ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2011 р. № 2550/11

Суддя Миханюк М.В. розглянувши матеріали за заявою Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овпек" : 35700,Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Старицького, 4

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі звернулося до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овпек": 35700, Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Старицького, 4 на підставі ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вимоги викладені в заяві заявник обгрунтовує наявністю заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором в сумі 1537 грн. 57 коп., відсутністю керівних органів ТзОВ "Овпек" за її місцезнаходженням .

Як зазначається в заяві, 22.03.2010р. Управлінням Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі прийнято рішення про застосування до боржника фінансових санкцій та нарахування пені в розмірах 412,64 грн. та 1130,83 грн. відповідно.

На виконання зазначеного рішення 07.05.2010р. видано вимогу про сплату боргу №Ю 175 ОСОБА_1 відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2011р., виконавче провадження по стягненню з ТзОВ "Овпек" заборгованості в сумі 1537,57 грн. припинене у зв'язку із відсутністю коштів на арештованих рахунках, а також майна, на яке можливо звернути стягнення і яке належить боржнику на праві приватної власності не виявлено.

Таким чином, заборгованість ТзОВ "Овпек" перед Пенсійним фондом становить 1537 грн. 57 коп., у тому числі - 411,07 грн. - фінансових санкцій та 1126,50 грн. пені.

За таких обставин просить суд порушити провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Овпек" та визнати банкрутом.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Інше передбачено ч.1 ст.52 Закону, яка визначає особливості банкрутства відсутнього боржника. Згідно з вказаною нормою заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань боржником.

Крім того, згідно до частини першої статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або в разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених частиною першою статті 52 вищезазначеного Закону, а не виключно за наявності всієї сукупності перелічених у цій статті підстав.

Тобто, ініціюючим кредитором має бути належним чином підтверджений факт нездійснення боржником підприємницької діяльності, зокрема у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені

Згідно ч.5 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч.1,3 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Проте, судом встановлено, що в підтвердження відсутності боржника за його місцезнаходженням, заявником не подано витягу (довідки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Виходячи з вимог ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, ініціюючим кредитором у якості грошових зобов'язань боржника визначений борг у сумі 1537,57 грн., який складається виключно із сум штрафних санкцій та пені.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до складу грошового зобов'язання, що складає кредиторські вимоги до боржника (у тому числі безспірні), не зараховуються недоїмка (пеня та штраф).

Отже, оскільки визначені кредитором грошові вимоги до боржника складаються лише з сум фінансових санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, такі вимоги не зараховуються до складу грошових зобов'язань, що покладаються в основу кредиторських вимог відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В якості доказів направлення заяви боржнику заявником - Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі додано до заяви копію квитанції про направлення поштових відправлень ТзОВ "Овпек". Проте, не додано опис вкладення.

Таким чином, заявником не виконано вимоги статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, тобто не додано до заяви доказів відправлення відповідачеві (боржнику - ТзОВ "Овпек") копії заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду з підстав вказаних в даній статті та з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про порушення справи про банкрутство ТзОВ "Овпек" підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 56, 57, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.1, 7, 9, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду заяву Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овпек": 35700, Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Старицького,4, ІК 32089603.

2. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущеного порушення.

Суддя Миханюк М.В.