ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" лютого 2011 р.Справа № 17/Б-5022/1297/2011
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши заяву кредитора: ОСОБА_1, м. Тернопіль

до боржника: суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області

про банкрутство

за участю представників сторін:

Кредитора: ОСОБА_3, довіреність серії ВРВ № 282261 від 05.11.2010р.;

Боржника: ОСОБА_4, довіреність серії ВМІ № 182191 від 10.07.2009 року

ВСТАНОВИВ:

Кредитор: ОСОБА_1, м. Тернопіль, звернувся до господарського суду Тернопільської області 24.01.2011р. із заявою від 24.01.2011 року про порушення справи про банкрутство суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку статті 52 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з підстав неспроможності підприємця погасити заборгованість, яка виникла згідно договору позики від 01.07.2008 року на загальну суму 325000 грн.

Заявлені вимоги кредитор обґрунтовує неможливістю встановити місцезнаходження боржника; відсутністю коштів на рахунку в банківській установі та припинення ним підприємницької діяльності.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2011р. порушено провадження у справі про банкрутство суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Скалат та призначено підготовче засідання на 08.02.2011р.; витребувано від сторін додаткові докази на обґрунтування доводів, викладених у заяві про порушення справи про банкрутство.

Представник кредитора в судовому засіданні заявлені грошові вимоги підтримав повністю, просив визнати боржника банкрутом.

Представник боржника заперечив проти доводів, викладених у заяві, зазначивши, що боржник дійсно припинив господарську діяльність, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; заперечень щодо розміру заявлених грошових вимог кредитора не надав. Просить суд припинити провадження у справі.

Представникам сторін розяснено їх процесуальні права та обовязки відповідно до статей 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Дослідивши подані до заяви документи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив:

Статтею 52 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон про банкрутство) встановлено, що у разі, якщо громадянин підприємець або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобовязання.

01.07.2008 року між громадянином ОСОБА_1 як Позикодавцем та суб"єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Позичальником, укладено договір позики без номеру, предметом якого є надання Позикодавцем Позичальнику позики в розмірі 400 000 гривень для розвитку підприємницької діяльності з кінцевим строком повернення готівкою позики не пізніше 31 грудня 2009р.

Факт отримання грошей підтверджується розпискою, наданою Позичальником та власноручно підписаною останнім в момент передачі коштів.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області (справа № 2 "н" -57/110) стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 325 000 грн., про що видано судовий наказ 23 липня 2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 21 жовтня 2010 року було відкрито виконавче провадження ВП № 22056501 по даному виконавчому документу, а 25.10.2010 року відділом ДВС в порядку статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" - винесено постанову та накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення 325 880 грн. Крім того, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, в межах суми боргу.

У поданій заяві та в судовому засіданні кредитор стверджує, що відділ ДВС неспроможний провести стягнення на підставі наказу суду, проте такі твердження не підтверджуються документально, оскільки кредитором не представлено документів виконавчого провадження щодо неможливості стягнення з боржника даної суми заборгованості.

Окрім того, як слідує з поданої заяви б/н від 24.01.2011р., кредитор просить порушити справу про банкрутство фізичної особи-підприємця, з посиланням на приписи статті 52 Закону про банкрутство, стверджуючи, що останній відсутній за місцезнаходженням та припинив підприємницьку діяльність. Наведені обставини підтверджує довідкою, виданою державним реєстратором Підволочиської райдержадміністрації № 572586 від 14.12.2010р. , з якої слідує, що 10.12.2010р. боржником прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

З метою всебічного, повного та обєктивного розгляду справи, в порядку підготовки справи до розгляду, ухвалою суду від 27 січня 2011 року зобовязано кредитора представити в судове засідання належні докази фактичного припинення боржником господарської діяльності; обґрунтувати та документально підтвердити підстави звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; докази відсутності боржника за його місцезнаходженням (довідка держреєстратора); докази повернення виконавчого листа органом ДВС без виконання; акт державного виконавця про неможливість стягнення; належним чином засвідчені копії документів, долучених до заяви; рішення Підволочиського районного суду про стягнення коштів; відомості про всі наявні у боржника розрахункові рахунки в банківських установах.

Однак, на момент проведення підготовчого засідання кредитором вимоги суду не виконано та не подано без поважних причин витребуваних документів, зокрема доказів повернення виконавчого листа органом ДВС без виконання; акту державного виконавця про неможливість стягнення, доказів відсутності боржника за місцезнаходженням (акт обстеження, акт держвиконавця, повернення поштової кореспонденції з адреси боржника тощо), що унеможливлює здійснення подальшого провадження у даній справі, оскільки кредитором документально не підтверджено факт неплатоспроможності боржника та його відсутність по місцюзнаходження, що, в свою чергу, виключає можливість провадження у справі про банкрутство.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 2 статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, передбачено, що господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього.

Таким чином, зважаючи на передбачений законом строк для розгляду заяви ініціюючого кредитора та зясування обставин наявності чи відсутності перешкод у подальшому розвитку справи про банкрутство, беручи до уваги відсутність доказів на обґрунтування заявлених кредитором вимог та на підставі встановлених обставин, суд вважає, що заява громадянина ОСОБА_1, м. Тернопіль підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з неподанням без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для розгляду заяви ініціюючого кредитора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32, 38, 43, п. 5 ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 5, 7, 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву кредитора: ОСОБА_1, м. Тернопіль від 24.01.2011 року (вх. № 0098 (н) від 24.01.2011р.) про порушення провадження у справі про банкрутство суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області, залишити без розгляду.

2. Визнати такими, що втратили чинність пункти 3-4 ухвали господарського суду від 27.01.2011 року про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та накладення арешту на майно боржника.

3. Ухвалу направити сторонам по справі; державному реєстратору Підволочиської районної державної адміністрації, смт. Підволочиськ Тернопільської області; Відділу Державної виконавчої служби Підволочиського районного управління юстиції, смт. Підволочиськ Тернопільської області; Тернопільському обласному сектору з питань банкрутства, м. Тернопіль, вул. Київська, 3-А; Державній податковій інспекції у Підволочиському районі, смт. Підволочиськ Тернопільської області; Тернопільському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Тернопіль; Тернопільському обласному відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, м. Тернопіль; Тернопільському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів, м. Тернопіль; Підволочиському районному центру зайнятості, смт. Підволочиськ Тернопільської області.

Суддя Н.О. Андрусик