КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2011 № 07/12/1861

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Мартюк А.І.

Борисенко І.В.

при секретарі

судового засідання : Загрунна Л.І.

за участі представників:

позивача: не з'явився, про дату та час судового засідання

був повідомлений належним чином;

відповідача: не з'явився, про дату та час судового засідання

був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційних скарг 1. Державної екологічної інспекції в Черкаській області

2. Фермерського господарства «Матвіїха»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р.

у справі № 07/12/1861 (Дорошенко М.В.)

за позовом: Державної екологічної інспекції в Черкаській області

до відповідача: Фермерське господарство «Матвіїха»

про: стягнення збитків 66 946,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Черкаській області (позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до ФГ «Матвіїха» (відповідач) про стягнення збитків 66 946,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані на тому, що на підставі проведеної позивачем перевірки був встановлений факт самовільного (без належного на те спеціального дозволу) використання відповідачем підземних вод, що завдало державі шкоди, яка підлягає відшкодуванню шляхом стягнення збитків у сумі 66946,00 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- стягнуто на користь бюджету через державну екологічну інспекцію в Черкаській області - 64851,60 грн. збитків, у задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням Державна екологічна інспекція в Черкаській області (позивач) та ФГ «Матвіїха» (відповідач) звернулися до КАГС з апеляційними скаргами в яких просять:

позивач Державна екологічна інспекція в Черкаській області:

- скасувати Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 в частині відмови у стягненні 2 094,40 грн., прийняти нове судове рішення у даній справі про задоволення позову у повному обсязі.

відповідач ФГ «Матвіїха»:

- скасувати Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 в частині стягнення 64851,60 грн. та судових витрат, прийняти нове судове рішення у даній справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга позивача мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального права, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга відповідача мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального права, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ільєнок Т.В., суддів Борисенко І.В., Шипко В.В., відновлено відповідачу пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційні скарги Державної екологічної інспекції в Черкаській області та ФГ «Матвіїха», об'єднано їх і одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 04.10.2011 р.

09.08.2011 р. до відділу документального забезпечення КАГС надійшов письмовий Відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача.

03.10.2011 р. до відділу документального забезпечення КАГС надійшло термінове повідомлення від відповідача, згідно якого повністю підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечив, окрім того, просив колегію суддів розглянути дану справу за відсутності його представника.

У зв'язку з виходом судді Борисенко І.В. у чергову відпустку та у зв'язку з находженням судді Шипко В.В. на лікарняному Розпорядженням заступника Голови КАГС від 04.10.2011. р. № 01-23/3/1 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя -Ільєнок Т.В; судді Зубець Л.П., Лосєв А.М.

Ухвалою КАГС від 04.10.2011 р. № 07/12/1861 розгляд справи було відкладено на 11.10.2011 р., в порядку п. 1. ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою представників сторін.

У зв'язку з призначенням Лосєва А.М. суддею Вищого адміністративного суду України Розпорядженням заступника Голови КАГС від 11.10.2011. р. № 01-23/3/2 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя -Ільєнок Т.В; судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою КАГС від 11.10.2011 р. № 07/12/1861 розгляд справи було відкладено на 25.10.2011 р., в порядку п. 1. ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою представників сторін.

У зв'язку із зайнятістю судді Зубець Л.П. в судовому розгляду у складі іншої колегії, Розпорядженням заступника Голови КАГС від 25.10.2011 р. № 01-23/3/4 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Мартюк А.І.

У судове засідання від 25.10.2011 р. представники сторін не з'явилися, про день час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що позивач - Державна екологічна інспекція в Черкаській області належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (Ухвали КАГС від 05.08.2011 р., від 04.10.2011 р. та від 11.10.2011 р. направлялася за юридичною адресою позивача: 18008, м. Черкаси, Соснівський р-н, вул. Вернигори, 17, згідно Довідки ЄДРПОУ від 01.03.2007 р. № 02-2-531 (ар. с. 9)), про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення (реєстр. №№ 34091, 39052, 40394), а також на те, що строк розгляду даної справи закінчується, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про про необхідність залишити без задоволення апеляційні скарги Державної екологічної інспекції в Черкаській області та ФГ «Матвіїха», Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи, 26.08.2010 р. старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області Кушнір А.С. в присутності виконавчого директора ФГ "Матвіїха" Горбатюка В.П. була проведена позапланова перевірка дотримання цим господарством вимог природоохоронного законодавства.

Вказаною перевіркою встановлено, що ФГ "Матвіїха" використовує для водопостачання підземне джерело - свердловину за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог ст. 44 Водного кодексу України. Паспорт на свердловину розробляється. Глибина свердловини становить 127 м. Свердловина не обладнана приладами обліку, що є порушенням вимог ст. 98 Водного кодексу України.

За результатами перевірки державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області Кушнір А.С. складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 26.08.2010 р. (а. с. 6) та Протокол про адміністративне правопорушення від 26.08.2010 р. №003000 (а. с. 4), а також прийнята Постанова від 26.08.2010 р. №002967 (а. с. 5) про накладення на Горбатюка В.П. адміністративного стягнення, передбаченого ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у сумі 136 грн.

Згідно з Довідкою ФГ "Матвіїха" (а. с. 8), наданою ним державній екологічній інспекції в Черкаській області 26.08.2010 р., це господарство використало води у 2008 р. - 2300 м3, у період з 01.01.2009 р. по 31.08.2009 р. - 1200 м3, з 01.09.2009 р. по 31.12.2009 р. - 1700 м3 та з 01.01.2010 р. по 01.09.2010 р. -2600 м3, усього 7800 м3 води.

На підставі даних ФГ "Матвіїха" про кількість використаної ним води державна екологічна інспекція в Черкаській області зробила розрахунок збитків, завданих самовільним використанням води, на загальну суму 66946 грн. (а. с. 7). При цьому, за період користування водою з 01.01.2008 р. по 31.08.2009 р. розрахунок збитків зроблено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству 18.12.2001 р. №290, а за період з 01.08.2009 р. по 01.09.2010 р. - на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. №389.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ФГ "Матвіїха" не спростовано встановлений перевіркою факт користування ним водою без дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Пункт 9 ст. 44 Водного кодексу України передбачає, що водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Статтею 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Стаття 49 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається:

державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення;

Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування;

Стаття 111 Водного кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду, для відшкодування якої необхідно довести неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; вину особи та причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Наказом Державного комітету України по водному господарству від 29.12.2001 р. №290 була затверджена Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації (далі - Методика №290).

Як вбачається з назви цієї Методики вона стосується порушень правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами;

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами;

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку порушення водного законодавства відбулося не на землях водного фонду, тому позивач безпідставно застосував для визначення розміру збитків, завданих державі самовільним використанням ФГ "Матвіїха" у період з 01.01.2008 р. по 31.08.2009 р. підземних вод Методику №290.

У період з 01.01.2008 р. по 24.08.2009 р. була чинною Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 р. №37 (далі -Методика №37). Згідно з пунктами 4.1, 4.2 цієї Методики 4.1 шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації юридичними та фізичними особами, в тому числі іноземними, як правило, в повному обсязі, без застосування норм зниження розміру стягнення і незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів (ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"). Відповідальність юридичних і фізичних осіб настає внаслідок порушення ними встановлених умов водокористування, а саме самовільного водоспоживання, тобто забору води з поверхневих чи підземних джерел без дозволу на спецводокористування. Пунктом 6.1 цієї ж Методики встановлено, що при самовільному водокористуванні збитки розраховуються за формулою Зс.б. = W х Тар., де W - об'єми води при самовільному водокористуванні, куб. м; Тар. - діючі на час порушення тарифи на воду в одиницях національної валюти за 1 куб. м.

Судом першої інстанції також зауважено на тому, що з 25.08.2009 р. набрала чинності Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. №389 (далі - Методика №389). Цим же наказом був визнаний таким, що втратив чинність наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 р. №37 про затвердження Методики №290.

Пунктом 9.1. Методики №389 встановлено, що розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування та порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування (крім прісних підземних вод глибиною більше 20 м), грн., здійснюється за формулою З = 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозволу на спеціальне водокористування або з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, куб.м.; Тар - норматив збору за спеціальне водокористування, грн/куб.м., що діє в регіоні на момент виявлення порушення.

Оцінивши наявні у справі документи, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач у період з 01.01.2008 р. по 01.08.2010 р. здійснював спеціальне водокористування і використав при цьому 7800 м3 підземних вод без спеціального дозволу на водокористування. Цими діями відповідач порушив вимоги ст. ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України і заподіяв державі шкоду.

В силу ст. ст. 110, 111 цього ж Кодексу та ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відповідач повинен відшкодовувати збитки, заподіяні державі цим порушенням, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Збитки за користування відповідачем у період з 01.01.2008 р. по 24.08.2009 р. підземними водами без дозволу на спеціальне водокористування слід розраховувати за Методикою №37, згідно з якою сума збитків за цей період становить 523,60 грн. (3500 м3 х 0,1496 грн.).

Збитки за користування відповідачем у період з 25.08.2009 р. по 01.09.2010 р. підземними водами без дозволу на спеціальне водокористування слід розраховувати за Методикою №389, згідно з якою сума збитків за цей період становить 64328,00 грн. (100 х 5300 м3 х 0,1496 грн.).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно визначив, що загальна сума збитків, завдана відповідачем внаслідок користування у період з 01.01.2008 р. по 01.09.2010 р. підземними водами без спеціального дозволу становить 64851,60 грн. ( 523 грн. 60 коп. + 64328 грн.).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про те, що неправомірність поведінки відповідача, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною шкодою та вина відповідача у заподіянні шкоди є доведеними.

Частиною 1 та 2 ст. 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення політики у сферах охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2001 р. №1520 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2004 р. №770, з урахуванням подальших змін і доповнень, державна екологічна інспекція України є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінприроди і йому підпорядковується.

Відповідно до п. 4 та п. 5 цього Положення Державна екологічна інспекція України організовує та здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорони природних ресурсів. Їй надано право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів та подавати позови про відшкодування втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Такі ж повноваження має державна екологічна інспекція у Черкаській області відповідно до Положення про неї, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 19.02.2007р. №55.

Отже, державна екологічна інспекція у Черкаській області є органом державної виконавчої влади, уповноваженим державою здійснювати функції щодо відшкодування у судовому порядку втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тому ця інспекція є належним позивачем у цій справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що матеріали даної справи містять необхідні та достатні докази в підтвердження доводів викладених в позовній заяві, тому колегія судді погоджується з правовою оцінкою господарського суду про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь бюджету через Державну екологічну інспекцію в Черкаській області 64851,60 грн. збитків.

Доводи скаржників - Державна екологічна інспекція в Черкаській області (позивач) та ФГ «Матвіїха» (відповідач) викладені в апеляційних скаргах, зокрема, щодо необґрунтованого застосування місцевим господарським судом Методики № 398 при обрахуванні суми заподіяних відповідачем збитків не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивач та відповідач доказів на підтвердження своїх аргументів не надали.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Черкаської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Матвіїха» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2011 р. № 07/12/1861 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2011 р.

№ 07/12/1861 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2011 р.

№ 07/12/1861 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 07/12/1861 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Мартюк А.І.

Борисенко І.В.