ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" липня 2011 р.Справа № 10/10-156
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Френдій Н.А.

розглянув заяву від 05.07.2011р. фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області у справі №10/10-156

за позовом Концерну "Військторгсервіс", вул. Молодогвардійська, 28а, м. Київ, в особі Філії "Управління торгівлі Західного оперативного командування" Концерну "Військторгсервіс", вул. Шевченка, 78, м. Львів

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Кармелюка,1, м. Чортків, Тернопільської області

За участю представників сторін від:

позивача (стягувача): ОСОБА_2 представник (довіреність № 234 від 17.12.2009р.)

відповідача (боржника): ОСОБА_1 (паспорт № МС160745 від 11.04.1997р.)

Суть справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Тернопільської області із заявою від 05.07.2011р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010р. на три роки у рівних частках.

В обґрунтування поданої заяви ФОП ОСОБА_1 посилається на складне фінансове становище, що значно утрудняє виконання рішення суду, зокрема, зазначив, що на його утриманні перебуває чотири дитини, двоє з яких навчаються на контрактній формі у вищих навчальних закладах, а також у звязку з економічною кризою в країні його дохід значно знизився та за 2010 рік склав 4 820грн., крім того наявною є кредитна заборгованість. В підтвердження чого, заявник надав суду довідку КП "Чортків дім", довідку №028/47 від 02.08.2011р. видану Чортківським відділенням №1 ПАТ "Універсал Банк" та копію декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року. Крім того в судовому засіданні 18.07.2011р. боржник (відповідач) зазначив, що визнає наявність заборгованості, однак на даний час не має змоги належним чином виконати рішення суду та цілком сплатити заборгованість перед позивачем, оскільки жодних інших джерел доходів окрім від підприємницької діяльності не має.

Повноважний представник стягувача (позивача) в судовому засіданні 18.07.2011р. заперечив щодо розстрочки виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010р. та просив суд відмовити боржнику в задоволенні даної заяви.

Розглянувши заяву відповідача, заслухавши його пояснення та думку повноважного представника стягувача (позивача), суд встановив наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 09 березня 2010 року по справі №10/10-156 позовні вимоги Концерну "Військторгсервіс" в особі Філії "Управління торгівлі Західного оперативного командування" Концерну "Військторгсервіс" задоволено та присуджено до стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь останнього 31 817,85 грн. боргу, 3 507,86 грн. пені, 353,30 грн. в повернення сплаченого державного мита та 236,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2010 року рішення господарського суду Тернопільської області від 09 березня 2010 року по справі №10/10-156 скасовано частково, а саме в частині стягнення з відповідача 3507,86грн. пені, в решті оскаржуване рішення суду залишене без змін. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Концерну "Військторгсервіс" 318,18грн. державного мита та 212,56грн. вартості послуг СІЦ (судові витрати розподілено пропорційно задоволеним вимогам).

Постановою Вищого господарського суду України від 24 березня 2011 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.10.2010р. у справі №10/10-156 залишено без змін.

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, суд може за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або з власної ініціативи суду у виняткових випадках, залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити або змінити спосіб та порядок виконання рішення.

Згідно Розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996р. Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України" (з послідуючими змінами та доповненнями) (надалі - Роз'яснення), суд, на підставі статті 121 ГПК, має право відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У відповідності до п. 1.2. Розяснення розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Пунктом 2 вказаного Розяснення підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи рішення суду на даний час не виконано. Складне фінансове становище боржника підтверджується матеріалами справи: дохід ФОП ОСОБА_1 від підприємницької діяльності за 2010 рік склав 4820,00грн., крім того в останнього є кредитна заборгованість перед банком, про що свідчить довідка №028/47 від 02.08.2011р. видана Чортківським відділенням №1 ПАТ "Універсал Банк".

Розглянувши заяву відповідача від 05.07.2011р. про розстрочку виконання рішення суду, приймаючи до уваги складне фінансове становище ФОП ОСОБА_1, а також те, що згідно рішень суду до стягнення в підсумку підлягають 32348,59грн., беручи до уваги, що одноразове стягнення з ФОП ОСОБА_1 всієї суми заборгованості призведе до припинення його підприємницької діяльності, суд вважає дані обставини винятковим випадком, але й беручи до уваги матеріальні інтереси позивача, наявність інфляційних процесів у економіці держави, приходить до висновку задовольнити заяву частково, строком на 18 місяців, до 31.12.2012р. зі сплатою поквартально в наступних сумах: до 30.09.2011р. 5391,43грн.; до 31.12.2011р. 5391,43грн.; до 31.03.2012р. 5391,43грн.; до 30.06.2012р. 5391,43грн.; до 30.09.2012р. 5391,43грн.; до 31.12.2012р. 5391,44грн., а у задоволенні решти заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 86, 121 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 05.07.2011р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010р. на три роки у рівних частках задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.03.2010р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.10.2010р. у справі №10/10-156 строком на 18 місяців, до 31.12.2012р. зі сплатою поквартально в наступних сумах: 5391,43грн. до 30.09.2011р. ; 5391,43грн. до 31.12.2011р.; 5391,43грн. до 31.03.2012р.; 5391,43грн. до 30.06.2012р.; 5391,43грн. до 30.09.2012р.; 5391,44грн. до 31.12.2012р.

3. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя Н.А. Френдій