КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2011 № 61/277

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Борисенко І.В.

Шипка В.В.

при секретарі

судового засідання : Загрунній Л.І.

за участі представників:

позивача: не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений

належним чином;

відповідача: Яременко Л.С. - дов. б/н від 21.01.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р.

у справі № 61/277 (суддя Івченко А.М.)

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламна Телевізійна Група"

про визнання недійсним Договору доручення в певній частині

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" (позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ „Рекламна Телевізійна Група" (відповідач) про визнання недійсним Договору доручення в певній частині.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р. № 61/277 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" звернулося до КАГС з апеляційною скаргою в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р. № 61/277 та прийняти нове судове рішення у даній справі, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм процесуального права, окрім того, зроблені місцевим господарським судом висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2011 р.

№ 61/277 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології", розгляд справи призначено на 09.08.2011 р.

04.08.2011 р. через відділ документального забезпечення КАГС представником відповідача - ТОВ „Рекламна Телевізійна Група" на виконання вимог Ухвали суду від 15.07.2011 р. надано Відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставною, Рішення суду першої інстанції від 15.06.2011 р. просить залишити без змін.

08.08.2011 р. через відділ документального забезпечення КАГС представником позивача - ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" подано доповнення до апеляційної скарги, згідно якого скаржник стверджує, що оскаржуване Рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки при його прийняті було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Окрім того, 08.08.2011 р. представником скаржника було подане клопотання про відкладення розгляду справи № 61/277 призначеного на 09.08.2011 р., в зв'язку з тим, що представник не може бути присутнім у даному судовому засіданні. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що неявка представника ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" пов'язана з перебуванням адвоката Зарубицької В.О. у терміновому відрядженні до Ленінського районного суду м. Севастополя.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/8 від 08.08.2011 р. було змінено склад колегії: головуючий суддя - Ільєнок Т.В., суддів Шипко В.В., Верховець А.А. яка розглядала справу № 61/277 на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В., суддів Шипко В.В., Борисенко І.В.

У судове засідання від 09.08.2011 р. представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Подане 08.08.2011 р. представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів залишила без задоволення з огляду на те що, в господарському судочинстві законодавством надана можливість здійснювати право захист будь-якій довіреній особі. Тому такі причини відсутності представників сторін як то відрядження, лікарняний тощо, оцінюються господарським судом як неповажні і не можуть бути підставою для відкладення розгляду господарської справи.

В судовому засіданні від 09.08.2011 р. присутній представник відповідача надавав усні пояснення по суті спору.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології", Рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р. № 61/277 залишити без змін, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2011 між Відкритим акціонерним товариством „НТВ-ПЛЮС" в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна телевізійна група» (надалі також - відповідач, довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю „НВО «Інформаційні технології» (надалі також -повіреним, позивачем) укладено Договір доручення № 133/VIP (надалі також - Договір).

Відповідно до предмету Договору (п. 2.1.) повірений протягом строку дії цього Договору в межах території від імені та за рахунок довірителя зобов'язується: (п.2.1.1.) укладати із Абонентами Абонентські договори у відповідності із формою, затвердженою у Додатку № 1 до цього Договору, що підписані з боку довірителя, та надсилати два примірника оригінала Абонентського договору в адресу довірителя; (п. 2.1.2.) здійснювати розкодування та надання можливості перегляду телерадіопрограм („Кинохит", „Киноклуб", „Премьера") пакета VIP-кіно за допомогою багатоканальної телемережі абонентам, з якими укладено абонентські договори. Розкодування сигналу пакета здійснюється повіреним із застосуванням карток доступу, які придбані та активовані виключно у довірителя на підставі відповідної окремої угоди сторін; (п.2.1.3.) здійснювати збір абонентської плати з абонентів.

Відповідно до п. 3.13. Договору, з метою реєстрації Абонентських договорів в телекомпанії (ВАТ „НТВ-Плюс" Російська Федерація) повірений зобов'язується надавати довірителю заповнені та підписані абонентом примірники оригіналів Абонентських договорів не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за звітним. Довіритель зобов'язаний не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання таких оригіналів Абонентських договорів перевірити правильність їх заповнення та, у випадку виявлення неякісного (неповного, помилкового тощо) заповнення Абонентських договорів, повідомити про це повіреного. Повірений зобов'язаний виправити всі допущені порушення не пізніше 3 (трьох) календарних дів з дати отримання повідомлення від довірителя про неякісне (неповне, помилкове тощо) заповнення Абонентських договорів.

Відповідно до п. 5.2. Договору, за зверненням повіреного довіритель зобов'язується надавати першому у запитаній кількості підписані із свого боку Абонентські договори для оформлення таких договорів з абонентами. Такі договори надаються повіреному за заявкою, яку він складає для товариства у простій формі. Передача здійснюється за актом прийому-передачі.

Згідно з п. 9.1. Договору, не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за звітним, повірений зобов'язується надавати довірителю письмові звіти, що містять повні й достовірні відомості про кількість абонентів, номер, дати укладення та строк дії Абонентського договору.

Пунктом 9.2. Договору встановлюється, що довіритель має право не пізніше 5 (п'яти) робочих днів із дня одержання звіту від повіреного, наданого відповідно до п. 9.1. цього Договору, направити повіреному будь-які заперечення, що мають відношення до даних, які містяться у звіті, або звернутися до останнього із запитом щодо отримання додаткових відомостей. У випадку неотримання повіреним заперечень довірителя або запиту про надання додаткових відомостей у строк, що визначений цим пунктом Договору, звіт повіреного визнається прийнятим без заперечень. Прийняття звіту повіреним не означає відмови довірителя від можливості використання прав, про які зазначено у пункті 6.2. цього Договору.

Відповідно до п. 9.3. Договору, форма надання щомісячного звіту знаходиться в додатку № 2 цього Договору.

Згідно з п. 12.7. Договору, за кожний випадок неякісного (неповного, помилкового тощо) заповнення абонентського договору, у випадку, якщо таке порушення не було усунено у встановлений у п. 3.13. строк, повірений сплачує довірителю штраф у розмірі 50 (п'ятдесяти) доларів США за курсом продажу долара США, встановленим НБУ станом на дату виявлення такого порушення стороною, в рахунок якої сплачуються штрафні санкції.

Відповідно до п. 12.8 Договору, за кожний випадок неотримання довірителем оригіналів Абонентських договорів у передбачені Договором строки, повірений сплачує довірителю штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) доларів США за курсом продажу долара США, встановленим НБУ станом на перший день після завершення строку надання оригіналів Абонентських договорів.

Пунктом 12.11. Договору встановлюється, що у випадку неподання та/або несвоєчасного подання та/або подання неналежним чином (з порушенням встановленого строку та форми) повіреним звіту у відповідності до розділу 9 цього Договору, повірений сплачує довірителю штраф у розмірі гривневого еквівалента 1000 (однієї тисячі) доларів США за курсом долара США, встановленим Національним Банком України, за кожний випадок неподання та/або неналежного надання зазначеного звіту. При цьому сума грошових коштів, належних до сплати повіреним довірителю у звітному місяці та таких, що сплачені абонентами в рахунок перерахування абонентської плати, сплачується повіреним у розмірі, який обчислюється виходячи із звітного місяця, в якому повіреним було надано інформацію (за відповідним звітом) щодо найбільшої кількості абонентів протягом всього строку дії Договору.

Додатком № 2 до Договору визначається зразок щомісячного звіту, який повинен містити інформацію про абонента. Додаток № 1 до договору - форма Абонентського договору.

Згідно з позовними вимогами, позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним пп. 2.1.1 Договору в частині „… та надсилати два примірника оригінала абонентського Договору в адресу довірителя"; 3.13.; 5.2.; 9.1.; 9.2.; 9.3.; 12.7.; 12.8.; 12.11. та Додатки № 1 та № 2 до Договору № 133/VIP з підстав невідповідності вимогам чинного законодавства.

До встановлених в судовому порядку правовідносин між сторонами, місцевим господарським судом вірно застосовано наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 202, ст. 203, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

З огляду на зазначені положення закону, колегія суддів погоджується з правильністю висновку місцевого господарського суду про те, що згідно з Договором доручення № 133/VIP права та обов'язки у абонента згідно укладених Абонентських договорів виникли саме перед довірителем, тобто відповідачем у даній справі, а не перед повіреним (позивачем).

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст. 1003 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1006, ст. 1007 Цивільного кодексу України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

В силу статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції й про те, що з огляду на вищезазначені положення чинного законодавства, що встановлює вимоги до договорів доручення, вбачається, що такий обов'язок повіреного, як звітувати перед довірителем про хід виконання його доручення, випливає із суті цього договору. Крім того, ст. 1006 Цивільного кодексу України прямо встановлюється обов'язок повіреного негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення, що може бути розцінене судом, як надання звіту довірителю про кількість підключених абонентів та їх ідентифікуючу інформацію.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спір про визнання договору недійсним, необхідним є встановлення наявності тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Господарський суд м. Києва досліджуючи питання про поширення про особу (абонента) конфіденційної інформації без її згоди, відзначив наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію»інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до Додатків № 1 та № 2 до Договору № 133/VIP для укладення Абонентського договору абоненту необхідно зазначити у ньому його прізвище, ім'я та по-батькові, а також адресу.

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду й про те, що така інформація згідно з Законом України «Про інформацію» не є конфіденційною, оскільки вона не містить дані про національність абонента, його освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адресу, дату і місце народження.

Зазначені дані є необхідними і достатніми для ідентифікації абонента як сторони абонентського договору.

Матеріалам справи також підтверджується встановлена господарським судом обставина, а саме про те, що в Абонентському договорі, що є Додатком № 1 до Договору № 133/VIP (п. 9.3.), визначається, що інформація щодо абонента, зазначена у цьому Договорі, буде розміщена у базі даних телекомпанії і може використовуватись телекомпанією (чи задіяними нею організаціями) для маркетингових цілей. Якщо абонент не бажає, щоб інформація про нього використовувалась із зазначеною метою, він повинен повідомити про це телекомпанію.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правовою оцінкою Господарського суду м. Києва про те, що позивачем не доведено обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним положень укладеного між сторонами Договору доручення, а матеріали справи не свідчать про наявність підстав та умов для визнання недійсним даного правочину в частині, вказаній позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про те, що вимоги позивача не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, тому задоволенню не підлягають.

Доводи скаржника (позивача) - ТОВ „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини у даній справі, є безпідставними та необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в справі матеріалів дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р. № 61/277 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об'єднання „НВО „Інформаційні технології" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2011 р. № 61/277 залишити без змін

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2011 р.

№ 61/277 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2011 р.

№ 61/277 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 61/277 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Борисенко І.В.

Шипко В.В.