Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" жовтня 2011 р. Справа № 5/5007/43/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Ляхевич А.А.

при секретарі Нагорній М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №26/589 від 14.07.2011 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, б/н від 10.01.2011 р.,

від прокуратури: ОСОБА_3, посвідчення № 032,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_4 міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест" (м.Житомир)

про стягнення 551100,34 грн.

з перервою в судовому засіданні, оголошеною згідно ст.77 ГПК України,

з 04.10.2011 р. до 18.10.2011 р.

За клопотанням учасників процесу від 04.10.2011 р. строк розгляду справи продовжено у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України.

Прокурором в інтересах держави в особі позивача пред'явлено позов про стягнення з відповідача на свою користь збитків в розмірі 551100,34грн., що заподіяні безоплатним використанням земельної ділянки пл.14,37га в м.Житомир по вул.Баранова, 89.

18.10.2011р. прокурором по справі подано письмове обгрунтування по суті позовних вимог (а.с.75-76), в якому прокурор вказує, що відповідачем з моменту набуття права власності на будівлі по вул.Баранові,89 в м.Житомирі правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що використовувалась, оформлені не були, плата за користування змельною ділянкою не здійснювалась, що призвело до порушення інтересів ОСОБА_4 міської ради як власника земельної ділянки у вигляді понесених збитків, заподіяних внаслідок неотримання доходів від плати за землю та оренди. Розмір збитків встановлено рішенням ОСОБА_4 міської ради №175 від 14.07.2011 р., яким затверджено акт комісії з питань визначення та відшкодування збитків в сумі 551100,34грн. Прокурор вважає, що внаслідок використання відповідачем земельної ділянки для власних потреб за відсутності правовстановлюючих документів, у відповідача виник обов"язок відшкодувати завдані збитки.

В засіданні суду прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач надав пояснення по суті обставин справи (а.с.63), в яких позивач посилається на те, що згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. за №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі", відшкодуванню підлягають неодержані доходи, тобто, доход, який міг би одержати власник землі, і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Згідно пункту 4.5. Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м.Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності", затвердженого рішенням міської ради від 08.04.2009 р. №956, у разі продажу об"єктів нерухомого майна, які розміщені на ділянці, право користування якою посвідчено договором оренди та зареєстровано договір оренди, новий власник об"єктів нерухомого майна зобов"язаний звернутися до органу Держкомзему для отримання витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на період переоформлення документів на право користування земельною ділянкою, сплачувати розмір земельного податку. Відповідно до вищезазначеного положення, за період з 15.12.2009 р. по 03.03.2011 р. ТОВ "Обербетон-Інвест" повинно було сплатити земельний податок в розмірі 551100,34 грн. за фактичне використання земельної ділянки, а саме: з 16 днів 2009 року - 18831,18 грн.; за 2010 рік - 454984,18 грн.; за 62 дні 2011 року - 77284,98 грн. На засіданні комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м.Житомира внаслідок порушення земельного законодавства, яке відбулось 23.03.2011 р., визначено суму збитків в розмірі 551100,34 грн. за фактичне користування земельною ділянкою, рішенням міської ради від 14.07.2011 р. затверджено вказаний акт комісії. Водночас, позивач повідомив, що ТОВ "Обербетон-Інвест" зверталось до ОСОБА_4 міської ради з пропозицією сплати затвердженої суми рівними частками по квітень 2012 року включно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач виклав свої заперечення проти позовних вимог у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.20-22) та додаткових поясненнях (а.с.77). Відповідач вказує, що 07.08.2009р. ним отримано у власність майновий комплекс заводу залізобетонних виробів згідно акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та відповідно до ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України, товариство набуло право користування земельною ділянкою, на якій розташований такий майновий комплекс. Щодо оформлення права користування земельною ділянкою, то вже 10.08.2009р. ПП "ТКЦ "Аметист" звернулось з листом №10-08 до ОСОБА_4 міської ради та повідомило про необхідність припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки та про згоду відповідача на укладення аналогічного договору. У відповідь Виконком ОСОБА_4 міської ради повідомив, що для вирішення питання припинення оренди землі необхідно спочатку провести перереєстрацію права власності на нерухоме майно та лише після цього питання буде розглянуте на черговій сесії ради. Відповідач вказує, що з незалежних від нього причин, в результаті повільності прийняття рішень ОСОБА_4 міською радою, розірвання договору відбулось лише 14.12.2009 р., до вказаної дати відповідач жодним чином не міг оформити право користування земельною ділянкою оскільки вона все ще перебувала в оренді у ПП "ТКЦ "Аметист". 14.12.2009 р. відповідачем укладено договір з ПП "Експерт Земля Полісся" на виготовлення проектної документації. Технічна документація була виготовлена та 16.09.2011 р. разом з клопотанням передана на розгляд ОСОБА_4 міської ради, проте, лише 03.03.2011 р. міською радою проведено чергове засідання та розглянуто питання щодо оформлення права користування земельною ділянкою. Посилаючись на вказані обставини, відповідач вказує, що безоплатне користування земельною ділянкою відповідачем здійснювалось не з вини останнього. Також, відповідач наголошує, що всупереч вимог Порядку визначення та вішкодування збитків власникам землі та землекористувачам, представники відповідача не приймали участі та не були запрошені до участі в роботі комісії із визначення збитків. Відповідач вказує, що до оформлення права користування у березні 2011 року відповідачу не було надано розрахунку земельного податку, який би він міг сплачувати у період оформлення документів, а тому відповідач фізично не мав змоги сплачувати плату за землю, оскільки розмір такої плати залишався невідомим. Крім того, зазначає, що при пред"явленні позову прокурором не враховано, що відповідач, враховуючи необхідність сплати земельного податку, запропонував міській раді сплатити 551100,34 грн. частинами, починаючи з червня 2011 року та оскільки заперечень не надходило, розпочав сплату грошових коштів та сплатив частину у розмірі 151100,34 грн., про що відповідачем надано докази.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до акту передання-приймання майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест" від 07.08.2009 р., згідно з рішенням засновника Приватного підприємства "Торгівельно-комерційний центр "Аметист" №37 від 29.07.2009 р. та рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест", ПП "ТКЦ "Аметист" як учасник передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест" прийняло як вклад до статутного капіталу, майновий комплекс заводу залізобетонних виробів, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Баранова, 89. Майновий комплекс розташований на земельній ділянці загальною площею 14,3740 га. З дати підписання цього акту до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест" переходить право власності на майновий комплекс заводу залізобетонних виробів. В акті також зафіксовано, що до товариства переходить право користування земельною ділянкою в порядку ст.120 Земельного кодексу україни та ст.377 Цивільного кодексу України (а.с.34-35).

Листами №10-08 від 10.08.2009 р. та №08/09 від 08.09.2009 р. ПП "ТКЦ "Аметист" зверталось до ОСОБА_4 міської ради щодо питання припинення договору оренди земельної ділянки, повідомивши про нового власника нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці та про його згоду на укладення договору оренди на таких самих умовах. У відповіді, наданій ПП "ТКЦ "Аместист" за результатами розгляду вказаних листів лише 08.10.2009 р. ОСОБА_4 міська рада повідомила, що питання припинення терміну дії договору оренди земельної ділянки по вул.Баранова,89 буде винесено на розгляд сесії міської ради після представлення нотаріально посвідченої згоди на вилучення земельної ділянки за зазначеною адресою та отримання витягу з рішення в управлінні регулювання земельних відносин міської ради (а.с.36,40).

Відповідач - ТОВ "Обербетон-Інвест" 12.08.2009 р. звертався до ОСОБА_4 міської ради листом №07-323 від 12.08.2009 р., в яком повідомляв про перехід до нього права власності на нерухоме майно (будівлі та споруди) розташоване на земельній ділянці загальною площею 14,3740, що знаходиться за адресою м.Житомир. вул.Баранова,89 та про свою згоду укласти договір оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона була надана ПП "ТКЦ "Аметист", та просило прийняти рішення про надання в оренду даної земельної ділянки (а.с.37).

Цією ж датою датована заява позивача до КП "ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_4 обласної ради про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.38).

У відповіді, наданій відповідачу ОСОБА_4 міською радою в листі від 21.08.2009р. №15/5255, позивачем повідомлено, що клопотання відповідача щодо оформлення права користування земельною ділянкою прийнято до розгляду (а.с.39).

На 35-ій сесії 5-го скликання житомирської міської ради від 06.11.2009 р. №1084 "Про вилучення, припинення та надання права користування земельними ділянками юридичнимта фізичним особам" прийнято рішення щодо припинення землекористування та вилучення земельної ділянки, в т.ч. у ПП "ТКЦ "Аметист" (а.с.41,42).

В листі від 26.01.2010 р. №15/520 ОСОБА_4 міська рада повідомила ТОВ "Обербетон-Інвест" про розгляд його клопотання щодо оформлення права користування земельною ділянкою та зазначила, що для винесення питання надання в оренду товариству земельної ділянки по вул.Баранова,89 на сесію міської ради товариству необхідно представити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, затверджену в установленому порядку; запропонувала укласти угоду з підрядною організацією, яка має ліцензію на виконання землевпорядних та топографогеодезичних робіт, вказавши, що після виготовлення технічної документації товариство може звернутись з клопотанням в Дозвільний центр для винесення питання на розгляд сесії міської ради (а.с.43).

При цьому, вже 14.12.2009р. відповідачем укладено договір з ПП "Експерт Земля Полісся" на виготовлення проектної документації (а.с.82-83,84). Технічна документація була виготовлена (акт здачі-прийому виконаних робіт №4, а.с.85); протокол погодження меж земельної ділянки, яка передається в оренду ТОВ "Обербетон-Інвест" складено 14.09.2010 р. (а.с.86).

Вже 16.09.2010р. (що підтверджується поясненнями позивача,а.с.63) відповідач подав до ОСОБА_4 міської ради заяву про надання в користування на правах оренди земельної ділянки разом з виготовленою техдокументацією.

Разом з тим, лише 03.03.2011 р. рішенням ОСОБА_4 міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю "Обербетон-Інвест" надано в користування на правах оренди земельну ділянку площею 14,3740 га по вул.Баранова,89 в м.Житомирі, орендна палат становить 1501447,79 грн. в рік.

Згідно листа ОСОБА_4 міжрайонної природоохоронної прокуратури від 13.01.2011 р. №39/81 про затвердження розміру збитків, заподіяних відповідачем територіальній громаді міста за користування земельною діялнкою по вул.Баранова, 89 без відповідних документів, 23.03.2011 р. комісією з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м.Житомира внаслідок порушення земельного законодавства, складено акт (а.с.12), згідно з яким комісією вирішено встановити суму збитків, заподіяних ТОВ "Обербетон-Інвест" за користування земельною ділянкою площею 14,3740 га по вул.Баранова,89 у розмірі земельного податку в сумі 551100,34 грн., за період з 15.12.2009 р. по 03.03.2011 р.

14.07.2011 р. рішенням п"ятої сесії шостого скликання ОСОБА_4 міської ради №175 "Про затвердження акту комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м.Житомира" затверджено акт комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м.Житомира та суму збитків у розмірі земельного податку в сумі 551100,34 грн. за користування земельною ділянкою площею 14,3740 га по вул.Баранова,89 в м.Житомирі, без правовстановлюючих документів згідно з додатком (а.с.11).

При цьому, ще в листі за вих.304/02-76 від 17.05.2011 р., ТОВ "Обербетон-Інвест" повідомило міську раду про те, що не заперечує проти добровільної сплати земельного податку в сумі 551100,34 грн., проте, у зв"язку зі значними витратами, пов"язаними із відновленням та підтриманням працездатності заводу залізобетонних виробів, відповідач просив розглянути можливість розстрочення сплати зазначеної суми на 1 рік та повної сплати до кінця квітня 2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази надання позивачем відповіді на вищевказаний лист відповідача, як і на інші звернення відповідача з даного приводу (а.с.53,54). За відсутності заперечень ОСОБА_4 міської ради, відповідач розпочав сплату зазначених в листі сум, що підтверджується матеріалами справи (а.с.23,24,25,88-91). Станом на час розгляду справи, відповідачем із суми земельного податку 551100,34 грн. сплачено вже 201100,34 грн.

Незважаючи на викладені обставини, 15.07.2011 р. ОСОБА_4 міжрайонним природоохоронним прокурором винесено ТОВ "Обербетон-Інвест" припис про усунення порушень земельного законодавства (а.с.13) (на який відповідачем подано скаргу, а.с.50-52), а 11.08.2011 р. подано позовну заяву у даній справі.

Розглядаючи позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради про стягнення з відповідача збитків, заподіяних безоплатним використанням землі, які позивач та прокурор по справі визначили як суму неодержаного доходу, господарський суд приймає до уваги наступне.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, яка визначає правила застосування одного із найрозповсюдженіших способів захисту цивільних прав - відшкодування збитків, а також інших способів відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

З аналізу наведеної норми матеріального права вбачається, що загальне поняття "збитки" складається із двох складових: упущеної вигоди - доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, та реальної шкоди: витрат, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі - ті фактичні витрати, які вже зроблені особою (вартість знищеної речі, інших реальних втрат, які зазнала особа у зв'язку із знищенням речі тощо); витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права - вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити, підтверджена відповідними розрахунками, кошторисами тощо, та ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв'язку із невиконання ним зобов'язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права.

Посилаючись на положення Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. №284, позивач та прокурор, стверджують, що стягненню з відповідача підлягають збитки в сумі неодержавного доходу до міського бюджету.

Слід зазначити, що відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно п.3 вищевказаного Порядку, відшкодуванню підлягають, в т.ч. інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані.

При цьому, неодержаний доход (в розумінні даного Порядку) - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Судом також приймається до уваги наведене в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин".

Відповідно до п.3.7. вищезазначеної Постанови, власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 р. №284.

Водночас, зміст пункту 3.1. названої Постанови Пленуму ВГС України, свідчить, що у вирішенні спорів щодо фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, слід досліджувати, в т.ч. причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

За змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 ЦК України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно (п.3.4 Постанови Пленуму ВГС України).

При цьому, в п.3.4 Постанови зауважено, що з виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

У даному випадку, таким повноважним органом, який зобов"язаний був розглянути питання щодо надання в користування відповідачу земельну ділянку, на якій розташоване належне останньому на праві власності нерухоме майно, та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом - є позивач - ОСОБА_4 міська рада.

Таким чином, як вбачається з вищевикладених приписів, у відповідності до вимог чинного законодавства, у відповідача як особи, яка у встановленому порядку набула та зареєструвала право власності на нерухоме майно, виникло право вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю; в той час як у позивача існує обов"язок у визначені законом строки прийняти рішення щодо вирішення даного питання.

Проте, ні позивачем, ні прокурором не надано до справи доказів належного виконання позивачем обов"язку з розгляду в розумний строк питання щодо надання відповідачу в користування на праві оренди земельної ділянки та прийняття відповідного рішення.

Навпаки, оцінюючи вищевикладені встановлені обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що відповідач вживав всіх необхідних заходів щодо належного та своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, з дій же позивача вбачається протилежне.

Слід також зазначити, що відповідно до п.3.8. Постанови Пленуму ВГС України, вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, шкоди у вигляді упущеної вигоди, господарські суди, крім спеціальних норм, повинні брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України. Крім того, для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), так і ступінь вини в розумінні статті 1193 ЦК України.

У розгляді таких справ суди мають враховувати обставини вчинення господарюючими суб'єктами дій щодо оформлення відповідного землекористування та факти своєчасного виявлення контролюючими органами користування земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів, а також вчинення дій щодо спонукання суб'єкта оформити право землекористування.

Так, обов'язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків; вина відповідача. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

При цьому, протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди); визначення збитків наведено у ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, а причинний звязок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) звязку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату. Розмір збитків - це один з обов'язкових елементів, при наявності якого виникають підстави для покладання на винну особу відповідальності у вигляді стягнення збитків. При цьому, стягненню підлягають збитки, лише об'єктивно пов'язані з протиправною поведінкою винної особи.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку, з матеріалів справи не вбачається, а позивачем і прокурором не доведено: ні наявність протиправної поведінки відповідача, ні його вини у користуванні земельною ділянкою за відсутності оформленого права користування, ні причинно-наслідкового зв"язку між діями відповідача та збитками позивача. Не є доведеним належним чином і розмір завданих збитків. Таким чином, жодної з ознак, які в сукупності, можуть слугувати підставою для цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов"язку з відшкодування збитків, не доведено.

Також, при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення збитків як неодержаного міською радою доходу (упущеної вигоди), господарський суд враховує, що ч.3 ст.226 Господарського кодексу України передбачено обов'язок потерпілої сторони вчинити певні дії, щоб запобігти виникненню збитків. Згідно вказаної норми, сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Необхідність вживання кредитором заходів до запобігання збитків як одна з умов застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків повною мірою відповідає вимогам розумності та справедливості.

В свою чергу, неодержаний прибуток - це розрахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на даних бухгалтерського та податкового обліку, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання певних грошових сум чи інших цінностей, якщо інший учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення. Згідно ч.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

При цьому, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку, позивач ще в 2009 році був повідомлений про необхідність переоформлення права користування земельною ділянкою на правах оренди, у зв"язку з переходом права власності на розташовану на земельній ділянці нерухомість від попереднього власника до відповідача. З серпня 2009 року до грудня 2009 року позивачем розглядалось лише питання щодо припинення договору оренди землі з попереднім власником нерухомості. Після укладення ще 14.12.2009 р. відповідачем договору на виготовлення техдокументації на земельну ділянку та до фактичного виготовлення даної документації, інших дій відповідача щодо оформлення права користування земельною ділянкою не передбачалось, жодних вказівок від позивача не надходило. В жодному з листів-відповідей на звернення відповідача позивач не зазначав про необхідність сплачувати розмір земельного податку на період переоформлення документів на право користування земельною ділянкою у відповідності до нормативної грошової оцінки земельної ділянки Держкомзему. При цьому, суд приймає до уваги, що розрахунки нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2009,2010-2011 р.р. були надіслані позивачем відповідачу лише у квітні 2011 року, та отримані відповідачем у травні 2011 року (а.с.44-45, 46,47). За таких обставин, безоплатне користування відповідачем земельною ділянкою було для позивача ймовірним та передбачуваним. Відразу після виготовлення документації, у вересні 2010 року необхідні для оформлення права користування документи із заявою були подані позивачу. Проте, лише в березні 2011 року питання було розглянуто позивачем.

З урахуванням викладеного, позивачем не надано доказів вжиття заходів з метою запобігання матеріальних збитків, а з матеріалів справи, як уже зазначалось, вбачається протилежне. Суд враховує, що будучи обізнаним щодо несплати відповідачем земельного податку, позивач мав реальну дійсну можливість запобігти виникненню матеріальних збитків своїми діями, зокрема, своєчасно повідомити відповідача про небхідність сплати земельного податку відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також розглянувши в строк питання переоформлення права користування земельною ділянкою та винісши з даного приводу відповідне рішення.

Отже, звертаючись з вимогою про відшкодування завданих збитків (упущеної вигоди) прокурор та позивач повинні були навести належні обґрунтування протиправності дій відповідача, які б спричинили завдання збитків позивачу, та вину відповідача у спричиненні збитків, довести належними доказами суму завданих збитків у вигляді упущеної вигоди, а також підтвердити, що ним вживались всі можливі заходи до одержання ймовірних доходів (упущеної вигоди).

Водночас, з аналізу викладеного та матеріалів справи, в сукупності з наведеними положеннями закону, вбачається, що прокурором та позивачем не доведено у встановленому порядку жодної з перелічених обставин, які б слугували підставою для стягнення збитків та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ляхевич А.А.

Повний текст рішення підписано 21.10.2011 р.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - прок. Житом. обл.

5 - міжрайонному природоохоронному прокурору