ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
20.12.11 Справа № 5010/1525/2011-12/31
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Юрченко Я.О.
ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Олімп (надалі ПП Олімп) б/н і дати (вх. № 1024 від 04.11.2011р.)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р.
у справі № 5010/1525/2011-12/31
за позовом: Закритого акціонерного товариства «Зірниця»(надалі ЗАТ «Зірниця»), м. Івано-Франківськ
до відповідача: ПП Олімп, м. Калуш Івано-Франківської обл.
про стягнення відшкодування вартості здійснених поліпшень приміщення (ремонтних робіт) в сумі 77 927,00 грн.,
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився,
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р. у справі № 5010/1525/2011-12/31 (суддя Матуляк П.Я.) задоволено позов ЗАТ «Зірниця», стягнуто з ПП Олімп на користь ЗАТ «Зірниця»77 927,00 грн. вартості здійснених поліпшень приміщення (ремонтних робіт), 779,27 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав згоду на проведення позивачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні на суму 77 927,00 грн. Проведені роботи з реконструкції приміщення в контексті ст. 778 ЦК України є поліпшеннями, які неможливо відокремити від приміщення без їх пошкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується із законністю винесеного рішення. Ремонтні роботи нібито були проведені в 2007 році, а ЗАТ «Зірниця»звернулося з позовом тільки 26.07.2011р., тобто після спливу позовної давності. Тому суд не вправі був розглядати дану позовну заяву. Вказує, що локальний кошторис на виконання робіт від 17.07.2007р. на суму 77 927,00 грн. не може слугувати доказом їх виконання, оскільки сторони не підписували акта приймання виконаних робіт. ЗАТ «Зірниця»здійснило переобладнання приміщення у своїх інтересах і користувалося ними на протязі 3-х років в період дії договору оренди. Місцевим судом не зясовано деяких обставин, що мають істотне значення для справи. Оскаржуване рішення місцевого суду винесене з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р. у справі № 5010/1525/2011-12/31 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є законним, а апеляційна скарга необґрунтованою. Зазначає, що чинне законодавство не передбачає необхідності складання з ПП «Олімп» акту виконаних робіт, про що стверджує апелянт, так як ремонтні роботи виконані на замовлення і за кошти ЗАТ «Зірниця»з попереднім на це погодженням із відповідачем. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р. у справі № 5010/1525/2011-12/31, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони не забезпечили явки уповноважених представників в судове засідання, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.12.2011р. та реєстр вихідної кореспонденції Львівського апеляційного господарського суду від 02.12.2011р.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р. у справі № 5010/1525/2011-12/31 з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2007р. між ЗАТ «Зірниця»(орендар) та ПП «Олімп»укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, зазначене в плані літерою «А», площею 116 кв.м., що знаходиться в: м. Калуш, по вул. Богдана Хмельницького, буд. 29 (а.с. 8-9).

Згідно п. 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування частиною нежитлового приміщення у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, акту приймання-передачі приміщення та кошторисної документації на проведення ремонтних робіт.

У разі припинення цього договору приміщення повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає приміщення орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі приміщення орендарю цим договором. Приміщення вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.п. 2.3, 2.4, 2.5 договору).

Відповідно до п.3.1 договору розмір орендної плати за орендоване приміщення становить 8 700,00 грн. в місяць, в т.ч ПДВ.

Згідно п. 4.1.1 договору орендар має право використовувати приміщення за призначенням та умовами цього договору.

Пунктом 4.1.2 договору сторони погодили, що з письмового дозволу орендодавця орендар має право проводити ремонт і роботи з переобладнання та перепланування приміщення у встановленому законом порядку.

Вартість поліпшень орендованого приміщення, що зроблені орендарем і які не можливо відокремити від приміщення без заподіяння їм шкоди можуть зараховуватися в рахунок орендних платежів, або орендодавець відшкодовує орендарю вартість здійснених поліпшень з врахуванням індексу інфляції за період дії даного договору (п.4.1.5 договору).

Відповідно до п.8.1 договір оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2007р. укладено строком 1 095 днів, він діє з моменту підписання до 30 серпня 2010р., включно.

Пунктом 8.9 договору сторони погодили, що дія цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі приміщення; домовленості сторін про дострокове його розірвання.

Договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.2007р. підписаний та скріплений печатками сторін, що свідчить про погодження ними всіх істотних умов даного договору.

Згідно акту прийому-передачі від 01.09.2007р. орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення за адресою: м.Калуш, вул.Богдана Хмельницького, буд.29 (а.с.9 на звороті).

04 вересня 2007 року відповідач отримав лист-клопотання позивача № 241 від 03.09.2007р. про надання згоди на проведення необхідних ремонтних робіт нежитлового приміщення, яке перебуває в оренді згідно договору від 01.09.2007р. Загальна сума ремонтних робіт вказана в кошторисі (а.с.10).

Як вбачається з локального кошторису на виконання робіт, вартість ремонту приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 29 складає 77 927,00 грн. (а.с. 13).

Розглянувши вищевказане клопотання ЗАТ «Зірниця», відповідач письмово повідомив позивачу, що не заперечує проти проведення необхідних ремонтних робіт на загальну суму, що вказана в кошторисі (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2007р. між позивачем (замовник) та підприємцем ОСОБА_2 (підрядник) укладено договір підряду № 17-07/07, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати ремонтні роботи приміщення за адресою: м.Калуш по вул. Б.Хмельницького, 29 (а.с.14).

Актом приймання виконаних робіт (а.с.15) та платіжними дорученнями , копії яких знаходиться в матеріалах справи (а.с.31-39), підтверджується факт виконання підрядником ремонтних робіт в орендованих нежитлових приміщеннях та сплату їх вартості позивачем на загальну суму 92 456 грн.

Листом № 500 від 20.09.2010р. позивач звернувся до відповідача щодо зарахування вартості здійснених поліпшень (ремонтних робіт) на суму 77 927,00 грн. в рахунок орендної плати (а.с.17), проте відповідач відмовився від такого зарахування, мотивуючи невідповідністю відомостей щодо ремонтних робіт, вказаних у кошторисі, фактично проведеним ремонтним роботам (а.с.18).

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.10 у справі №3/96, яке вступило в законну силу, стягнуто з ЗАТ "Зірниця" на користь ПП "Олімп" 111 100,00 грн. заборгованості по сплаті орендної плати .

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом слугувало невідшкодування відповідачем вартості понесених позивачем витрат на проведення ремонтних робіт. Враховуючи те, що вартість ремонтних робіт, погоджених із орендодавцем, складає 77 927,00 грн., позивач заявив вимогу щодо стягнення із ПП «Олімп»вказаної суми грошових коштів.

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним:

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ст.193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічно п. 1 ст. 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу вимог ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Судом встановлено факт укладення 01.09.2007р. між позивачем та відповідачем договору оренди нежитлового приміщення площею 116 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, буд. 29.

З аналізу матеріалів справи видно, що сторони досягли згоди щодо проведення в орендованому приміщенні необхідних ремонтних робіт на суму 77 927,00 грн.

Вищеописаними матеріалами підтверджується проведення позивачем в орендованому приміщенні ремонтних робіт на суму 92 456,00 грн.

В силу положень ч.ч. 1-3 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Аналогічне положення закріплене в п. 4.1.5 договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2007р.

Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 77 927,00 грн. вартості здійснених поліпшень приміщення (ремонтних робіт), оскільки дана вимога є документально обґрунтована, підставна, в свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України відповідачем не було надано суду докази, що спростовують факти, викладені в позовній заяві.

Твердження апелянта про пропуск позивачем строку позовної давності, є помилковим, оскільки згідно положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Однак, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до місцевого господарського суду з відповідною заявою.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, відповідно його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2011р. у справі

№ 5010/1525/2011-12/31 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Юрченко Я.О.

ОСОБА_1