РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 3/306 06.12.11

За позовом Першого заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах

держави в особі 1. Київської міської державної адміністрації та

2. Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість»

Про стягнення 259 037,21 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від прокуратури ОСОБА_1 посвідчення № 87 від 30.03.2007

Від позивача-1 не зявився

Від позивача-2 ОСОБА_2 по дов. № 155/1/03-2507 від 10.06.2011

Від відповідачів не зявився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Першого заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в особі 1. Київської міської державної адміністрації та 2. Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість»113 040,42 грн. боргу по сплаті орендної плати, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобовязань згідно попереднього договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 03/3700 від 30.03.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2011 порушено провадження у справі № 3/306 та призначено її до розгляду на 22.11.2011.

Позивачем-1 до відділу діловодства суду 21.11.2011 подано заяву, в якій позивач-1 просить розглядати справу без участі представника Київської міської державної адміністрації.

Позивач-1 у поданих до відділу діловодства суду 21.11.2011 письмових поясненнях позовні вимоги прокуратури підтримує повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/306 від 22.11.2011, в звязку з незявленням представників прокуратури, позивача-1 та відповідача в засідання суду та невиконання сторонами вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 07.11.2011, розгляд справи був відкладений на 06.12.2011.

Прокуратурою в судовому засіданні подано заяву по збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої прокуратура просить суд стягнути з відповідача на користь позивача-2 259 037,21 грн. основного боргу.

Прокуратура в судовому засіданні 06.12.2011 позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримала повністю.

Позивач-1 в судове засідання 06.12.2011 не зявився, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 07.11.2011 та ухвалі від 22.11.2011 не виконав.

Позивач-2 у поданих в судовому засіданні письмових поясненнях позовні вимоги прокуратури про стягнення з відповідача 259 037,21 грн. боргу підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 06.12.2011 не зявився, письмовий відзив на позов не подав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 07.11.2011 та ухвалі від 22.11.2011 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повернутим поштою на адресу суду повідомленням про вручення кореспонденції відповідачу 17.10.2011.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.12.2011, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача-2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, …

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням Київської міської ради № 34/91 від 28.09.2006 «Про затвердження Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, Типового договору про оренду майна територіальної громади міста Києва»затверджено Порядок передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - Порядок).

Згідно п. 2 за даним Порядком орендодавцями є - підприємства, установи, в господарському віданні та в оперативному управлінні яких перебуває майно територіальної громади міста Києва (будівлі, споруди, приміщення; окреме індивідуально визначене майно), в даному випадку КП «Київжитлоспецексплуатація».

Пункт 2.2.5 Статуту Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»одним з предметів діяльності позивача визначає передачу нежитлового фонду в користування на договірних засадах з дозволу власника або уповноваженого ним органу, здійснення контролю за виконанням договорів оренди нежилих приміщень.

Відповідно до п. 10 Порядку підставою для укладення договору оренди майна є рішення Київської міської ради.

30.03.2011 між Комунальним підприємство «Київжитлоспецексплуатація»(орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість»(орендар) було укладено попередній договір № 03/3700 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради № 1016/4454 від 08.07.2010 передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення (далі обєкт оренди), за адресою просп. Лісовий, будинок 39, літ. А для розміщення офісу організації інших видів діяльності.

Згідно п. 2.1. договору обєктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 530,40 кв. м. (на 1 поверсі).

Спір виник в звязку з тим, що прокуратурою за наслідками перевірки встановлено, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг оренди за період з 29.04.2011 по листопад 2011 року, в звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем-2 в розмірі 259 037,21 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно умов договору (п. 4.1.) орендодавець зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі обєкт оренди.

Згідно акту приймання-передачі від 29.04.2011 позивач-2 передав, а відповідач прийняв в орендне користування обєкт оренди за адресою м. Київ, пров. Лісовий, 39 літер А, загальною площею 525,9 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 9.1. договору, строк дії останнього було встановлено з 30.03.2011 по 30.06.2011.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 30/262 від 13.10.2011 встановлено, що строк дії договору припинився 30.06.2011, в звязку з чим задоволено позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість» з приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, пров. Лісовий, 39 літер А.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно п. 3.1. договору за користування обєктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради № 34/91 від 28.09.2006 та за лютий 2011 року становить 56,01 грн. за 1 кв. м.

Отже, орендна плата за орендоване приміщення площею 525,9 кв. м. складає 29 455,65 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 3.5. договору орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Тобто з урахуванням умов договору орендна плата за квітень 2011 року складає 30 134,87 грн. і оскільки відповідач прийняв приміщення по акту лише 29.04.2011 орендна плата за 2 дні квітня 2011 року складає 2 008,99 грн.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4. договору).

Пунктом 3.5. договору також встановлено, що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні обєкта оренди орендодавцеві.

Отже, умовами договору передбачено, що зобовязання орендаря по сплаті орендних платежів припиняються лише по поверненню орендованого приміщення.

За умовами договору підтвердженням передачі та відповідно звільнення відповідачем приміщення є підписаний обома сторонами акт приймання-передачі орендованого приміщення. В матеріалах справи такий акт відсутній.

Також слід зазначити, що згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 17.11.2011 відкрито виконавче провадження по примусовому наказу Господарського суду міста Києва № 30/262 про виселення відповідача з орендованих приміщень та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 02.12.2011, при цьому боржник має подати державному виконавцю документальне підтвердження виконання виконавчого документа.

Сторонами на день розгляду справи доказів, в підтвердження виконання наказу суду у справі № 30/262 про виселення відповідача, не подано.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 3.6. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Всупереч вищеназваному договірному зобовязанню відповідач не виконав своїх обовязків в частинні внесення плати за оренду нежитлового приміщення, в результаті чого виникла заборгованість за період з 29.04.2011 по листопад 2011 року, яка за обґрунтованими розрахунками позивача-2 становить 259 037,21 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»однією із істотних умов договору оренди та основним обовязком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначається, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно п. 4.2. договору орендар зобовязався вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач фактично користувався у визначений період нежилим приміщенням, а тому зобовязаний згідно договору та ч. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України, сплачувати за таке користування оренду плату.

З огляду на викладене, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 259 037,21 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги Першого заступника прокурора Печерського району м. Києва є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість»(АДРЕСА_1, 2) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»(м. Київ, вул. Володимирська, 51А. ) 259 037 (двісті пятдесят девять тисяч тридцять сім) грн. 21 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка та нерухомість»(АДРЕСА_1, 2) в доход Державного бюджету України 5 180 (пять тисяч сто вісімдесят) грн. 74 коп. судового збору.

СуддяОСОБА_3

Рішення підписано 08.12.2011.