ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.12.11р. Справа № 28/5005/14218/2011

За позовом Прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Комунального закладу Міської клінічної лікарні №2 Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради

до публічним акціонерним товариством "Євраз-Дніпропетроський металургійний завод ім. Петровського".

про стягнення 8270 грн. 50 коп.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Прокурор: Пойда-Семенюк Е.В. - посв. 269, ОСОБА_1 - посв. №194

Від позивача: ОСОБА_2 - дор. №2006 від 21.11.2011р., ОСОБА_3 дор. №878 від 08.09.2011р.

Від відповідача: ОСОБА_4, дов. № 250/2-245.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Комунального закладу Міської клінічної лікарні №2 Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Дніпрококс" заборгованості 8270 грн. 50 коп.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд застосувати позовну давність при вирішенні спору.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, представника позивача та відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За даними матеріалів кримінальної справи ОСОБА_5, працюючи машиністом коксових машин ВАТ "Дніпрококс" вчинив дії кримінально - карного характеру, обвинувачувався та вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2008р. року, який набрав законної сили, був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.

За даними, наданими Комунальним закладом міською клінічною лікарнею №2 Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради, потерпілий від злочину ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні вказаного закладу протягом періоду часу з 11.12.2007 р. по 14.03.2008 р. (довідка додається), витрати на лікування потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_5 за період стаціонарного лікування у закладі становлять 8270 гривень 50 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи витрати на медикаменти та стаціонарне лікування ОСОБА_7 були вчинені за період знаходження потерпілого у опіковому відділенні з 11.12.2007р. по 14.03.2008р.

У судовому засіданні 09.06.2008р. Ленінського районного суду м. Дніпропетровська був присутній прокурор.

Позовна заява надійшла до господарського суду Дніпропетровської області 20 жовтня 2011р.

Згідно вимог ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно вимог ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Підстави переривання перебігу позовної давності, передбачені ст. 264 Цивільного кодексу України відсутні.

З огляду на зазначене є підстави для застосування позовної давності при вирішенні даного спору, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, ст.ст 256, 257, 264, 267 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя ОСОБА_8

Повне рішення складено 09.12.11р.