ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.11 р. Справа № 13/77

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Крищук К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства „Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інноваційні стратегії, м. Київ

до відповідача 1:Лутугинський державний науково виробничий валковий комбінат, м. Лутугине

до відповідача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю „Ада Брок, м. Донецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю № 20-06/54 від 20.06.2011р.) - юристконсульт

від відповідача 1: ОСОБА_2 (за довіреністю № 180/124 від 29.12.2010р.) в.о. заступника генерального директора з правових питань

від відповідача 2 не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство „Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інноваційні стратегії, м. Київ (далі позивач) звернулося до господарського суду Донецької області із позовною заявою до Лутугинського державного науково виробничого валкового комбінату, м. Лутугине (далі відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ада Брок, м. Донецьк (далі відповідач 2) про стягнення заборгованості у розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 грошового зобовязання щодо своєчасної та повної оплати отриманих на підставі договору купівлі продажу № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р. цінних паперів.

На підтвердження свої позиції позивачем надані засвідчені копії: договору купівлі продажу цінних паперів № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р., акту приймання передачі цінних паперів від 27.10.2008р. до договору купівлі продажу, замовлення №Б48/1410/013/012; 08/1410/001 від 14.10.2008р. до договору про брокерське обслуговування на ринку цінних паперів № Б48/1103/005; 08/1103/001 від 11.03.2008р., виписки про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 100004 за період з 01.10.2008р. по 31.10.2008р., вимоги № 15-12/09 від 15.12.2009р., № 18-03/11 від 18.03.2011р. до відповідача 1 про сплату вартості отриманих цінних паперів у розмірі 11500000грн.00коп.

Наданими супровідним листом б/н від 15.06.2011р. письмовими поясненнями позивач уточнив позовні вимоги, а саме просив суд стягнути з відповідача 1 та 2 солідарно суму основної заборгованості в розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в розмірі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп., надав укладений з відповідачем 2 договір № Б48/1103/005; 08/1103/001 від 11.03.2008р. про брокерське обслуговування на ринку цінних паперів.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, яким зазначив, що вартість отриманих у власність цінних паперів у розмірі 11500000грн.00коп. не була сплачена через скрутне фінансове становище комбінату у звязку з кризою в металургійній промисловості.

У звязку з не явкою відповідача 2, необхідністю сторонам додаткового часу для повного та належного виконання вимог ухвали суду та необхідністю суду часу для ознайомлення з представленими сторонами документів, суд відклав розгляд справи на 04.07.2011р.

В судовому засідання 04.07.2011р. представники позивача та відповідача 1 підтримали позиції викладені письмово, представник позивача супровідним листом від 04.07.2011р. надав двосторонній акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.06.2011р., повідомили про відсутність будь яких додаткових доказів на обґрунтування власної правової позиції по суті спору.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача 2 про місце, дату та час проведення судових засідань шляхом своєчасного надсилання ухвали суду за адресою, зазначеної в позовній заяві та договорі № Б48/1103/005;08/1103/001 на брокерське обслуговування (доручення) на ринку цінних паперів від 11.03.2008р., а саме 83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, будинок 140. При цьому, з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України, сформульовану в п. 4 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006р. № 01-8/1228 та в п. 11 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 15.03.2007р. №01-8/123, таке надсилання вважається належним виконанням обовязку щодо інформування Відповідача про судовий розгляд справи, оскільки до повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб та фізичних осіб.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, неявка відповідача істотним чином не впливає на таку кваліфікацію та не є перешкодою для вирішення спору.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача 1, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (довіритель) та відповідачем 2 (повірений) був укладений договір № Б48/1103/005;08/1103/001 від 11.03.2011р. на брокерське обслуговування (доручення) на ринку цінних паперів, діяв відповідач 2 (повірений).

Згідно п. 1 договору № Б48/1103/005;08/1103/001 від 11.03.2011р. довіритель (позивач) доручає, а повірений зобовязується від імені та за рахунок довірителя здійснити в інтересах довірителя операції з цінними паперами (ЦП), а саме укладання договорів щодо: купівлі ЦП, продажу ЦП, обміну ЦП, укладання інших договорів.

Пунктами 2.6 - 2.8 договору сторони передбачили обовязки повіреного, а саме повірений зобовязаний діяти в інтересах довірителя; попереджати довірителя (крім випадку володіння інформацією, яка складає комерційну таємницю) про ризик конкретного договору щодо ЦП; узгоджувати з довірителем рівень можливого ризику відносно виконання договорів купівлі продажу або обміну ЦП, в тому числі відносно ліквідності ЦП; виконувати замовлення довірителя в порядку їх надходження, якщо спеціальним договором не буде встановлено інший порядок; в першу чергу здійснювати операції з ЦП за наказами довірителя, а потім операції з такими ж ЦП.

Відповідно п. 2.8 договору повірений не має права розголошувати комерційну таємницю, що стосується довірителя, за винятком випадків надання цієї інформації на вимогу уповноважених державних органів; при виконанні цього договору здійснювати операції від імені, за рахунок та в інтересах довірителя без його наказу.

Згідно п. 2.10 договору розрахунки по операціям з ЦП, які є предметом замовлення, здійснюється між довірителем та третьою особою за договорами купівлі продажу, укладеними на виконання замовлень.

Замовленням № Б48/1410/013/012; 08/1410/001 до договору № Б48/1103/005;08/1103/001 від 11.03.2011р. на брокерське обслуговування (доручення) на ринку цінних паперів довіритель зобовязав повіреного безпосередньо продати за ціною не менше обумовленої акції прості іменні, емітентом яких є ВАТ «Укрнафтагазгеологія», , номінальною вартістю 0,25 грн., кількістю 10884 607 шт., курсова вартість пакету цінних паперів становить 11500000грн.00коп.

Термін дії замовлення: до моменту повного виконання або відміни інформації про цінні папери.

Відповідно п. 2 договору загальна обумовлена вартість купівлі ЦП: 11500000грн.00коп. Умови оплати ЦП: розрахунки за договором, укладеним на виконання замовлення, проводяться між довірителем та третьою особою.

На виконання зазначеного замовлення та договору на брокерське обслуговування між позивачем (продавцем), від імені якого діяв відповідач 2 (повірений), та відповідачем 1 (покупець) 14.10.2008р. був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів Б48/1410/014;08/1410/002, згідно з яким продавець зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити наступні цінні папери: акції прості іменні, емітентом яких є ВАТ «Укрнафтагазгеологія», , номінальною вартістю 0,25 грн., кількістю 10884 607 шт., курсова вартість пакету цінних паперів становить 11500000грн.00коп.

Відповідно п. 1.2 договору загальна сума угоди становить 11500000грн.00коп.

Згідно п. 2.1 договору покупець зобовязаний сплатити на банківський рахунок продавця загальну суму договору, вказану в п. 1.2 даного договору.

Відповідно п. 8.2 договору цей договір набуває чинності з дати підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно договору зобовязань.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що актом приймання передачі цінних паперів позивач передав, а відповідач 1 прийняв цінні папери, узгоджені сторонами в п. 1.1 договору купівлі продажу.

Факт отримання відповідачем 1 цінних паперів за актом приймання - передачі підтверджується особистим підписом відповідача 1 та відбитком печатки, чим надавав свою згоду на прийняття саме такої кількості та такого асортименту товару за передбаченою ціною.

Станом на час розгляду справи, відповідач 1 належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором, сума заборгованості в розмірі 11500000грн.00коп. за отримані цінні папери не сплачена.

Позивач вимогою № 15-12/09 від 15.12.2009р. просив відповідача 1 у семиденний строк від дня предявлення даної вимоги виконати свої зобовязання по оплаті цінних паперів, а саме перерахувати на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 11500000грн.00коп.

Однак, відповідач 1 не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення виниклої суми заборгованості, не надав жодної відповіді на направлену позивачем вимогу.

Вимогою № 18-03/11 від 18.03.2011р. позивач повторно просив відповідача 1 сплатити вартість отриманих цінних паперів, попереджаючи про необхідність звернення до суду за примусовим стягненням суми заборгованості в розмірі 11500000грн.00коп.

Позивач, вважаючи, що відповідач 1 та 2 не виконали свої зобовязання за договорами, звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача до Відповідачів дійшов наступних висновків:

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як вбачається із змісту позовної заяви предметом даного позову є стягненні солідарно з відповідачів 1,2 суми заборгованості у розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп., у звязку з неналежним виконанням відповідачем 1 умов договору купівлі продажу цінних паперів № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р. Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін прав і обовязків, визначених ним та за своєю правовою природою містить усі необхідні та істотні умови договору купівліпродажу.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договорів.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають зокрема з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів позивачем за актом приймання передачі передав відповідачу 1 цінні папери загальною вартістю 11500000грн.00коп., а останній прийняв їх, у звязку з чим в свою чергу виник обовязок оплатити отримане.

Однак, сторони в договорі купівлі продажу цінних паперів № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р. не визначили строк виконання зобовязання по оплаті отриманних цінних паперів, вказавши в п.2.1 договору тільки що покупець зобовязаний сплатити на банківський рахунок продавця загальну суму договору, а саме 11500000грн.00коп. Отже, для виниклих правовідносин застосовуються положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України. Стаття 530 ЦК України не передбачає в якій саме формі повинна бути предявлена вимога.

Позивачем 16.12.2009р. була направлена відповідачу 1 вимога № 15-12/09 від 15.12.2009р. про сплату заборгованості з посиланням на спірний договір купівлі продажу, акт приймання передачі цінних паперів від 27.10.2009р. та виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 10000 за період з 01.10.2008р. по 31.10.2008р. На підтвердження факту відправлення вимоги позивачем надана копія поштової квитанції з відміткою органів поштового звязку 16.12.2009р. Зазначена претензія є вимогою в розумінні ст. 530 ЦК України, оскільки містить пряме посилання на спірний договір.

Моментом предявлення вимоги вважається дата отримання вимоги відповідачем.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з того, що вимога повинна була бути отримана відповідачем 1 в період з 16.12.2009 р. по 20.12.2009р. (з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень між районними центрами різних областей України, передбачених наказом Міністерства транспорту та звязку України № 1149 від 12.12.2007р.), семиденний строк оплати для відповідача наступив у період з 21.12.2009р. по 27.12.2009р. включно, а вже з 28.12.2009р. почалося прострочення виконання грошового зобовязання, тобто на день подання позову до господарського суду Донецької області почалося вже прострочення виконання зобовязання відносно сплати поставленного товару.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що саме відповідач 1 не виконав свої зобовязання оплатити у встановлений строк суму боргу в розмірі 11500000грн.00коп., тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в повному обсязі підлягають задоволенню відносно відповідача1.

Заявлені вимоги підтверджуються: актом приймання передачі цінних паперів від 27.10.2008р. до договору купівлі продажу, замовлення №Б48/1410/013/012; 08/1410/001 від 14.10.2008р. до договору про брокерське обслуговування на ринку цінних паперів № Б48/1103/005; 08/1103/001 від 11.03.2008р., виписки про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 100004 за період з 01.10.2008р. по 31.10.2008р., вимогою № 15-12/09 від 15.12.2009р., № 18-03/11 від 18.03.2011р. до відповідача 1 про сплату вартості отриманих цінних паперів у розмірі 11500000грн.00коп. Крім того, позивачем наданий двосторонній акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.06.2011р., підписаний та скріплений печатками обома сторонами, згідно з яким заборгованість відповідача 1 на користь позивача становить 11500000грн.00коп., отже підписавши акт звірки відповідач 1 фактично визнав факт наявності заборгованості в заявленому розмірі.

Доказів погашення боргу в сумі 11500000грн.00коп., суду не представлені, у звязку з чим суд вважає, що на момент прийняття рішення грошове зобовязання відповідача 1 всупереч нормам законодавства та умовам договору перед позивачем залишилося невиконаним, в результаті чого виникла заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 11500000грн.00коп., в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідача 1 на скрутне фінансове становище суд не приймає до уваги з огляду на те, що стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється субєктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

До того ж, положеннями ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Посилаючись на несвоєчасне виконання грошового зобовязання відповідачами щодо оплати вартості отриманих цінних паперів, позивачем нараховані 3% річних за період з 29.12.2010р. по 18.03.2011р. та індекс інфляції за період з грудня 2009р. по лютий 2011р. на суму основної заборгованості 11500000грн.00коп.

Право вимагати виконання зобовязання виникло у позивача з 28.12.2009р., однак позивачем заявлений період нарахування 3% річних та інфляційних витрат починаючи з 29.12.2009р., що є його правом, у звязку з чим суд розглядає вимоги позивача в рамках заявленого періоду.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши арифметичних розрахунок в частині позовних вимог про сплату інфляційних витрат та 3% річних за допомогою відповідної програми системи інформаціно-правового забезпечення „Законодавтво, з урахуванням Рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Лист ВСУ від 03.04.97р. № 62-97р, за період з 29.12.2009р. по 18.03.2011р. включно, встановив, що заявлена позивачем сума інфляційних нарахувань у розмірі 12788000грн.00коп. та 3% річних у сумі 420616грн.44коп. не перевищує розмір, який може бути нарахований за заявлений період, а отже, підлягає стягненню з відповідача 1 у заявленому розмірі (враховуючи межі позовних вимог). Позовні вимоги в цій частині суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням подані позивачем докази, дійшов висновків, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі суми основного боргу 11500000грн.00коп., інфляційних нарахувань в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп. тільки відносно відповідача 1.

Позивач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не довів факт неналежного виконання з боку відповідача 2 своїх зобовязань, виниклих на підставі договору № Б48/1103/005; 08/1103/001 від 11.03.2008р. на брокерське обслуговування (доручення) на ринку цінних паперів та замовлення № Б48/1410/013/012; 08/1410/001 від 14.10.2008р. та наявності у відповідача 2 зобовязань щодо сплати заявленої до стягнення суми заборгованості. Навпаки, відповідач 2 в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання по продажу цінних паперів, про що свідчить сам договір купівлі продажу цінних паперів № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р. та продаж акцій по обумовленій сторонами в замовленні ціні. Крім того, пунктом 5.3 договору купівлі продажу цінних паперів № Б48/1410/014;08/1410/002 від 14.10.2008р. сторони передбачили, що повірений (відповідач 2) не несе відповідальність за неналежне виконання продавцем (позивач) та покупцем (відповідач 1) своїх зобовязань за цим договором.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє позивачу в задоволені вимог до відповідача 2 у звязку з їх безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інноваційні стратегії, м. Київ до Лутугинського державного науково виробничого валового комбінату, м. Лутугине та до відповідача та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ада Брок, м. Донецьк про: стягнення заборгованості у розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп. задовольнити частково.

Стягнути з Лутугинського державного науково виробничого валкового комбінату (юридична адреса: 92000, Луганська обл., м. Лутугине, вул. Заводська, будинок 2, , р/р 3001 в АТ КБ „ТК Кредит м. Київ, МФО 322830) на користь Публічного акціонерного товариства „Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інноваційні стратегії (юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 73, офіс 5, , р/р 2001 в АТ КБ „ТК Кредит в м. Києві, МФО 322830) суму основного боргу в розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп., витрати на оплату державного мита в сумі 25500грн. 00коп., інформаційно технічного забезпечення судового процесу в сумі 236грн.00коп.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інноваційні стратегії, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ада Брок, м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 11500000грн.00коп., інфляційні нарахування в сумі 12788000грн.00коп., 3% річних у сумі 420616грн.44коп. відмовити.

У судовому засіданні 04.07.2011р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2011р.

Суддя Макарова Ю.В.

< Список > < Довідник >

< Список > < Довідник >

< Текст >