донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.01.2011 р. справа №22/238/09-17/101/10

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засіданняОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 довір.
від відповідача:не зявився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОбєднання співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»м.Бердянськ Запорізької області
на рішення господарського судуЗапорізької області
від28.10.2010р.
по справі№22/238/09-17/101/10 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомВідкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»в особі Бердянського міського району електричних мереж м.Бердянськ Запорізької області
до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»м.Бердянськ Запорізької області
простягнення 29 946 грн. 34 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»в особі Бердянського міського району електричних мереж м.Бердянськ Запорізької області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»м.Бердянськ Запорізької області про стягнення 13 252 грн. 04 коп. - заборгованості за електроенергію, 67 грн. 91 коп. - індексу інфляції, 104 грн. 41 коп. - 3% річних, 739 грн. 15 коп. - пені.

В ході розгляду справи господарським судом позивач надав заяву від 25.01.2010р. №162, якою збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 21 601 грн. 91 коп. - сума основного боргу за період з травня 2009 р. по грудень 2009 р., 739 грн. 15 коп. - пені, 104 грн. 41 коп. - 3 % річних та 67 грн. 91 грн. - інфляційних витрати.

Заявою про уточнення позовних вимог. від 25.02.10 №678 позивач просив суд в частині стягнення 1 698 грн. 13 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за період з вересня 2009 р. по грудень 2009 р. провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та стягнути з відповідача основний борг в розмірі 19 903 грн. 78 коп. за період з травня 2009 р. по грудень 2009 р., 739 грн. 15 коп. - пені, 104 грн. 41 коп. - 3 % річних та 67 грн. 91 грн. - інфляційних витрати.

Заявою про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути 29 034 грн. 87 коп. боргу,

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.10.2010р. у справі №22/238/09-17/101/10 (суддя Корсун В.Л.) позовні вимоги задоволені частково.

Відповідач з прийнятим рішенням господарського суду Запорізької області від 28.10.2010р. не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування рішення місцевого господарського суду скаржник зазначає, що рішення суду не ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Посилається на той факт, що при винесенні рішення суду не було надано належної уваги Технічному висновку ТОВ «Бердянськпромпроект»№46 від 22.12.2009р.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причин незявлення та невиконання вимог суду не повідомив.

Представник позивача через канцелярію суду надав відзив на апеляційну скаргу, яким просив рішення господарського суду Запорізької області у справі №22/238/09-17/101/10 від 28.10.2010р. залишити без змін, а скаргу без задоволення. У судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутність представника відповідача за наявними матеріалами справи, оскільки ухвалою про порушення апеляційного провадження у справі від 10.12.2010р. відповідач був повідомлений про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго»в особі Бердянського міського району електричних мереж (далі - постачальник електричної енергії) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»(далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1565 від 05.05.2008р. (далі договір).

Пунктом 9.4 договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2008р.. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Пунктом 2.1 договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно із п. 2.3.4 Договору, споживач зобов'язався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію»та додатку № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 6 додатку № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії»визначено перелік точок розрахункового обліку споживача, а саме: 1) житловий будинок № 95 по вул. Орджонікідзе, 2) ліфти ж/б № 95 вул. Орджонікідзе та зазначено в графі «Тип і № розрахункового електролічильника»СА 4У-И672М №131153, САЧ-195 №174351 відповідно.

Порядок розрахунків за активну електричну енергію визначений додатком №4 до договору №1565 від 05.05.2008р. (далі Порядок).

Згідно з п. 11 Порядку, споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунку або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії.

Відповідно до п. 6.39 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 17.10.2005р. № 910, у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, актів про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за період з травня 2009р. по квітень 2010р. були виставлені рахунки №№1565 від 01.10.2009р., від 02.11.2009р., від 01.12.2009р., від 04.01.2010р., від 01.02.2010р., від 01.03.2010р., від 01.04.2010р., від 05.05.2010р., які відповідачем оплачені частково.

В ході розгляду справи місцевим господарським судом відповідачем була частково сплачена сума боргу за період з в розмірі 1 698 13 коп. за період вересня 2009р. по грудень 2009р., що підтверджується банківською випискою операційного відділу Запорізького обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України»від 27.10.2010р., у звязку з чим господарським судом правомірно припинено провадження в цій частині на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 29 034 грн. 87 коп. за період з вересня 2009р. по квітень 2010р.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач зобовязання за договором виконав частково у звязку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 29 034 грн. 87 коп., яка доведена позивачем, підтверджена матеріалами справи і правомірно стягнута місцевим господарським судом.

Також позивач просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 739 грн. 15 коп. за період з 09.06.2009р. по 30.09.2009р.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»від 22.11.1996р. № 543-96-ВР передбачено, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.2.1 договору визначено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатку № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії»), споживач сплачує Постачальникові електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого невиконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.ст. 216 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Закон є спеціальною нормою, який хоча і не встановлює обмеження щодо визначення розміру пені, але передбачає обмеження її розміру, має пріоритет по відношенню до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України. До того ж Закон не встановлює відповідний розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, а лише обмеження розміру пені, який має застосовуватись при розрахунку суми пені.

Виходячи з умов договору та приписів ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення вимоги про стягнення пені в розмірі 739 грн. 15 коп. частково в сумі 738 грн. 92 коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення за період з 09.06.2009р. по 30.09.2009р. 3% річних у розмірі 104 грн. 41 коп. та індекс інфляції в розмірі 67 грн. 91 коп.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду щодо правомірно та обґрунтовано задоволення позовних вимог в цій частині.

В ході розгляду справи місцевим господарським судом відповідач надав клопотання про розстрочку виконання рішення суду в частині основного боргу в розмірі 29 946 грн. 34 коп. на 6 місяців рівними частинами, проти чого позивач не заперечував.

Господарським судом зазначене клопотання задоволено частково, розстрочено виконання рішення суду щодо сплати суми боргу терміном на 6 місяців згідно наступного графіку: грудень 2010р. 4 991грн. 02 коп.; січень 2011р. 4 991 грн. 02 коп.; лютий 2011 р. 4 991грн. 02 коп.; березень 2011р. 4 991 грн. 02 коп.; квітень 2011р. 4 991 грн. 02 коп.; травень 2011р. 4 991 грн. 01 коп..

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому господарський суд законодавчо необмежений будь-якими термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та впливу на результати фінансової діяльності підприємств наслідків фінансової кризи та інші обставини справи.

Враховуючи доводи, наведені відповідачем, а також матеріальні інтереси обох сторін та їх фінансовий стан, апеляційний суд вважає, що господарський суд дійшов вірного висновку щодо існування обставин, які ускладнюють виконання рішення і погоджується з висновком господарського суду про часткове задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду в частині основного боргу.

Судова колегія не погоджується з доводами відповідача, що господарським судом Запорізької області не прийнято як належний доказ технічний висновок ТОВ «Бердянськпромпроект»№46 від 22.12.2009р. з огляду на наступне.

На думку позивача висновок технічний висновок ТОВ «Бердянськпромпроект»№46 від 22.12.2009р. чітко відповідає на всі поставлені судом питання.

Згідно ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Крім того, виходячи з приписів ст.ст. 41, 42 Господарського процесуального кодексу України навіть висновок судової експертизи не є обовязковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 28.10.2010р. у справі №22/238/09-17/101/10 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»м.Бердянськ Запорізької області - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Друзі»м.Бердянськ Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 28.10.2010р. у справі №22/238/09-17/101/10 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.10.2010р. у справі №22/238/09-17/101/10 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.:

1. Позивачу;

2-3. Відповідачу (2 адр.);

4. У справу;

5. ДАГС;

6. ГСЗО.