донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.07.2011 р. справа №41/42пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівСклярук О.І. Величко Н.Л., Малашкевича С.А.
за участю представників:
від позивача:Сівак Д.О. дов.б/н від 03.06.2011р.
від відповідача:не з'явилися
від третьої особи:ОСОБА_5 особисто
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_5, м.Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від07.06.2011р. (повний текст підписаний 14.06.2011р.)
по справі№41/42пн (суддя Гончаров С.А.)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу, м. Донецьк
до відповідача:Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації міста Донецька", м. Донецьк
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:ОСОБА_5, м. Донецьк.
пропро визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу, м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації міста Донецька", м. Донецьк про визнання права власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язання КП «БТІ м.Донецька»скасувати державну реєстрацію права власності відносно приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, здійснити державну реєстрацію права власності відносно приміщення загальною площею 312,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр Супроводження Бізнесу».

Ухвалою суду від 13.05.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено: ОСОБА_5, м. Донецьк.

Господарським судом Донецької області прийнято рішення по справі № 41/42пн від 07.06.2011 р., повний текст якого підписаний 14.06.2011р. ( суддя Гончаров С.А.), яким позовні вимоги було задоволено, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу (83054, м. Донецьк, пр. Київський, 46, ) право власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зобовязано Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" скасувати державну реєстрацію права власності відносно приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зобовязано Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" здійснити державну реєстрацію права власності відносно приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу.

Рішення обґрунтовано наявністю біржового контракту № 2 від 09.10.2009 року, ст.ст. 3, 4,19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також наявністю рішення господарського суду Донецької області по справі № 14/377пд від 18.12.2009 р.

Не погодившись з рішенням господарського суду Донецької області по справі № 41/42пн від 07.06.2011 р. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, м. Донецьк звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені прозову відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. На думку заявника апеляційної скарги, суд, приймаючі рішення не врахував, що спірне майно було придбано її чоловіком на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2002року, який було підписано між Спільним підприємством «Донбассервіс»та приватним підприємцем ОСОБА_7 ( договір посвідчено нотаріально 27.02.2002 року та зареєстровано в БТІ). У зв'язку з тим, що вона є дружиною ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_1 від 12.11.1994 року, спірне майно є об'єктом права спільної сумісної власності ( ст.ст. 60 , 61 Сімейного кодексу України). Крім того, рішенням господарського суду Донецької області по справі № 42/402в від 12.11.2003 р. за позовом Приватного підприємця ОСОБА_7 до Спільного підприємства «Донбассервіс» було визнано право власності за приватним підприємцем ОСОБА_7 на нежитлове приміщення площею 312,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1., а постановою про накладання арешту на майно від 27.09.2004 року, яка була прийнята старшим слідчим прокуратури м.Донецька було накладено арешт на спірне приміщення до прийняття рішення за кримінальною справою. Зазначена постанова була скасована лише 18.02.2010р. Крім того, ОСОБА_5 звернулася до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовною заявою до ТОВ «Юридична компанія «Центр Супроводжування Бізнесу», Товарної біржі «Універсал Плюс»про визнання недійсними біржових торгів у частині продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, протокол № 3 біржового аукціону про продаж майна підприємства-банкрута від 09.10.2009 р. біржового контракту № 2 від 09.10.2009 р. В провадженні Ворошиловського районного суду також знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна. Зазначені обставини не були враховані судом, що призвело, на думку скаржника, до неправильних висновків.

05.07.2011 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача - «Юридична компанія Центр Супроводження Бізнесу»надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач проти задоволення скарги заперечує, посилаючись, зокрема, що рішенням господарського суду Донецької області по справі № 20/17пд від 30.03.2009 р. було визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення від 27.02.2002р., підписаний між Спільним підприємством «Донбассервіс»м. Донецьк та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 ( зазначеним договором скаржник обґрунтовує своє право власності на спірне майно ), а тому ОСОБА_5 не набула права власності на спірне майно.

Розпорядженням голови Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2011р. у звязку з відпусткою судді Москальової І.В. було змінено колегію суддів, сформувавши її у наступному складі: головуючого судді Склярук О.І., суддів: М'ясищева А.М., Малашкевича С.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2011р. розгляд справи було відкладено.

Розпорядженням голови Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2011р. у звязку з відпусткою судді М'ясищева А.М. було змінено колегію суддів, сформувавши її у наступному складі: головуючого судді Склярук О.І., суддів: Величко Н.Л., Малашкевича С.А.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2011 р. заявник апеляційної скарги, доводи, викладені в скарзі, підтримав.

19.07.2011 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від КП "Бюро технічної інвентаризації м.Донецька", в якому відповідач по справі просив скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Донецької області скасувати.

В судове засідання, яке відбулося 27.07.2011 р. представник відповідача не з'явився.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином. Про наявність поважних причин неявки у судове засідання апеляційної інстанції уповноважених представників відповідача суд на час розгляду апеляційної скарги не повідомили, своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2011р. явка сторін не була визнана обовязковою.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновків щодо можливості розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

09.10.2009 року між Спільним підприємством „Донбассервіс (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу (покупцем) було укладено біржовий контракт №2 (договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 ( в подальшому спірне майно).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2009 року по справі № 14/377пд, яке набуло законної сили, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр супроводження бізнесу до Спільного підприємства „Донбассервіс, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, про визнання договору дійсним та визнання права власності, було визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр супроводження бізнесу»м.Донецьк на нежитлове приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію за ним права власності на спірне майно.

Рішенням реєстратора КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" від 14.06.2010 року позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності на наведене майно зареєстровано за іншою фізичною особою ОСОБА_5 на підставі рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20.01.2010 року.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр супроводження бізнесу звернулося з позовною заявою до КП "Бюро технічної інвентаризації м.Донецька" за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, позов про визнання права власності - це недоговірна вимога про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, що не визнання відповідачем КП "БТІ м.Донецька" права власності позивача на спірне майно, підтверджується рішенням реєстратора КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" від 14.06.2010 року, яким позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з посиланням, що право власності на наведене майно зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20.01.2010 року.

З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції правомірно зазначив, що Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" є належним відповідачем у справі щодо вимог про визнання за позивачем права власності на спірне майно, а тому посилання відповідача, що він є неналежним відповідачем по цій справі, обґрунтовано не було прийнято судом до уваги.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, господарським судом, під час розгляду справи № 14/377пд досліджувались обставини правомірності укладеного 09.10.2009 року між Спільним підприємством „Донбассервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу біржового контракту №2. Під час розгляду справи № 14/377пд, судом було, встановлено, зокрема, що згідно з платіжними дорученнями №28 від 20.11.2009р., №14 від 05.10.2009р., позивачем було перераховано СП „Донбассервіс грошові кошти в сумі 143515,90 грн., та факт належного виконання позивачем зобовязань перед СП „Донбассервіс з оплати вартості придбаного майна, який доведений належними засобами доказування, а біржовий контракт №2 від 09.10.2009р. на підставі ст.204 Цивільного кодексу України є правомірним правочином.

Крім того, судова колегія встановила, що рішенням господарського суду Донецької області по справі № 32/63пн від 07.08.2009р. за позовом Спільного підприємства «Донбассервіс»до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м.Донецька" було визнано за Спільним підприємством «Донбассервіс»право власності на нерухоме майно, на приміщення загальною площею 312,5 кв.м., яке розташоване у м.Донецьку по АДРЕСА_1 та зобов'язано Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м.Донецька" скасувати державну реєстрацію права власності відносно зазначеного приміщення за ОСОБА_7, м.Донецьк та здійснити державну реєстрацію права власності відносно цього приміщення за Спільним підприємством «Донбассервіс»м.Донецьк . Рішення є чинним. Під час розгляду цієї справи судом також встановлено правомірність укладеного біржового контракту з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу».

Згідно приписів ст.15 Закону України «Про товарну біржу»правочини, вчинені на Біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. За таких обставин, нотаріальне посвідчення біржового контракту № 2 від 09.10.2009р. не вимагалося, а договір є дійсним та правомірним в силу презумпції, встановленою статтею 204 ЦК України.

Вищезазначене рішення залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2010 р.

Судовою колегію також встановлено, що питання про недійсність біржового контракту № 2, укладеного за результатами біржових торгів від 09.10.2009 р. між членом товарної біржі «Універсал Плюс»суб'єктом підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_8, що діяв від імені спільного підприємства «Донбассервіс»в особі ліквідатора і членом товарної біржі «Універсал Плюс»суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_9, що діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр супроводження бізнесу», розглядалося господарським судом Донецької області ( справа № 44/69пд) за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_10 до Товарної біржи «Універсал Плюс»та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр супроводження бізнесу»за участю третьої особи ОСОБА_5.

За результатами розгляду справи № 44/69пд Господарським судом Донецької області по справі від 01.11.2010р. в задоволені позовних вимог було відмовлено у зв'язку з недоведеністю, що спірний біржовий контракт не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Щодо позовних вимог про зобовязання Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" скасувати державну реєстрацію права власності відносно спірного майна за ОСОБА_5 та зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності відносно спірного майна за ТОВ „Юридична компанія „Центр Супроводження Бізнесу, то судова колегія зазначає наступне.

Зазначені позовні вимоги вмотивовані відмовою відповідача у здійсненні державної реєстрації прав власності позивача на майно, набуте ним на підставі Біржового контракту № 2 від 09.10.2009 року.

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом ( ч.4 ст. 182 Цивільного кодексу України).

Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, придбане позивачем за біржовим контрактом № 2 від 09.10.2009 року, позбавляє позивача використовувати своє право власності, а тому, оскільки це право потребує захисту відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, позивач правомірно звернувся до господарського суду за його захистом.

З огляду на викладене, Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" є належним відповідачем у даній господарській справі у вимогах щодо скасування та здійснення реєстрації права власності, оскільки відмова у такій реєстрації є незаконним обмеженням права власності позивача.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання відповідача на те, що спір про зобовязання Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" скасувати та здійснити державну реєстрацію права власності відносно спірного майна, не підвідомчі господарському суду, а повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, є безпідставним, оскільки склад учасників цього спору відповідає вимогам ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, а спір носить господарський характер, а тому підлягає розгляду саме господарським судом.

Зазначені правові позиції наведені в Постановах Вищого господарського суду України від 15.09.2010 року у справі № 42/316-09, від 08.12.2010 року № 4/93-10-2771 та Постанові Верховного Суду України від 02.03.2010 року №2-12/6245.2-2009 (2-5/5129.1-2008(2-13/694-2007).

Як зазначалось вище, рішенням реєстратора КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" від 14.06.2010 року позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 312,5 кв.м., оскільки право власності на наведене майно зареєстровано за ОСОБА_11 на підставі рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20.01.2010 року.

В той же час, ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.12.2010 року по справі № 2-7874, скасовано рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20.01.2010 року.

Тобто, у судовому порядку скасовано рішення, яке було підставою для реєстрації за третьою особою права власності на спірне нерухоме майно. Підстава за якою запис про реєстрацію права власності на спірне майно за третьою особою був внесений відсутня.

За таких обставин, позовні вимоги про зобовязання відповідача скасувати державну реєстрацію права власності відносно спірного приміщення також підлягали задоволенню.

Судова колегія також зазначає, що рішенням господарського суду Донецької області по справі № 20/17пд від 30.03.2009 р. за позовом Спільного підприємства «Донбассервіс»м.Донецьк до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_7 визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення від 27.02.2002р., укладений Спільним підприємством «Донбассервіс»м.Донецьк та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_7.

Відповідно до приписів ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

За таких обставин, посилання заявника апеляційної скарги, що вона є співвласницею спірного приміщення на підставі ст.60 ст.61 Сімейного кодексу України, неможливість розглядати зазначену справу до розгляду цивільної справи у Ворошиловському суді про поділ майна подружжя, а також, що визнання права власності на спірне приміщення за позивачем порушує саме її права як співвласниці цього приміщення, є безпідставними.

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області по справі № 32/63пн від 07.08.2009 р. було визнано право власності на спірне майно за Спільним підприємством «Донбассервіс», а також зобов'язано КП "БТІ м.Донецька" скасувати державну реєстрацію права власності відносно приміщення загальною площею 312,5 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 Анатолійовчием та зобов'язано зареєструвати це право на СП «Донбассервіс». Тому, посилання заявника апеляційної скарги, що спірне майно на час підписання біржового контракту з позивачем не належало СП «Донбассервіс»на праві власності, не відповідає дійсності.

Судова колегія, також погоджується з висновками суду першої інстанції, що у справі № 32/123пн, є інший субєктний склад сторін, а підстави позову у справі № 32/123пн відмінні від підстав позову по справі № 41/42пн. Тому підстав для залишення позову без розгляду немає.

З огляду на наведене, доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України та спростовуються матеріалами справи.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим Донецький апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду Донецької області по справі № 41/42пн.

Результати апеляційного провадження у справі оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2011 р., повний текст якого підписаний 14.06.2011р. по справі № 41/42пн - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2011 р., повний текст якого підписаний 14.06.2011р. по справі № 41/42пн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Н.Л. Величко

С.А. Малашкевич

Надруковано 6 примірників:

1- позивачу;

1- відповідачу;

1-третьої особі

1- до справи;

1- ГСДО;

1- ДАГС