ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
01.11.11 Справа № 29/211(31/108-2010)
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Юрченко Я.О.
ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Львівської обласної ради «ОСОБА_2 міжрайонне бюро технічної інвентаризації»(надалі КП ЛОР «ОСОБА_2 МБТІ») б/н від 29.09.2011р. (вх. № 2213 від 11.10.2011р.)
на рішення Господарського суду Львівської області від 13.07.2011р.
у справі № 29/211(10) (31/108-2010)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сортонасінницький завод»(надалі ТзОВ «Сортонасінницький завод»), с. Ушковичі, Перемишлянський р-н, Львівська обл.
до відповідача: Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, м.Золочів
про визнання права власності,
від позивача: ОСОБА_3 ліквідатор;
від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 120 від 21.10.2011р.),
Рішенням господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010) (суддя Синчук М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що КП ЛОР ОСОБА_2 МБТІ не може бути належним відповідачем за позовом про визнання права власності на обєкт нерухомого майна. Крім того, відповідач не оспорив права власності позивача на нерухоме майно.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у даній справі підлягає зміні, оскільки при його прийнятті були допущені помилки щодо фактичної сторони справи та правового обґрунтування рішення. Зокрема, зазначає, що місцевий суд, встановивши, що позов подано до неналежного відповідача, вдався до дослідження матеріалів справи. За таких обставин, суд припустився порушень норм процесуального права, що спричинило невірне правове обґрунтування рішення та безпідставне і необґрунтоване встановлення фактичної сторони справи, при вірному вирішенні спору по суті. Просить змінити рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010), виключивши з мотивувальної частини рішення доводи та висновки про приналежність ТзОВ «Сортонасінницький завод»на праві власності спірних обєктів нерухомості.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними. Місцевий суд, насамперед, зясував наявність у позивача субєктивного матеріального права права власності на нерухоме майно, а після цього встановив факт відсутності порушення даного права зі сторони відповідача, що і було правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010) з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Сортонасінницький завод»звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про визнання права власності на наступне нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р-н.,

с. Ушковичі, вул. Шевченка, 1Б : зерносклад 1 9 200,00 грн., зерносклад 2 6 500,00 грн., зерносклад 3 5 300,00 грн., цех термічної обробки 1 900,00 грн., ОБВ-100 1 500,00 грн., ОБВ-100 1 500,00 грн., напільна сушка 2 000,00 грн., під навіс при напільній сушці 600,00 грн., площадка при напільній сушці 700,00 грн., льоноворохосушка 3 300,00 грн., польська сушарка 12 100,00 грн., водонапірна башта 100,00 грн., артезіанська скважина 100,00 грн., вагова з адмінбудинком 1 600,00 грн., трансформаторна підстанція 100,00 грн., вказавши у своїй позовній заяві відповідачем ОСОБА_2 міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с.2-6, т.1).

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу положень ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, чинне законодавство передбачає можливість пред'явлення позову про визнання права власності лише власником майна. Умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів, що підтверджують його право власності на таке майно.

Згідно п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі Тимчасове положення), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 N 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N157/6445 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 N1692/5) державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У додатку 2 до Тимчасового положення, наведено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, у п. 10 якого зазначено - рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Судова колегія констатує, що БТІ здійснює лише державну реєстрацію прав на нерухоме майно, зокрема на підставі рішення про визнання права власності, а не його оформлення, а відтак відповідач не уповноважений робити юридично значимі висновки щодо приналежності майна конкретній особі.

Таким чином, згідно з Тимчасовим положенням бюро технічної інвентаризації здійснює лише державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

З наведеного, правомірним є висновок місцевого господарського суду про те, що КП ЛОР «ОСОБА_2 міжрайонне бюро технічної інвентаризації»не може бути належним відповідачем у справі за позовом про визнання права власності на обєкт нерухомого майна, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Встановивши, що позов заявлено до неналежного відповідача, та позивач не заявляв клопотання про його заміну належним відповідачем, суд повинен був відмовити в задоволенні позову саме з цих підстав.

Без вирішення спору по суті за участю належного відповідача, не забезпечивши дотримання принципів рівності всіх учасників перед законом і судом та змагальності судового процесу відповідно до вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, суд помилково вдався до дослідження матеріалів справи, зазначивши в оскаржуваному рішенні про приналежність позивачу спірних обєктів нерухомого майна в кількості 15 одиниць, а саме: зерноскладу 1, зерноскладу 2, зерноскладу 3, цеху термічної обробки, ОБВ-100, ОБВ-100, напільної сушки, піднавісу при напільній сушці, площадки при напільній сушці, льоноворохосушки, польської сушарки, водонапірної башти, артезіанської скважини, вагової з адмінбудинком, трансформаторної підстанції.

Вказане покликання необхідно виключити з тексту рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010).

Проте, оскільки дане порушення не призвело до прийняття неправильного рішення у справі, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни в порядку ст.104 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010) залишити без змін.

Виключити з тексту рішення господарського суду Львівської області від 13.07.2011р. у справі № 29/211(10) (31/108-2010) покликання на приналежність ТзОВ «Сортонасінницький завод»обєктів нерухомого майна в кількості 15 одиниць, а саме: зерноскладу 1, зерноскладу 2, зерноскладу 3, цеху термічної обробки, ОБВ-100, ОБВ-100, напільної сушки, піднавісу при напільній сушці, площадки при напільній сушці, льоноворохосушки, польської сушарки, водонапірної башти, артезіанської скважини, вагової з адмінбудинком, трансформаторної підстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Юрченко Я.О.

ОСОБА_1