ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2011 року Справа № 5005/2444/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В. Крутовських В.І.,

секретар судового засідання Лазаренко П.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 21.03.2011 року

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №03/05 від 03.05.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автологістика»на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2011 року у справі №5005/2444/2011

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автологістика», м.Київ

до приватного підприємства Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 31 712 грн. 70 коп.

В С Т А Н О В И В:

В червні 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Автологістика»(далі по тексту ТОВ «Автологістика») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал»(далі по тексту ПП «Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал») на свою користь 31 712 грн. 70 коп. передплати, перерахованої позивачем відповідачу за договором №09/04/10-UA від 09.04.2010 року про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеним між сторонами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що в порушення умов договору відповідач транспортно-експедиторські послуги надав невчасно, внаслідок чого необхідність перевезення вантажу у позивача відпала, його поставка кінцевому отримувачу зірвана, тому позивач вважає спірну суму заборгованістю відповідача, яка має бути йому повернута. При цьому позовні вимоги мотивовані ст.ст.11, 509, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що послуги з перевезення вантажів були ним надані позивачу у відповідності з умовами вищезазначеного договору, а сума грошових коштів, отримана від позивача, направлена за митне оформлення його вантажу, отримання дозволу та подання автопоїздів до міста навантаження, тому підстав для повернення отриманої передплати не вбачає.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2010 року у справі №25/148-10, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.10.2010 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.12.2010 року у справі №25/148-10 постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.10.2010 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2010 року у справі №25/148-10 скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2011року у справі №5005/2444/2011 (суддя Боділовська М.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивач, посилаючи на те, що воно є винесеним з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю висновків, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; неправильним застосування норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2011 року у справі №5005/2444/2011 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Автологістика»задовольнити.

Скаржник зазначає, що:

- заявки, що містяться в матеріалах справи, оформлені та підписані відповідачем одноособово, тому їх не можна вважати заявками позивача;

- у відповідача не було підстав для подачі транспортних засобів під завантаження;

- договором №09/04/10-UA від 09.04.2010 року не узгоджено сторонами здійснення перевезення за маршрутом с. Пилиповичі (Україна) Хельм (Польща);

- жодних вимірів автовозів відповідача позивачем не проводилось;

- рахунок №01/04/2010 від 16.04.2010 року на суму 3 000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 09.04.2010 року становить 31 712 грн. 70 коп. не стосується спірних взаємовідносин сторін, оплата відповідачем будь-яких сум третім особам не відноситься до предмету спору, така сплата не доведена належними доказами.

Відповідач проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Між позивачем - ТОВ «Автологістика»та відповідачем - ПП «Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал»укладений договір №09/04/10-UA про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.04.2010 року (далі по тексту договір), за умовами якого виконавець (відповідач у справі) від свого імені, але за дорученням та за рахунок замовника (позивача у справі) прийняв на себе зобовязання з організації перевезень та експедиції вантажів замовника шляхом залучення автопоїздів транспортних компаній, з якими укладені відповідні контракти на здійснення диспетчерських функцій.

Відповідно до п.3 ст.929 Цивільного кодексу України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

До обовязків виконавця, згідно п.3.1 договору, входить: за рахунок та за дорученням замовника організовувати перевезення його вантажів в міжнародному сполученні; у відповідності з дійсною заявкою замовника надавати в необхідній кількості такий рухомий склад, який відповідає обсягу та характеру вантажу, а також іншим вимогам заявника.

В ході підготовки та проведення перевезення виконавець зобовязаний:

- сплатити відповідні збори, мита та інші платежі, що стягуються у відповідності із законодавством країни відправника, призначення та транзиту;

- контролювати приймання та здавання вантажу по кількості місць та (або) ваги;

- забезпечити збереження вантажу;

- виконати інші організаційні заходи з доставки вантажу.

Виконавець представляє інтереси замовника в межах договору (п.3.1.8 договору).

Замовник, в свою чергу, зобовязаний за договором, у відповідності із його п.3.2 для виконання робіт та послуг виконавцем надавати йому складені дані та своєчасно здійснювати оплату за надані послуги у відповідності з п.4.2 договору.

Пунктом 4 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, а саме:

Ставки (сума витрат, повязаних з перевезенням) за конкретними маршрутами визначається в заявці.

Виконавець виставляє рахунок замовнику на оплату обумовленої ставки.

Виконавець та замовник підписують акт-звіт про виконані роботи (послуги), у випадку коли замовник відмовляється від підписання акту-звіту і тим самим відмовляється оплачувати вже виконані послуги, то такий акт-звіт набирає чинності за наявності підпису тільки з боку виконавця та послуги вважаються виконаними в повному обсязі.

Замовник оплачує виставлені виконавцем рахунки на протязі 3 банківських днів після підписання акту-звіту.

Підставою для перерахування коштів від замовника на рахунок виконавця є наступні документи:

- рахунок від виконавця;

- факсиміле CMR.

Різниця між сумою, що поступила на розрахунковий рахунок виконавця та сумою, що перерахована на розрахунковий рахунок перевізника, є винагородою виконавця (п.9.8. договору).

Отже, зі змісту договору вбачається, що конкретні його умови мають узгоджуватися сторонами по кожному випадку (випадкам) надання замовнику виконавцем послуг, та надання таких послуг має здійснюватись останнім на підставі заявки замовника з дотриманням його інструкцій та вимог.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

На підставі виставленого відповідачем рахунку №04/09-1 від 09.04.2010 року в якості передплати за послуги з транспортування вантажу за маршрутом с.Пилиповичі (Україна) Хельм (Польща) відповідно до заказу №04/09-1-UA від 09.04.2010 року ТОВ «Автологістика»перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал»31 712 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 09.04.2010 року (а.с.51 т.1).

В матеріалах справи міститься заказ автомобіля №04/09-1-UA (а.с.43, т.1), який підписаний одноособово відповідачем, тоді як пунктом 3.1.4 договору визначено, що виконавець надає у необхідній кількості такий рухомий склад, який відповідає обєму та характеру вантажу, іншим вимогам замовника у відповідності з дійсною заявою останнього.

У відповідності з ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що 09.04.2010 року він перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 31 712 грн. 70 коп. в якості передплати за надання послуг з перевезення вантажу маршрутом с. Пилиповичі (Україна) Хельм (Польща). Однак, заперечуючи проти умов заявки №04/09-01-UA, що міститься в матеріалах справи та подана відповідачем, зі свого боку, не надав заявки замовника, на підставі якої виконавець мав надати послуги з перевезення вантажу по вказаному маршруту, в якій зазначались би кількість автопоїздів, дата та час їх подання, відомості щодо вантажу тощо.

Згідно п.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п.4.4 договору підставою для перерахування коштів позивачем відповідачу є, зокрема, факсиміле міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR).

Враховуючи, що позивачем заперечується факт надання замовлення на здійснення відповідачем послуг за умовами, які визначені у заявці №04/09-01-UA, а відповідачем належними доказами, у відповідності із ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено узгодження між сторонами таких умов, в тому числі витрат, повязаних з перевезенням за конкретним маршрутом (п.4.1 договору); договір не містить конкретних умов щодо вантажу, що має перевозитись, строків перевезення та доставки, вартості послуг та ним не передбачено здійснення замовником передплати (оплата має здійснюватись після виконання робіт на підставі відповідного атку-звіту та факсиміле CMR), колегія суддів вважає, що подана відповідачем заявка не може встановлювати будь-які права та обовязки для сторін за договором, а подані відповідачем докази не можуть бути прийняті судом в якості доказів надання послуг позивачу за його заявкою.

Щодо заказу автомобіля №04/09-2-UA (а.с.44, т.1), то він не був зазначений у рахунку №04/09-1 від 09.04.2010 року як підстава для перерахування позивачем спірних грошових коштів.

Предметом позову у справі є стягнення з ПП «Транспортна компанія «Східний Експрес-Універсал»заборгованості за договором звязку з неналежним виконанням відповідачем його умов.

Приймаючи до уваги те, що позивачем належними доказами не доведено, що перерахування грошових коштів в розмірі 31 712 грн. 70 коп. ним здійснено на підставі договору №09/04/10-UA від 09.04.2010 року (з фінансових документів (а.с.5, 15) цього не вбачається), та з вищенаведених підстав позовні вимоги за визначеним позивачем предметом задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що підставою для скасування рішення, у відповідності із ст.104 Господарського процесуального кодексу України є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також невідповідність висновкам, викладеним в рішенні, обставинам справи, та що встановлені судом обставини в оскарженому рішенні суду першої інстанції щодо підстав для відмови від позову згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України можуть мати преюдиційне значення, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2011 року у справі №5005/2444/2011 підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автологістика»задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2011 року у справі №5005/2444/2011 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову позивачу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.А. Прудніков

Суддя В.І. Крутовських

(Повний текст постанови складено 01.08.2011р.)