ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.11 Справа № 5015/2962/11

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Гнатюк Г.М.
ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(надалі ПАТ «УкрСиббанк») від 17.08.2011р. за № 30-41/1950

на рішення господарського суду Львівської області від 25.07.2011р.

у справі № 5010/2962/11

за позовом ПАТ «УкрСиббанк», м. Харків

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Львів»(надалі ТзОВ «Денді-Львів»), м.Львів-Винники

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2І.), м. Луцьк

про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 31.12.2010р.);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не з`явився

Права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 28, ГПК України представнику позивача розяснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.07.2011р. у справі №5010/2962/11(суддя Костів Т.С.) позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк»до ТзОВ «Денді-Львів», третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 47 523,03 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 31.03.2011 р. складає 378 283,32 грн., 3 782,83 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технінче забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій рішення місцевого суду в частині відмови в позові щодо стягнення пені в розмірі 7 349,13грн. за порушення термінів сплати процентів вважає прийнятим з неправильним застосуванням та порушенням норм матеріального та процесуального права, просить в цій частині рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги щодо стягнення пені. Зокрема скаржник зазначає, що безпідставним є висновок суду про можливість нарахування пені за порушення термінів сплати процентів виключно від дати надіслання вимоги про дострокове повернення кредиту. Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що правовідносини за кредитним договором виникли між юридичною особою та фізичною особою, Позичальником виступає громадянин, а тому судом першої інстанції безпідставно застосовано ч. 6 ст. 232 ГК України при вирішенні спору.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в попередніх ухвалах Львівського апеляційного господарського суду.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та наполягає на її задоволенні.

Решта учасників судового процесу в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення та список згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником є ПАТ «УкрСиббанк», п. 1.1. Статуту ПАТ «УкрСиббанк»а.с. 23-24) (Банк) та громадянкою ОСОБА_2 (Позичальник) 26.07.2007р. було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти, Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, а саме 65000 доларів США, для чого надає до Банку письмову заяву, в якій зазначає бажану суму траншу та бажану дату його отримання. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 13.02.2018р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору (п. 1.2.2. договору).

Згідно з п. 1.3.1. кредитного договору за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється у розмірі 13%. Строк сплати відсотків - з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти (п.1.3.4.).

Позичальник, зобов'язувався належним чином виконувати умови кредитного договору, в т.ч. своєчасно погашати кредити згідно графіку погашення кредиту (додаток 1 до кредитного договору), згідно яких щомісячна сума погашення повинна становити не менше як 515,87 доларів США (а.с. 15-16).

У відповідності до п. 6.1.2. вказаного договору, у випадку порушення Позичальником умов укладеного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та плати за кредит у порядку, визначеному розділом 6 договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») (Банк) та ТзОВ «Денді Львів»( Поручитель) 26.07.2007р. було укладено договір поруки № 0/2, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 (Боржник) усіх її зобов'язань перед Банком, що виникли з кредитного договору №0 від 26.07.2007 р., укладеного між Банком та Боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно з п. 1.4. договору поруки, відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основними договорами, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3. договору).

У відповідності до п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Як видно з матеріалів справи, позивачем на виконання умов вищезазначеного договору про надання споживчого кредиту на підставі заяви про видачу готівки від 27.07.2007р. (а.с. 17) було перераховано Позичальнику ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 40 000 доларів США, що на день укладення договору еквівалентно за курсом НБУ становило 202 000,00грн. Таким чином, позивачем повністю виконано свої фінансові зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Позичальник ОСОБА_2 неналежно виконувала свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.07.2007р., а саме порушила терміни своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 31.03.2011р. заборгованість останньої становила 48 446,29 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 385 632,45грн), з яких: прострочений основний борг (сума кредиту) складає 38 967,49 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 310 181,22грн.) та прострочені проценти в розмірі 8 555,54 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 68 102,10грн.) (а.с. 9-10).

Позивач 01.09.2009р. надіслав на адресу Позичальника вимогу № 4490 про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № 0 від 26.07.2007р., якою, враховуючи факт та термін порушення Позичальником умов вказаного кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами Банк визнав термін погашення кредиту таким, що настав достроково в повному обсязі (а.с. 18).

01.09.2009р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 4491 про погашення простроченої заборгованості згідно п. 2.2. розділу 2 договору поруки № 0/2 від 26.07.2007р., проте вказана вимога залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Таким чином, виходячи з вищенаведених норм права та матеріалів справи, Позичальник ОСОБА_2 порушила зобов`язання, що виникло з вищевказаного кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Тобто, порука є одним із способів забезпечення виконання зобов`язання.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст.553 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що Поручитель ТзОВ «Денді-Львів»зобов`язалося перед Кредитором відповідати за невиконання зобов`язань Боржником - ОСОБА_2 перед Банком, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.07.2007р., колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк»та підставно стягнуто з Поручителя ТзОВ «Денді-Львів»прострочений основний борг (сума кредиту) в сумі 38 967,49 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 310 181,22грн.) та прострочені проценти в розмірі 8 555,54 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 68 102,10грн.), оскільки дані вимоги підтверджені матеріалами справи.

Окрім того, слід зазначити, що постановою апеляційного суду Волинської області від 15.06.2011р. у справі № 20203/11 за позовом ПАТ «Урссиббанк»до ОСОБА_4 та її поручителя ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2011р. про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суми заборгованості.

Пунктом 4.1. вищезазначеного договору про надання споживчого кредиту сторони передбачили, що за порушення термінів погашення будь-яких своїх зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позичальнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалент) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті, пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до ст.. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексу визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

В силу ст.. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку , передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ст.. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 554 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою. Зокрема, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно поданого розрахунку позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 01.04.2010р. по 14.03.2011р. в розмірі 923,26 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 7 349,13грн.) (а.с. 10).

Згідно з приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Враховуючи те, що п. 3.1. договору поруки сторони передбачили, що Поручитель ТзОВ «Денді-Львів»зобов`язується відповідати перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник ОСОБА_2 за всіма зобов`язаннями останнього за кредитним договором та, виходячи з вищенаведених норм права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що позивачем правомірно у відповідності до норм чинного законодавства України та умов вищезазначених договорів нараховано пеню, а тому позовні вимоги в цій частині є підставними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають до задоволення, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені - слід скасувати.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід частково скасувати, а апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк»задоволити.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк»- задоволити .

2. Рішення господарського суду Львівської області від 25.07.2011р. у справі № 5015/2962/11 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»щодо стягнення з ТзОВ «Денді-Львів»пені в розмірі 923,26 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 7 349,13грн.) скасувати, в цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

3. В решті рішення залишити без змін.

4. Судові витрати по розгляду апеляційної скарги покласти на відповідача.

5. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

7. Справу передати в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.М. Гнатюк

ОСОБА_1