ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2011 р.
Справа №18/2407/11

За позовом Приватного підприємства
"Кобеляки Сяйво", вул. Червоноарміська,
2-а,

м. Кобеляки, Кобеляцький район,
Полтавська область, 39200

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавський
гостинець", вул. Половка 68, м.Полтава,
36034

про стягнення грошових коштів

Суддя Тимченко Богдан Петрович

Представники:

від позивача: Линник С.І. дор. б/н від
01.11.10 р.

від відповідача: Письмак О.В., дов. б/н
від 12.09.2011р.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна
заява Приватного підприємства
"Кобеляки Сяйво" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полтавський Гостинець" про стягнення
заборгованості згідно договору
поставки № 45 від 02.05.2011р. суми основного
боргу в розмірі 28650,85грн. та пені в сумі
9 498,75грн.

Позивач та його представник в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд їх
задовольнити.

Відповідачем до початку судового
засідання суду подано відзив (вхід. №
15648д від 06.10.2011р. канцелярії суду), в
якому він проти боргу перед позивачем
не заперечує, також повідомив про
часткову сплату суми основного боргу в
розмірі 500,00грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 2263 від 05.10.2011р.
та

Позивач підтвердив факт
часткової сплати суми боргу в розмірі
500,00грн.

Суд прийняв, розглянув по суті дане
твердження відповідача. Провадження у
справі в частині стягнення суми
основного боргу 500,00гривень підлягає
припиненню відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані сторонами докази,
всебічно, повно та об'єктивно
розглянувши в судовому засіданні всі
обставини справи в їх сукупності,
керуючись законом, заслухавши
представників сторін суд встановив, що
02.05.2011р. між Приватним підприємством
"Кобеляки Сяйво", м. Кобеляки (надалі
Позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Полтавський
гостинець" (надалі Відповідач) було
укладено договір поставки № 45.

Згідно з розділом 1 вказаного вище
договору Постачальник (Позивач у
справі) зобов'язується поставити та
передати у власність Покупця
(Відповідач у справі) товар в
асортименті, кількості та по ціні, які
вказані в накладних, підписаних
представником сторін, а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити його в терміни, передбачені
договором.

Відповідно до п. 4.1. вказаного вище
Договору, Покупець (Відповідач)
зобов'язується здійснювати розрахунки
за поставлену партію товару протягом 7
(семи) календарних днів з моменту
поставки кожної партії товару.
Накладна або рахунок є підставою для
проведення оплати.

За період із 04.05.2011р. по 31.05.2011р.
Відповідачем було отримано Товар -
продукти харчування (відповідно до
видаткових накладних арк. справи 24-35)
на загальну суму 45071,60 гривень (копії
накладних в матеріалах справи).

Взяті на себе за Договором
зобов'язання щодо оплати за
поставлений Товар Відповідач належним
чином не виконав, сплативши за Товар
частково згідно платіжних доручень
(наявні в матеріалах справи арк. справи
36-41) на загальну суму 16420,75грн.

На момент розгляду справи по суті та
прийняття по ній рішення
заборгованість Відповідача перед
Позивачем становить 28150,85гривень
(Відповідачем частково сплачена
заборгованість після порушення
провадження у справі в сумі 500гривень -
докази в матеріалах справи), яку і
просить стягнути позивач на свою
користь.

Суд вважає вимоги Позивача
обґрунтованими, доведеними наданими по
справі матеріалами і доказами та
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно із ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК
України, сторони є вільними в укладені
договору, в виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Стаття 712 ЦК України передбачає,
що за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662
ЦК України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Статтями 509 - 510 ЦК України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 173 надалі ГК
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із статтями 526 - 527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 599 ЦК України передбачає,
що зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Вимоги Позивача в частині
стягнення з Відповідача суми боргу в
розмірі 28150,85гривень підтверджені
наявними у справі доказами та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до статті 546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно з п. 5.2. Договору вказаного
вище в разі порушення терміну оплати
вартості поставленого товару, що
встановлений пунктом 4.1 вказаного
Договору, Постачальник має право
стягнути з Покупця пеню в розмірі 0,5%
від простроченої суми платежу за кожен
день прострочки.

Позивачем Відповідачу нарахована
пеня в сумі 9498,75 гривень (розрахунок в
матеріалах справи). Вказані вимоги
підтверджені наявними у справі
доказами та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК
України Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У нарадчій кімнаті суд приходить до
висновку, що позивачем у відповідності
до положень статей 32-34, 36 ГПК України
подані належні докази, що містяться в
матеріалах справи, які дають підстави
заявлені позовні вимоги задовольнити
частково та стягнути з Відповідача на
його користь Позивача суму боргу в
розмірі 28150,85гривень та пені в сумі 9498,75
гривень. Припинити провадження у
справі в частині стягнення суми
основного боргу 500,00гривень відповідно
до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Згідно із п. 4 роз'яснення Вищого
арбітражного суду України № 02-5/422 від
10.12.1996 р. (із змінами і доповненнями) "Про
судове рішення" у відповідності з
статтею 4 ГПК України рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43,
п. 11 ч. 1 ст. 80, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш
И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Припинити провадження у справі
в частині стягнення суми боргу в
розмірі 500,00 гривень у зв'язку із
відсутністю предмету спору на підставі
п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полтавський Гостинець»(36000, м.Полтава,
вул. Половка, 68, Код , р/р
8001 Київська ФПАТ КБ «Південбанк»в
м.Київ МФО 320876) на користь Приватного
підприємства «Кобеляки Сяйво»(39200,
Полтавська область, м.Кобеляки, вул.
Червоноармійська, 2-а, Код ,
р/р 6291 в КБ «Приватбанк» в м.
Кобеляки МФО 331401) суму основного боргу
в розмірі 28150,85гривень та пені в сумі
9498,75 гривень.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Б.П.Тимченко