РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2011 р. Справа № 4/182-05

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Грязнов В.В.

при секретарі Новак Р.А

за участю представників сторін:

Від скаржника (стягувача) - представник ОСОБА_1 дов.№182/10, від 23.12.2010 року.

Від боржника - не з"явився

Від департаменту ДВС - представник ОСОБА_2 дов.б/н., від 11.01.2011 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Вінницької області від 28.10.10 р., у справі № 4/182-05 (суддя Білоус В.В.).

за скаргою : ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

боржник: ВАТ "Вінницягаз"

про визнання неправомірними дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 28 жовтня 2010 року у справі №4/182-05, скаргу № 31/10-7443 від 16.07.2010 року Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які призвели до відсутності виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 10.04.06 р. по справі № 4/182-05 та про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та вчинити виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 10.04.06 р. у справі № 4/182-05 задоволено.

Визнано неправомірними дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які призвели до відсутності виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 10.04.2006р. №4/182-05.

Зобов'язно відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та вчинити виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 10.04.2006р. в справі №4/182-05, в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження ".

Скаржник Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати. У задоволенні скарги на дії органу виконавчої служби відмовити. В апеляційній скарзі посилається на наступні обставини:

Скаржником пропущено строк звернення зі скаргою до суду з наступних підстав.

Зі скарги від 16.07.2010 вбачається, що ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»стало відомо про відсутність виконавчого провадження 25.03.2010.

Таким чином, скаржник мав право звернутись із відповідною скаргою до суду у 10-денний строк до 05.04.2010, тобто з дня коли йому стало відомо про існування певних обставин.

З незрозумілих причин стягувач у виконавчому провадженні ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»протягом встановленого законом строку до суду не звернувся, а звернувся лише 16.07.2010, тобто майже через 3 місяці після сплину строку на оскарження дій органу державної виконавчої служби.

Судом без поважних причин не допущено до участі у справі представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В оскаржуваній ухвалі зазначено що представник відділу примусового виконання рішень не був допущений до участі у судовому засіданні, оскільки ним не було надано належним чином завірену копію довіреності. Такі посилання суду не відповідають дійсності.

Так, у судове засідання 28.10.2010 до суду з'явився представник суб'єкта оскарження - завідувач сектору представництва інтересів держави в судах Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, який надав суду оригінал довіреності та її копію, завірену Головним управлінням юстиції у Вінницькій області.

Відповідно до Національного стандарту України, Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, Вимог до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), чинного з 01.09.2003 встановлено чіткий порядок завірення копії документів. Сфера застосування цього Стандарту згідно з пунктом 1.1 поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі-документи) -постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: - органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; - підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Згідно з пунктом 5.27 зазначеного Стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В даному випадку, представник ОСОБА_3 одночасно подав і оригінал довіреності і її засвідчену копію, а тому повноваження представника були належним чином посвідчені, і суд не мав права не допустити до участі у справі даного представника.

Господарський суд прийняв рішення без залучення належного суб'єкта оскарження (органу державної виконавчої служби) - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, шо відповідно до пункту 3 частини третьої статті 104 ГПК України є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Так, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не може бути суб'єктом оскарження у господарському процесі, оскільки він не є органом державної виконавчої служби.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 104 ГПК України є підставою для скасування рішення суду.

Суд прийшов до висновку, що з вини органу державної виконавчої служби не вчиняються дії по виконанню вищевказаного виконавчого документа.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи з огляду на таке.

Боржником за виконавчим документом є ВАТ «Вінницягаз», який включений до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Такі обставини, відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»є обов'язковою підставою для зупинення виконавчого провадження.

Тобто, у разі, якби виконавчий документ відносно ВАТ «Вінницягаз»перебував на виконанні, державний виконавець не міг би вчиняти виконавчі дії, оскільки виконавче провадження підлягало б обов'язковому зупиненню.

Відповідно до положень статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Таким чином, права стягувача у виконавчому провадженні жодним чином порушені не були.

Крім того, статтею 111 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що саме сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Таким чином, про існування певних обставин саме стягувач, або боржник у виконавчому проваджені зобов'язані повідомляти державного виконавця, але в даному випадку сторони цього не зробили.

В даному випадку, стягувач у виконавчому провадженні з червня 2008 року по березень 2010 року не повідомляв державного виконавця про настання певних обставин тощо, не скаржився, не подавав заяв тощо, не скористався наданим законом правом та не цікавився виконанням рішення суду.

Судом грубо порушено норми процесуального права, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 104 ПІК України є підставою для скасування рішення суду.

Так, положеннями статті 21 ГПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №21927667 по виконанню виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2010 у справі №2-а-14369/08/0270 про стягнення коштів на користь судді господарського суду Вінницької області Білоуса В.В.

Такі обставини викликають сумнів в упередженості судді.

В судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду скаржник підтримує доводи апеляційної скарги.

Представник стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні заперечує доводи викладені в апеляційній скарзі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, оцінивши докази у справі, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню не підлягає.

Місцевим господарським судом не порушені норми матеріального та процесуального права. З"ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи.

Судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду виходить з наступного:

Господарським судом Вінницької області 10.04.2006 р. на виконання постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 08.11.2005 р., постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2006 р. в справі № 4/182-05 було видано накази про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз " (боржник) на користь Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (стягувач) 9139953 грн. боргу за газ спожитий у грудні 2002 р., 2201019 грн. - інфляційної суми, 634940 грн. 05 коп. - 3 % річних, 1606 грн.94 коп. і 426 грн. 47 коп. витрат на держмито, 111 грн. 54 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т.2 а.с.89-90). В наказах зазначено, що відповідно до ст.21 ЗУ "Про виконаіче провадження" вони можуть бути пред"явлені до виконання протягом трьох років.

Постановою № 93/7 про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2006 р. винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_4 на підставі заяви стягувача було відкрите виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області виданого 10.04.2006 р. в справі № 4/182-05 про стягнення з боржника на користь стягувача загалом 11977631 грн. 32 коп. (т.2 а.с.92). Вказана постанова надійшла до господарського суду Вінницької області разом з листом державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.І . ОСОБА_4 від 27.06.2006 р. № 25/10-93/7 (т.2 а.с.91).

27.12.2007 р. боржник в листі № 07-15-2239 (т.2 а.с. 94-95) звертався до господарського суду із заявою про відстрочку виконання рішення в справі № 4/182-05. Ухвалою від 14.01.2008 р. (т.2 а.с. 119) в задоволенні заяви було відмовлено. Копію цієї ухвали було направлено також відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України.

Ніяких постанов, внесених з підстав вказаних в Законі України "Про виконавче провадження" - ст.34, 35 зупинення виконавчого провадження, ст.37 - закінчення виконавчого провадження, ні господарський суд, ні стягувач, ні боржник, за твердженням їх представників, від органу ДВС не отримували. Також не отримувалося будь - якої іншої інформації про вчинення органом ДВС після відкриття 09.06.2006 р. виконавчого провадження будь - яких інших дій органу ДВС в порядку визначеному законом України "Про виконавче провадження".

В заяві заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 без номера і дати про видачу дублікату наказу, яка надійшла з листом заступника директора Департаменту ДВС - начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_6 від 23.09.2010 р. № 14171-0-33-10-25/25 вказується про втрату наказу суду № 4/182-05 від 10.04.2006 р. про стягнення з ВАТ "Вінницягаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" суми 11977 631 грн. 32 коп.

При цьому в заяві зазначається, що упродовж 2006-2007 р. зазначене виконавче провадження знаходилося у старшого державного виконавця відділу ОСОБА_7, однак з 2008 р. по обліковим документам вказане виконавче провадження зареєстрованим не значиться, а провести службове розслідування та притягути до відповідальності ОСОБА_7 не виявляється можливим, оскільки той був звільнений з займаної посади у 2007 р.

Суд звертає увагу на те, що виконавче провадження за наказом суду № 4/182-05 від 10.04.2006 р. в 2006 р. було відкрите державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_4, а не ОСОБА_7, як вказується в заяві про видачу дублікату наказу. До заяви про видачу дублікату не було надано довідку про втрату наказу суду, яка згідно ст.120 ГПК України є підставою для видачі дублікату наказу. Заяву про видачу дублікату наказу було подано після збігу строку, передбаченого ст. 120 ГПК України. Орган ДВС не виконав вимоги ухвали суду від 01.10.2010 р. про надання довідки про втрату наказу, яка згідно ст. 120 ГПК України має подаватися разом із заявою про видачу дублікату наказу, про надання письмових пояснень причин звернення із заявою про видачу дублікату наказу суду після закінчення строку встановленого ст. 120 ГПК України. Із клопотанням до суду про відновлення строку видачі дублікату наказу не звертався.

Згідно ст.1, 2, 3, 5, 5-1, 7, ч.1 ст.25, 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюють у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативними актами. Примусове виконання рішень державною виконавчою службою підлягають виконанню і на підставі наказів суду. Державний виконавець зобов"язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Для цього має здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішень. Начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України і начальник підрозділу примусового виконання рішень відділів ДВС наділені всіма правами та повноваженнями у виконавчому провадженні. Державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Контроль за своєчасністю , правильністю , повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець та керівник вищестоящого органу. Керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень , якщо вони суперечать закону вправі зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку передбаченому законом. Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження , а по виконанню рішення немайнового характеру у двомісячний строк. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження , які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження надсилаються адресатам.

В ст. 34, 35, 36, 37 Закону України Про виконавче провадження передбачено підстави з яких державний виконавець зобов`язаний і має право зупинити виконавче провадження, а також закінчити виконавче провадження, з приводу чого винести вмотивовані постанови, які на протязі 3-х днів направити учасникам виконавчого провадження .

Орган ДВС з часу відкриття виконавчого провадження 09.06.2006р. доказів про вчинення виконавчих дій в строк передбачений законом, винесення постанов про закриття чи зупинення виконавчого провадження, суду не надав , заявивши про втрату виконавчого документа. Тому такі дії (бездіяльність) органу ДВС щодо незакінчення виконавчого провадження в строк, передбачений законом або зупинення виконавчого провадження, втрати виконавчого документа, нездійснення керівництвом органу ДВС контролю за виконанням державним виконавцем рішень є протиправною, неправомірною, яка порушує права скаржника, як стягувача.

Згідно ч.1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Оскільки скаржник 08.07.2010 року отримав від органу ДВС лист від 02.07.2010 року №9054-25-10/11 на звернення щодо виконання наказу суду, то слід вважати, що скарга подана вмежах строку встановленого ст.121-2 ГПК України.

Посилання органу державної виконавчої служби на упередженність при прийнятті оскаржуваної ухвали не приймається до уваги.

В судовому засіданні місцевого господарського суду відвід судді не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Вінницької області від 28 жовтня 2010 року по справі №4/182-05 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 28 жовтня 2010 року по справі №4/182-05 залишити без змін.

3. Матеріали справи №4/182-05 повернути в господарський суд Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Грязнов В.В.