ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

26.06.11 Справа № 12/132(10)

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Процика Т.С.

суддів Дубник О.П

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Юрчук О.В.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2011р.

у справі № 12/132 (10)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція «Галицькі контракти», м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3, м. Львів

про стягнення заборгованості у сумі 34307,16 грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_4 - представник;

від відповідачів ОСОБА_5 підприємець, ОСОБА_6- представник.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.05.2011р. у цій справі, суддя Запотічняк О.Д., у задоволенні заяви Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду по справі № 12/132(10) відмовлено.

Ухвала суду мотивована зокрема тим, що стягувачем надано суду докази, які свідчать про наявність у боржника рухомого майна у вигляді автотранспортних засобів в кількості 11 одиниць, що свідчить про можливість повного виконання рішення суду, а заявником не наведено суду обставин особливого характеру, які були б підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 (боржник) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2011р. у цій справі та постановити нову, якою задовольнити заяву про розстрочення виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2010р. у справі № 12/132 (10). Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що у випадку постанови арешту на його рахунки та майно, такий арешт заблокує його господарську діяльність, що може призвести до повного невиконання боржником своїх боргових зобовязань перед кредиторами і в подальшому до його банкрутства. Відстрочка виконання рішення сприятиме як можливості продовження господарської діяльності боржника так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Представники сторін у судовому засіданні підтримали свої доводи, вимоги та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, а також у поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.12.2010р. у справі № 12/132 (10), яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2011р. і набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція «Галицькі контракти»до відповідача ОСОБА_2 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 задоволено частково та присуджено до стягнення 14 412,91 грн. - боргу по оплаті рахунків фактур за послуги теплопостачання, 1 457,01 грн. - боргу за роботи по заміні труби будинкової тепломережі, 1 223,61 грн. - інфляційних нарахувань, 1 493,10 грн. - пені, 434,22грн. 3% річних, 200,21 грн. - державного мита та 234,89 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

24 січня 2011 року Господарським судом Львівської області на виконання вказаного судового рішення було видано наказ, який було направлено стягувачу для предявлення до виконання.

22 березня 2011 року відповідачем подано Господарському суду Львівської області заяву про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців до 10.03.2012р.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочення виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, повязаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Свою заяву боржник мотивував тим зокрема, що має намір добровільно здійснювати погашення боргу, однак на даний час в нього склались обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, а саме несприятлива фінансова ситуація, яка виникла у звязку з ненадходженням коштів від його контрагентів по рішеннях суду, а також у звязку з економічною кризою, внаслідок якої значно скоротилися його прибутки.

Заявник вважає, що у випадку накладення арешту на його рахунки та майно, буде заблокована його господарська діяльність, що може призвести до повного невиконання ним своїх боргових зобовязань перед кредиторами і в подальшому призведе до банкрутства.

Статтею 121 ГПК України передбачено, що господарський суд у виняткових випадках за наявності обставин, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, заявником, в обгрунтування поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду, надано тільки копію рішення Господарського суду Львівської області про стягнення на його користь боргу в сумі 310 300,00 грн., однак жодним чином не підтверджено його важке фінансове становище, відсутність коштів на його рахунках.

Натомість стягувачем надано суду докази, які свідчать про наявність у боржника рухомого майна у вигляді автотранспортних засобів в кількості 11 одиниць, що свідчить про можливість повного виконання рішення суду.

Заявником не наведено суду обставин особливого характеру, які були б підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Окрім того, посилання заявника на кризові явища, які склались в світовій економіці, у тому числі в економіці України, є безпідставними, оскільки наслідки світової економічної кризи мали вплив не тільки на заявника, а й на стягувача (позивача).

Статтею 121 ГПК України передбачено, що розстрочка виконання рішення є можливою при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення , однак доказів про наявність таких обставин заявником суду не подано, а відтак заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду у справі № 12/132(10) правомірно визнана місцевим господарським судом такою, що до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведене у сукупності та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що наведені доводи заявника не містять тих виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим і є підставою для розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

Залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2011р. у справі № 12/132 (10) без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця постанова може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Процик Т.С.

Суддя Дубник О.П.

Суддя Скрипчук О.С.