донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.07.2011 р. справа №44/31пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників:
від позивача:не зявився
від відповідача-1:ОСОБА_4 за довіреністю №35-11«Д»від 26.04.2011р.
від відповідача-2: ОСОБА_5 за довіреністю №22 від 22.06.2011р.
від ВДВС:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька область
на ухвалу господарського суду Донецької області
від16.05.2011р.
у справі№44/31пд (головуючий Курило Г.Є., Лейба М.О., Демідова П.В.)
за скаргою ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк
провизнання дій ВДВС протиправними, скасування постанов ВДВС про накладання арешту, зобовязання ВДВС вчиняти дії
на діїВідділу Державної виконавчої служби Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, м. Донецьк
за позовомФабрики котлів "Rafako" S.A., ("Рафако"), м. Рацибуж, Польща
до відповідачів:1.Публічного акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька область 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк
про визнання недійсним на майбутнє договору оренди майна № 29/12/1-АР від 29.12.2003 року
за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Публічного акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька область
доОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк
провизнання недійсним на майбутнє договору оренди майна №29/12-АР від 29.12.2003р. та зобовязання ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк повернути Публічному акціонерному товариству "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька область індивідуально визначене майно, яке було передане в оренду згідно із додатком №1 до Договору оренди майна №29/12/1-АР від 29.12.2003 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька область та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Ісіда", м. Донецьк
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда м. Донецьк 22.11.2010р. звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №122/11 від 21.11.2010р. про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку по арешту майна та коштів ТОВ «Ісіда»протиправними; про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №836512 від 11.11.2010 року; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії «Сбербанк Росії»та ПАТ «КБ «Актив-Банк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у ПАТ «Європромбанк»та Філії ПАТ «ПУМБ» від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Центрально-міській Філії ПАТ ПІБ в м. Макіївка та АТ «УкрСиббанк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії Головне управління ПАТ ПІБ в Донецькій області від 11.11.2010р і належать ТОВ «Ісіда»; про зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку закінчити виконавче провадження з виконання наказу №44/31пд, виданий 01.04.2010р. господарським судом Донецької області про стягнення з ТОВ «Ісіда»на користь ВАТ «Донецькобленерго»витрат по сплаті державного мита 25500грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 59грн.

Ухвалою від 16.05.2011р. у справі №44/31пд господарський суд Донецької області скаргу ТОВ Ісіда задовольнив частково, визнав дії Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку щодо арешту майна та коштів ТОВ «Ісіда»протиправними; скасував постанову Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №836512 від 11.11.2010 року; постанову Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії «Сбербанк Росії»та ПАТ «КБ «Актив-Банк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанову Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у ПАТ «Європромбанк»та Філії ПАТ «ПУМБ» від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанову Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Центрально-міській Філії ПАТ ПІБ в м. Макіївка та АТ «УкрСиббанк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанову Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії Головне управління ПАТ ПІБ в Донецькій області від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда». В іншій частині вимог скарги відмовив. Зобовязав орган державної виконавчої служби здійснити виконавчі дії відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження.

ПАТ "Донецькобленерго", не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а у задоволенні скарги ТОВ «Ісіда»на дії державного виконавця відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування або зміни рішення у відповідності до ст.104 ГПК України. Так, скаржник посилається на те, що правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог не відповідає приписам ст.601 ЦК України щодо зрілості, однорідності та безспірності зустрічних вимог, з якими закон повязує недійсність правочину. Зокрема, як стверджує скаржник, вимоги за якими ТОВ «Ісіда»здійснено зарахування є предметом спору у справі №29/113, яку наразі не вирішено. Тому скаржник посилається на неможливість розгляду справи №44/31пд до вирішення спору у справі №29/113 та необхідність зупинення провадження по розгляду скарги.

В письмових поясненнях №03юр-39733/11 від 13.07.2011р. ПАТ "Донецькобленерго" також посилалось на порушення господарським судом Донецької області провадження у справі №39/104 за позовом ПАТ "Донецькобленерго" до ТОВ «Ісіда»про визнання недійсним правочину заяви ТОВ «Ісіда»№02/06/1 від 07.06.2010р. щодо зарахування зустрічних однорідних вимог з моменту укладення, та неможливість розгляду справи №44/31пд до вирішення справи №39/104, тобто наявність підстав для зупинення провадження по розгляду скарги.

У судовому засіданні представник ПАТ "Донецькобленерго" просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав, викладених в апеляційній скарзі та письмових поясненнях до неї.

Представник ТОВ «Ісіда»у судовому засіданні посилаючись на проведене зарахування зустрічних однорідних вимог між відповідачами, принцип презумпції правомірності правочину (ст.204 Цивільного кодексу України) та невизнання у встановлено порядку цього правочину недійсним, тобто фактичне виконання рішення суду від 21.12.2009р. у справі № 44/31пд, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позивач та ВДВС явку повноважних представників до судового засідання не забезпечили, хоча про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду переглядає оскаржену ухвалу відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників відповідачів, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.12.2009р. у справі №44/31пд, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.04.2010р., було відмовлено у задоволенні позову Фабрики котлів „Rafako S.A., („Рафако) м. Рацибуж, Польща до відповідачів ОСОБА_7 акціонерного товариства Донецькобленерго, м. Горлівка; ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда, м. Донецьк, про визнання недійсним на майбутнє договору оренди майна №29/12/1-АР від 29.12.2003 року, частково задоволено позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_7 акціонерного товариства Донецькобленерго м. Горлівка, до відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда м. Донецьк, про зобовязання ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда повернути ОСОБА_7 акціонерному товариству Донецькобленерго індивідуально визначене майно, яке було передане в оренду згідно із додатком №1 до Договору оренди майна № 29/12/1-АР від 29.12.2003 року, укладеного між ОСОБА_7 акціонерним товариством Донецькобленерго та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда, зобовязано ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда м. Донецьк, повернути ОСОБА_7 акціонерному товариству Донецькобленерго м. Горлівка, індивідуально визначене майно, яке було передане в оренду згідно із додатком № 1 до Договору оренди майна № 29/12/1-АР від 29.12.2003 року, укладеного між ОСОБА_7 акціонерним товариством Донецькобленерго, м. Горлівка та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда, м. Донецьк, стягнуто з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Ісіда на користь ОСОБА_7 акціонерного товариства Донецькобленерго витрати по сплаті державного мита 25500грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 59грн.

На виконання рішення суду були видані відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2010р., постанова Донецького апеляційного господарського суду від 01.04.2010р. та рішення господарського суду Донецької області від 21.12.2009р. залишені без змін.

Як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі, відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови, господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (надалі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Пунктом 3 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), який набрав законної сили 09.03.2011р., передбачено, що скарги у виконавчому провадженні, подані і не розглянуті до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку та строки, встановлені на момент їх подачі.

При розгляді скарги застосовуються положення Закону України „Про виконавче провадження в попередній редакції, оскільки оскаржувані дії державного виконавця мали місце під час дії Закону в редакції від 09.09.2010р.

Згідно зі ст.2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених Законом України „Про виконавче провадження. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такий виконавчий документ, як судовий наказ.

02 червня 2010 року постановою ВП №19565699 Відділу державної виконавчої служби Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Донецької області №44/31пд від 01.04.2010р. про стягнення 25559грн. та встановлено строк для добровільного виконання рішення до 09.06.2010р.

Державний виконавець при виконанні наказу 11.11.2010р. здійснив арешт майна у межах суми боргу та грошових коштів у межах суми боргу, що містяться на рахунках боржника в установах банку.

В обґрунтування скарги ТОВ „Ісіда посилається на те, що на адресу ВАТ „Донецькобленерго було направлено заяву №02/06/1 від 07.06.2010р. про проведення заліку однорідних грошових вимог на суму 25559грн., тому проведення заліку однорідних вимог з боку ТОВ «Ісіда»є фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, що відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження тягне закінчення виконавчого провадження.

Згідно фіскального чеку №3301 від 24.06.2010р. ВАТ „Донецькобленерго відправлено заяву №02/06/1 від 07.06.2010р. про зарахування зустрічних однорідних вимог: а саме вимога ВАТ «Донецькобленерго»до ТОВ „Ісіда по рішенню господарського суду Донецької області від 21.12.2009р. у справі №44/31пд на суму 25559грн. та вимог ТОВ „Ісіда до ВАТ «Донецькобленерго»на суму 25559грн., за договором №08109 від 14.10.2008р. на поставку теплової енергії в жовтні 2008р. в сумі 25559грн.

Листом №06/06 від 25.06.2010р. ТОВ „Ісіда проінформувало виконавчу службу про проведення заліку та просило припинити виконавче провадження, до листа були надані заява про зарахування зустрічних однорідних вимог №02/01/1 від 07.06.2010р. та докази направлення заяви стягувачу.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено такий спосіб припинення зобов'язання, як зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. При цьому, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 602 ЦК України, не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відтак, випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачені статтею 602 ЦК України, за даних обставин відсутні.

Тобто, зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань. Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Такої позиції дотримується Верховний суд України у своїй постанові від 09.12.2008р. у справі №37/638.

В даному випадку зобов'язання є однорідними у розумінні їх матеріального змісту, оскільки є грошовими.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду, і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Стосовно посилання ВАТ „Донецькобленерго на безпідставність зарахування внаслідок відсутності його згоди щодо зарахування однорідних зустрічних вимог суд зазначає, що данні твердження спростовуються ч.2 ст.601 ЦК України та матеріалами справи.

В ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання судом недійсним проведеного заліку однорідних грошових вимог на суму 25559грн місцевому господарському суду та апеляційному господарському суду не надано.

Відповідно до п.8 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

На підставі зазначеного, державний виконавець повинен був при отримання заяви боржника про проведення зарахування зустрічних однорідних вимог при відсутності даних про оскарження та визнання цього правочину недійсним, закінчити виконавче провадження.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги скаржника про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку по арешту майна та коштів ТОВ «Ісіда»протиправними.

Також, враховуючи, що у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу скаржника про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №836512 від 11.11.2010 року; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії «Сбербанк Росії»та ПАТ «КБ «Актив-Банк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у ПАТ «Європромбанк»та Філії ПАТ «ПУМБ» від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Центрально-міській Філії ПАТ ПІБ в м. Макіївка та АТ «УкрСиббанк»від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда»; постанови про накладення арешту на кошти у межах суми боргу, що містяться на рахунках у Філії Головне управління ПАТ ПІБ в Донецькій області від 11.11.2010р. і належать ТОВ «Ісіда».

Що стосується вимоги скаржника про зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку закінчити виконавче провадження з виконання наказу №44/31пд, виданий 01.04.2010р. господарським судом Донецької області про стягнення з ТОВ «Ісіда»на користь ВАТ «Донецькобленерго»витрат по сплаті державного мита 25500грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 59грнто місцевий господарський суд в її задоволенні правомірно відмовив, з чим погоджується апеляційний суд з урахуванням наступного.

Чинним законодавством України з питань здійснення виконавчого провадження не передбачено права господарського суду зобов'язувати державну виконавчу службу до вчинення тих дій, які, згідно із Законом України "Про виконавче провадження", можуть здійснюватися тільки державним виконавцем.

Аналогічна позиція викладена в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.12.2003 № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження.

Також апеляційним господарським судом відхиляються посилання скаржника на неможливість розгляду скарги та необхідність зупинити провадження по її розгляду до вирішення спору у справах №29/113 та №30/104пд. За приписами ст.79 ГПК України повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Скаржником не доведено, що факти, встановлені при вирішенні справ №29/113 та №30/104пд мають преюдиціальне значення та можуть суттєво вплинути на результат розгляду скарги на дії ВДВС у справі №44/31пд, що унеможливлює розгляд скарги до вирішення по суті справ №29/113 та №30/104пд. До того ж, у разі визнання недійсною заяви ТОВ «Ісіда»№02/06/1 від 07.06.2010р. щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, ПАТ "Донецькобленерго" має можливість відшкодування винною стороною збитків та моральної шкоди, завданої недійсним правочином (ч.2 ст.216 ЦК України).

Що стосується інших заперечень скаржника, які викладено в апеляційній скарзі, то вони також апеляційним судом до уваги не приймаються за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду приходить до висновку, що ухвала господарського суду Донецької області від 16.05.2011р. у справі 44/31пд є законною, обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Горлівка, Донецька області на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.05.2011р. у справі 44/31пд - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 16.05.2011р. у справі 44/31пд - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Акулова

ОСОБА_3

Надруковано 7 примірників: 1 позивачу; 2 відповідачам; 1- ВДВС; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 господарському суду