Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО ПОРУШЕННЯ

СПРАВИ ПРО БАНКРУТСТВО ОСОБА_1

від "25" липня 2011 р. № 4/5007/17/11-П

Господарський суд у складі судді Лозинської І.В. , розглянувши матеріали

за заявою Чуднівської міжрайонної державної податкової інспекції (смт.Чуднів Житомирська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія "Велес" (смт. Любар Житомирська область)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

22.07.2011 р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява Чуднівської МДПІ від 20.07.2011 р., вих. № 783/10/10 до ТОВ Торгова компанія "Велес", смт. Любар про порушення справи про банкрутство в порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 Закону у разі, якщо громадянин - підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Так, в поданій заяві про порушення справи про банкрутство однією з підстав порушення справи про банкрутство ініціюючим кредитором зазначено, що ТОВ Торгова компанія "Велес", смт. Любар не звітується до Чуднівської МДПІ з 01.07.2010 р., про що свідчить довідка заступника начальника інспекції - начальник Любарського відділення Чуднівської МДПІ ОСОБА_2

Однак, в наданій до заяви копії уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з підписами керівника та головного бухгалтера боржника, у графі "відмітка про одержання" вказано, що даний документ отримано податковим органом 20.10.2010 р.

Тому, ініціюючим кредитором не дотримані вимоги ст. 52 Закону, оскільки не підтверджено ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону, суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону, а також з підстав, передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

У частині 7 ст. 7 Закону визначено, що заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості його вимог.

За правилами статті 52 Закону, предметом доказування є визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи, факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням, ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також визначення інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Тому докази, які підтверджують наявність підстав для порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою на підставі ст.52 Закону повинні бути надані заявником безпосередньо на момент порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, оскільки, відповідно до ч. 2 цієї статті постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом суд виносить у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі, при цьому, за його відсутності.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 38 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальної норми, які виступають в якості гарантії достовірності одержаної інформації. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, з 01.07.2004 р. набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якого створено Єдиний державний реєстр з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, зокрема про місцезнаходження юридичної особи та, навпаки, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 18 цього Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі, з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Наведене свідчить, що лише запис у Єдиному державному реєстрі про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням є достовірним доказом підтвердження факту відсутності боржника (юридичної особи), проти якого може бути порушено справу про банкрутство за правилами ст.52 Закону.

Зокрема, право ініціювати внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру надано цим Законом органам державної податкової служби та державному реєстратору, про що зазначено у ч.8. ст.19 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

При цьому Закон не містить винятків у застосуванні цієї норми стосовно юридичних осіб, відомості про яких ще не було занесено до Єдиного державного реєстру після введення його в дію (лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 12.01.2997 року № 134).

Необхідність дотримання вимог цього Закону при поданні заяви про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника підтверджується також приписами статті 91 Цивільного кодексу України щодо цивільної правоздатності юридичної особи (здатності мати цивільні права та обов'язки), яка припиняється лише з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а також частиною 5 статті 89 цього Кодексу щодо обов'язку юридичної особи подати для здійснення державної реєстрації зміни до установчих документів, в тому числі в частині зміни місцезнаходження; правовою позицією ВСУ (постанова від 06.06.2006 р. у справі №Б48/12-05) та ВГСУ (постанова від 20.06.2006 р. у справі №548/11-06).

Однак, у наданій до заяви копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не міститься запису про відсутність юридичної особи - боржника за її місцезнаходженням.

Крім того, слід звернути увагу ініціюючого кредитора, що у копії Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців засновником боржника вказано ОСОБА_3 та зазначено розмір статутного фонду ТОВ Торгова компанія "Велес", смт. Любар в сумі 600000 грн. а з копії статуту боржника вбачається, що його учасниками є три фізичні особи та розмір статутного фонду 150000 грн., тому при повторній подачі заяви до господарського суду слід надати належним чином зареєстровані зміни до установчих документів боржника.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне повернути без розгляду заяву Чуднівської МДПІ та додані до неї документи без розгляду.

Керуючись ст. 7,9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Чуднівської МДПІ до ТОВ Торгова компанія "Велес" (смт. Любар Житомирська область) про порушення справи про банкрутство без розгляду.

Додаток на 68 аркушах.

Ухвалу про повернення заяви без розгляду може бути оскаржено через господарський суд Житомирської області до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя Лозинська І.В.