ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2011
Справа № 18/2104/11

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна", 04053, м. Київ, вул.. Артема, 42

Представник позивача в особі
Товариства з додатковою
відповідальністю «Інтер-Ріск Україна»,
04053, м. Київ, вул. Артема, 42

До відповідача Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат", 39802,
м. Комсомольськ Полтавської області,
вул. Будівельників, 16

Про стягнення 66 245,65 грн., в т.ч. 49 564,00 грн.
-сума страхового відшкодування за
фактом ДТП, що сталася 14.04.2008р. в м.
Комсомольську на вул.. Будівельників за
участю застрахованого автомобіля
Volkswagen Caddy, д/н НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля HD 785-5”, д/н НОМЕР_5,
під керуванням ОСОБА_3, працюючого
водієм у відповідача і з вини якого
сталася ця подія, 3 851,73 грн. - пеня за
прострочення виплати страхового
відшкодування, 9 465,00 грн. -втрати від
інфляції, 3 364, 92 грн. -3% річних,

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники:

від позивача відсутні (див.
протокол судового засідання)

від відповідача Смольський Ю.С.
(див. протокол судового засідання)

13.12.2011 року у судовому засіданні
відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України
оголошено вступну і резолютивну
частину рішення, додано до справи та
повідомлено про строк виготовлення
повного тексту рішення.

Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судових засіданнях
17.10.2011р., 25.10.2011р., 15.11.2011р. в порядку ст. 77
ГПК України в реагування на клопотання
сторін про відкладення розгляду справи
для можливості надати додаткові
документальні докази в справі.

Суть спору: Стягується 66 245,65 грн., в т.ч.
49 564,00 грн. -сума страхового
відшкодування за фактом ДТП, що сталася
14.04.2008р. в м. Комсомольську на вул..
Будівельників за участю
застрахованого автомобіля «Volkswagen Caddy»,
д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля HD 785-5”, д/н НОМЕР_5, під
керуванням ОСОБА_3, працюючого водієм у
відповідача і з вини якого сталася ця
подія, 3 851,73 грн. - пеня за прострочення
виплати страхового відшкодування, 9 465,00
грн. -втрати від інфляції, 3 364, 92 грн. -3%
річних.

Позивач представництво в судове
засідання не забезпечив, надіславши
клопотання, викладене у додаткових
поясненнях № 28/3/2009-11/ИР від 07.12.2011р. (вх№
19646д від 13.12.2011р.), про розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Відповідач проти позову заперечує за
мотивами відзиву на позов від 03.10.2011р.
(т. 2, а.с. 32) та письмових пояснень від
12.12.2011р. (т. 2, а.с. 55-58), посилаючись на те,
що автомобіль «Volkswagen Caddy», державний
реєстраційний номер НОМЕР_4 не був
предметом страхування за договором №
021.32164.0086 від 08.08.2007р. -в додатку № 1 до
договору, який визначає перелік
застрахованих транспортних засобів,
вказаний автомобіль відсутній; за
держаним реєстраційним номером НОМЕР_4
застрахований автомобіль Ford Transit. При
цьому до матеріалів позовної заяви
залучені два екземпляри додатку № 1 до
договору страхування № 021.32164.0086 від
08.08.2007р. (т. 1, а.с. 29-30), які різняться між
собою.

Позивач в спростування зазначених вище
тверджень відповідача надав письмові
пояснення, залучені до матеріалів
справи (т. 2, а.с. 59-61) про допущення
технічної помилки при оформленні
договору страхування № 021.32164.0086 від
08.08.2007р., а саме невірності зазначення в
додатку № 1 до договору державних
реєстраційних номерів застрахованих
транспортних засобів. Додатковою
угодою № 1 від 09.08.2007 року (т. 2, а.с. 63)
сторони внесли зміни до укладеного
договору страхування. В підтримання
своєї позиції позивач посилається на
те, що транспортний засіб є
індивідуально визначеною річчю,
ідентифікаційним (унікальним) номером
якого є номер кузова. Він містить
інформацію про виробника,
характеристики транспортного засобу
та рік випуску.

Як в фототаблиці до звіту про оцінку №
204/07/08 , так і в додатку № 1 до договору
страхування № 021.32164.0086 від 08.08.2007р.
зазначений автомобіль марки «Volkswagen
Caddy», номер кузова НОМЕР_6, що був
предметом страхування за договором
страхування транспортних засобів №
021.32164.0086 від 08.08.2007р. та додаткової угоди
до нього № 01 від 09.08.2007р.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

14.04.2008 р. в м. Комсомольськ на вул.
Будівельників трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Volkswagen Caddy»,
державний номер НОМЕР_4, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля «Komatsu HD 785-5»,
державний номер НОМЕР_5, під керуванням
водія Відкритого акціонерного
товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний
комбінат»ОСОБА_3.

Постановою Комсомольського міського
суду Полтавської області № 3-1996/08 від
22.04.2008р. ОСОБА_3 було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний
реєстраційний номер НОМЕР_4, номер
кузова НОМЕР_6 на випадок пошкодження,
знищення, незаконного заволодіння,
крадіжки та інших випадків було
застраховано за договором страхування
транспортних засобів № 021.32164.0086 від
08.08.2007р. та додаткової угоди до нього №
01 від 09.08.2007р., укладеними між Дочірнім
підприємством «Сумітек Україна»та
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ПЗУ
Україна»(попередня назва - Відкрите
акціонерне товариство «Страхова
компанія «ПЗУ Україна») на строк з
09.08.2007р. по 08.08.2008р.

Позивач на підставі страхових актів №
021.32164.0086.L02.04 від 23.09.2008р., № 021.32164.0086.L02.05
від 21.10.2008р., № 021.32164.0086.L02.08 від 09.12.2008р.
та розрахунків сум страхового
відшкодування до них, угоди
купівлі-продажу від 02.12.2008р., звіту про
оцінку вартості пошкодженого
транспортного засобу № 204/07/08, висновку
спеціаліста автотоварознавця № 253 від
27.05.2008р., рахунку № СС00030147 від 23.06.2008р.
здійснив виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника - Дочірнього
підприємства «Сумітек Україна» в
розмірі 49 564,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями:

- № 11798 від 26.09.2008р. на суму 37 864,00
грн.;

- № 13078 від 24.10.2008р. на суму 7 000,00
грн.;

- № 13868 від 12.12.2008р. на суму 7 700,00 грн.

Стаття 993 Цивільного кодексу України
передбачає, до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, яка отримала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за спричинені збитки.

Аналогічне положення встановлено
статтею 27 Закону України "Про
страхування". Так, до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Пункт 1 статті 1187 Цивільного кодексу
України до джерела підвищеної
небезпеки відносить діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

У відповідності до статті 1188 ЦК
України, яка передбачає загальні
підстави відшкодування шкоди, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1).

За приписами частини 1 статті 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Виходячи із наведених вище норм,
відшкодування шкоди, спричиненої з
вини ОСОБА_3 - працівника відповідача -
під час виконання ним своїх трудових
обов'язків, покладається на ВАТ
«Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат».

В порядку досудового розгляду даного
спору позивач письмово звернувся до
відповідача з регресною вимогою №
28/3/2009 від 16.02.2009 року про відшкодування
шкоди по зазначеній вище страховій
події в розмірі 49 564,00 грн. Відповідач на
вимогу позивача не відреагував,
відшкодування не здійснив.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок
боржника, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора сплатити грошову суму з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3%
річних від простроченої суми.

З дотриманням цієї норми, позивачем
приведено розрахунок втрат від
інфляції в розмірі 9 465,00 грн. та 3% річних
-3 364,92 грн. за період 15.12.2009р. -01.05.2011р. (т.1,
а.с. 3-4).

Позивач заявив до стягнення 3 851,73 грн.
пені за прострочення виплати
страхового відшкодування із
посиланням на частину 1 статті 230
Господарського кодексу України.

За останньою приведено нормою
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

При цьому частина 2 статті 230 ГК України
визначає коло осіб (суб'єктний склад)
права застосування штрафних санкцій, а
саме учасники відносин у сфері
господарювання.

При цьому слід зазначити, що пеня є
одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК
України, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
543/96-ВР від 22.11.1996 року, за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
підлягають стягненню штрафні санкції у
вигляді пені, розмір якої повинен
визначатися обліковою ставкою
Національного банку України за увесь
час користування чужими коштами та
узгоджуватися в договорі.

Оскільки (1) відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, не є
господарським зобов'язанням, (2)
відсутність між сторонами договірних
відносин, які б передбачали санкції за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, суд дійшов до висновку про
відмову в задоволенні вимог позивача
щодо стягнення пені за прострочення
виплати страхового відшкодування в
сумі 3 851,73 грн.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
частковому задоволенню в сумі 62 393,92
грн. (49 564,00 грн. сума страхового
відшкодування + 9 465,00 грн. втрат від
інфляції + 3 364,92 грн. 3% річних).

У відповідності до ст. 49 ГПК України
державне мито та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 78, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат»(39802,
Полтавська область, м. Комсомольськ,
вул. Будівельників, 16, ,
р/р 1980 в філії ПРРУ Банку «Фінанси
та Кредит», МФО 331564) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»(04053, м.
Київ, вул. Артема, 42, , р/р
№ 4127 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) -62
393,92 грн., в т.ч. 49 564,00 грн. -сума
страхового відшкодування за фактом
ДТП, що сталася 14.04.2008р. в м.
Комсомольську на вул. Будівельників за
участю застрахованого автомобіля Caddy”,
д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля HD 785-5”, д/н НОМЕР_5, під
керуванням ОСОБА_3, працюючого водієм у
відповідача і з вини якого сталася ця
подія, 9 465,00 грн. -втрати від інфляції, 3
364, 92 грн. -3% річних, державне мито -623,94
грн. та витрати за забезпечення
судового процесу -222,29 грн.

3. Видати наказ з набранням чинності цим
рішенням.

4. В частині стягнення пені за
прострочення виплати страхового
відшкодування в сумі 3 851,73 грн. -
відмовити.

5. Копію цього рішення надіслати
сторонам та представнику позивача за
адресами, зазначеними в її вступній
частині.

СУДДЯ
БУНЯКІНА Г.І.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 20.12.2011 року