ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.11 Справа№ 16/90

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40, м.Львів

на дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області

у справі за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства „Галичина-Авто, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40, м.Львів

Про стягнення 3669,01 грн. заборгованості

Суддя Т.Костів

При секретарі О.Щигельській

Представники:

Від скаржника: не з'явився

Від стягувача: ОСОБА_1

Від органу ДВС: не з"явився

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40, м.Львів на дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, щодо виконання наказу господарського суду Львівської області у справі № 16/90 від 20.08.2010 р. про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40 на користь Публічного акціонерного товариства „Галичина-Авто 102 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представники скаржника (боржника) та органу ДВС в судове засідання не з'явились.

Представник стягувача в судове засідання з"явився, усно скаргу заперечив у зв"язку із її необгрунтованістю та непідтвердженістю.

Згідно зі ст. 1212 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши дану скаргу, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.07.10р. провадження у справі №16/90 за позовом Публічного акціонерного товариства „Галичина-Авто, м.Львів до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40, м.Львів про стягнення 3669,01 грн. заборгованості припинено на підставі п.1.1 ч.1 ст.80 ГПК України - у зв"язку із сплатою відповідачем спірної суми боргу - 3669,01грн. і відсутністю предменту спору. Проте, оскільки вказаний борг було сплачено відповідачем після подання позову до суду та у зв"язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати по справі судом покладено на відповідача і стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Львівське шляхо-будівельне управління №40 на користь Публічного акціонерного товариства „Галичина-Авто 102 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання вказаної ухвали видано відповідний наказ від 20.08.10р. №16/90.

Скаржником у поданій до суду скарзі вказується, що 07.12.2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження №22453523 про стягнення з ЛШБУ №40" на користь Публічного акціонерного товариства „Галичина-Авто 102 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Скаржник стверджує, зокрема, що дії виконавця щодо винесення вказаної постанови не відповідють вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки у ній не вказано необхідних даних про особу боржника, не вказано дату рішення, за яким видано виконавчий документ та дату набрання чинності рішенням, просить визнати незаконними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, скасувати постанову від 07.12.10р., а виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Львівської області від 20.08.10р. по справі №16/90 закрити.

Однак, відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", на яку посилається скаржник, передбачені вимоги щодо виконавчого документа, а не до постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження. Зокрема, у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Як вбачається із копії виконавчого документа - наказу господарського суду Львівської області від 20.08.10р. №16/90 (знаходиться в матеріалах справи), який виданий на виконання ухвали господарського суду від 27.07.10р., останній містить усі необхідні реквізити, передбачені вищевказаною ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Постанова державного виконавця про прийняття до виконання виконавчого провадження від 07.12.10р. (ВП №22453523) винесена у відповідності до вимог ст.19, 20,20-1 ЗУ "Про виконавче провадження", а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні скарги відмовити.

Суддя Костів Т.С.