст.625 ЦК України та п.6.3.3 договору заборгованість підлягає сплаті із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми за весь час прострочення. З урахуванням вищенавених обставин позовна вимога про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції 2062,76 грн. обрахованих за період прострочення з 11.11.2010 року по 01.05.2011 року та про стягнення 3% річних від простроченої суми обрахованих за період прострочення з 11.11.2010 року по 01.06.2011 року в сумі 558,95 грн. підлягає задоволенню - за обгрунтованим розрахунком позивача.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачений, його розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 31746,08 грн. основного боргу, 1852,31 грн. пені, 2062,76 грн. збитків від інфляції та 558,95 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житлоопорядбуд" Закритого акціонерного товариства "Опорядбуд" (м.Рівне, вул.Кн.Ольги, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго»(м.Рівне, вул.Д.Галицького, 27, ) 31746,08 грн. основного боргу, 1852,31 грн. пені, 2062,76 грн. збитків від інфляції та 558,95 грн. 3% річних.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житлоопорядбуд" Закритого акціонерного товариства "Опорядбуд" (м.Рівне, вул.Кн.Ольги, 4, ) в доход державного бюджету України 438,70 грн. державного мита.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житлоопорядбуд" Закритого акціонерного товариства "Опорядбуд" (м.Рівне, вул.Кн.Ольги, 4, ) в доход державного бюджету України 236,00 грн. витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Качур А.М.