ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2011 р. Справа №18/1479/11

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", адреса: вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське агентство "Полтавська нерухомість", юрид.адреса: вул. Панянки,38, к.57, м.Полтава, 36037; фактич. адреса: вул. Пушкіна, 47, м.Полтава, 36000

про стягнення 5 662,44 грн.

Суддя: Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. в протоколі

від відповідача: ОСОБА_2, дов. в протоколі, ОСОБА_3, дов.в протоколі

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 5 662,44 грн., в т.ч. 3 530,00 грн.-суми основного боргу по договору № 3051 від 10.08.2010 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, 2 057,06 грн.- пені, 16,86 грн - 3% річних, 58,52 грн. - інфляційних збитків.

До початку судового засідання від відповідача надійшли документи для залучення до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в частині стягнення 1 772,00 грн. - основного боргу. В частині 2 211,00 грн. боргу провадження просить припинити в зв"язку зі сплатою цієї суми відповідачем.

Відповідач відзив на позов не надав, в судовому засіданні вимоги позивача визнає частково, посилаючись, зокрема на те, що відсутній основний борг.

В судовому засіданні 05.07.2011 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Сторонами був укладений договір № 3051 від 10.08..2010 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, відповідно до якого Полтавське обласне комунально виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (позивач) надав відповідні послуги Товариству з обмеженою відповідальністю "Міське агенство "Полтавська нерухомість" (відповідач).

Відповідно до п. 16 договору відповідач зобов"язувався сплачувати за теплову енергію у строк до 30 числа розрахункового місяця.

Відповідач свої зобов"язання стосовно оплати за отримані послуги не виконав.

Заборгованість відповідача перед позивачем склала 3 530,00 грн. за період з 01.11.10р. по 31.03.11р.

Позивач повідомив суд про часткову оплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 2 211,00 грн. Провадження в частині суми основного боргу в розмірі 2 211,00 грн. підлягає припиненню згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України в зв"язку з відсутністю предмета спору..

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1772,00 грн. основного боргу.

З матеріалів справи вбачається, що з врахуванням вищезазначеної проплати сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 1 319,00 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 772,00 грн. основного боргу підлягає частковому задоволенню в сумі 1 319,00 грн. В іншій частині суми основного боргу слід відмовити в зв"язку з необгрунтованістю.

Як зазначає відповідач, свої грошові зобов"язання перед позивачем виконав повністю, перерахувавши позивачу 1 772,00 грн. платіжними дорученнями від 29.03.11р. № 157 на суму 883,00 грн. та від 29.04.11р. № 171 - 889,00 грн., але вказує, що вищезазначені суми перераховані на невірний особовий рахунок призначення платежу.

Посилання відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки згідно з положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.03.2001 р. № 135 та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22 (з відповідними змінами і доповненнями) реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 р. (із подальшими змінами), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 5 цієї ж статті визначено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 8 вказаного вище Закону, відповідальність за забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів, а згідно з ч.8 ст.9 цього ж Закону відповідальність за недостовірність даних, відображених в первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку, несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п. 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені у первинних документах, а відповідно до п.2.15 цього ж Положення первинні документи підлягають обовязковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обовязкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов"язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 17 вищезазначеного договору у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі 1,0% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" № 686-ХІ від 20.05.99р., а також стягнення 3% річних з простроченої суми, згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідачеві нарахована пеня за період з 01.12.2010р. по 31.03.2011р. в сумі 2 057,06 грн., суму інфляції за період з 31.11.10р. по 01.02.11р. - 58,52 грн., 3% річних за період з 01.12.10р. по 31.03.11р. - 16,86 грн.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума пені за період з 01.12.2010р. по 31.03.2011р. становить 2 057,06 грн., сума інфляції за період з 31.11.10р. по 01.02.11р. - 58,52 грн., 3% річних за період з 01.12.10р. по 31.03.11р. - 16,86 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське агенство "Полтавська нерухомість", юридична адреса: 36037, м. Полтава, вул. Панянки, 38, к. 57; фактична адреса: 36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 47, на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р № 260007148 АК "Полтава-банк", МФО 331489, - 1319, 00 грн. - основного боргу, 2 057,06 грн. - пені, 58,52 грн. - інфляційних втрат, 16,86 грн. - 3% річних, 62, 17 грн.- витрати по сплаті державного мита, 143, 85 грн.- витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Припинити провадження в частині стягнення 2 211, 00 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.07.11р.

Примітка:Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.