ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" квітня 2011 р. Справа № 06-5-38/758-37/145-10

вх. № 6697/5-37

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Стоянов А.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2;

відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_3 - дов.;

3-тя особа на боці позивача - ОСОБА_4 - дов.

розглянувши заяву ЗАТ "Філіп Морріс Україна" про визнання наказу таким, що не підлягаю виконанню по справі за позовом СПДФО ОСОБА_5, м. Біла Церква 3-я особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ "ОСОБА_6 Аваль"

до ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в о . Київської філії, м. Київ

про визнання нікчемною додаткової угоди та розірвання її, стягнення 17273945,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суд Харківської області від 05.10.2010 р. по справі № 37/145-10 за позовом СПДФО ОСОБА_5 до ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в задоволенні позову відмовити повністю. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2011 р. рішення було змінено. 28.01.2011 р. були видані відповідні накази.

11.04.2011 р. до суду звернувся відповідач з заявою, в якій просить суд визнати наказ господарського суду Харківської області № 06-5-38/758-37/145-10 від 28.01.2011 р. таким, що не підлягає виконанню. Свою заяву він обґрунтовує тим, що зазначений наказ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю у зв'язку з припиненням обов'язку боржника сплатити ФОП ОСОБА_5 17273945,88 грн. у зв'язку з добровільним виконанням боржником такого обов'язку шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 117 ГПК України, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Представник позивача в судове засідання з"явився, проти задоволення заяви ЗАТ "Філіп Морріс Україна" заперечує. Обґрунтовуючи свої заперечення, позивач вказує, що обставини, викладені ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в заяві, не підтверджують відсутності обовязку боржника щодо виконання постанови суду, яка набрала законної сили, не підтверджують наявність підстав, які свідчать про припинення обовязку боржника виконувати вказану постанову. Позивач зазначає, що підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, є доведений факт того, що наказ видано помилково або в разі відсутності обов"язку боржника. Позивач вважає, що заявник повинен подати докази надіслання іншій стороні копії такої заяви і доказів на її обґрунтування: сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви та вказує, що жодних листів від ЗАТ Філій Морріс Українаіз текстом заяви ФОП ОСОБА_5 не отримував, отже заявником були порушені вимоги процесуального законодавства і подана відповідачем заява мала бути повернута йому для виправлення недоліків. Позивач зазначає, що за правилами ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Отже зобов'язання відповідача по поверненню безпідставно утримуваних коштів в сумі 17273945.88 грн. не припинилися, оскільки позивач не погодився з заявою відповідача про зарахування зустрічних вимог. Однією з обов"язкових умов зарахування зустрічних вимог, як одного із способів припинення зобов'язання, є ясність цих вимог, тобто відсутність між сторонами спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання. Позивач відзначає, що Харківський апеляційний господарський суд в постанові від 10.01.2011 р. встановив, що відповідач - ЗАТ Філіп Морріс Україна здійснив залік взаємних зустрічних вимог із ФОП ОСОБА_5 із порушенням ст. 601 Цивільного кодексу України. Вищий господарський суд України постановою від 07.04.2011 р. зазначену постанову суду апеляційної інстанції залишив без змін. Отже, судом винесено рішення про безпідставність проведення відповідачем зарахування зустрічних вимог на 17273945.88 грн. Позивач посилається на ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, згідно яких - зарахування можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо. Отже, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом (п. 31 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008р. № 01-8/211). Натомість при проведеному відповідачем зарахуванні зустрічних вимог, звернення позивача до суду з позовом вже унеможливлене, оскільки спір щодо зобов'язання, яке існувало у відповідача перед позивачем вирішено в судовому порядку, а до стягнення присуджено судові витрати, сплата яких не є господарським зобов'язанням в розумінні положень ст. 202 ГК України, оскільки обов'язок їх сплати (відшкодування) врегульовано нормами процесуального кодексу (ст. 49 ПІК України). На думку позивача, виконавчий документ - наказ господарського суду по справі №06-5-38/758-37/145-10 передбачав виключно стягнення грошових коштів як спосіб виконання ухвали суду. ФОП ОСОБА_5 вказує на те, що виконання відповідачем зобов'язання по сплаті коштів у справі №06-5-38/758-37/145-10 шляхом зарахування зустрічних вимог не є добровільним виконанням постанови апеляційного господарського суду у справі №06-5-38/758-37/145-10 від 10.01.2011р., оскільки згідно вказаної постанови з відповідача підлягають стягненню грошові кошти. Таке зарахування, на думку позивача, суперечить ст. 115 ГПК України, а тому не допускається згідно з ст. 602 Цивільного кодексу України (не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом).

Розглянувши заяву ЗАТ "Філіп Морріс Україна", вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.10.2010 р. у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_5 було відмовлено повністю. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2011 р. апеляційна скарга ФОП ОСОБА_5 була задоволена частково. Рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2010 р. в частині відмови у стягненні 17273945,88 грн. було скасовано та в цій частині було прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині були задоволені. На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2011 р. по справі № 06-5-38/758-37/145-10 господарським судом Харківської області 28.01.2011 р. видано наказ про стягнення з ЗАТ "Філіп Морріс Україна" 17273945,88 грн. на користь ФОП ОСОБА_5

Таким чином 23.07.2010 р. ЗАТ "Філіп Морріс Україна" було розірвано в односторонньому порядку Додаткову угоду № 14 до Договору № 135 від 01.04.2005 р. з ФОП ОСОБА_5, внаслідок чого у ЗАТ "Філіп Морріс Україна" виникло зобовязання повернути ФОП ОСОБА_5 кошти в розмірі 17273945,88 грн. Факт наявності у ФОП ОСОБА_5 відповідної грошової вимоги до ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в розмірі 17273945,88 грн. підтверджується постановою Харківського господарського апеляційного суду від 10.01.2010 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.10.2010 р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2011 року по справі № 06-5-38/758-37/145-10 було встановлено, що у ФОП ОСОБА_5 станом на 23.07.2010 р. існувала заборгованість перед ЗАТ "Філіп Морріс Україна" на суму 45741119,21 грн. за поставлений ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в період з 13.05.2010 р. по 31.05.2010 р. товар (сигарети) за Договором № 135 від 01.04.2005 р., який ФОП ОСОБА_5 не сплатив у строк. Факт поставки товару та розмір заборгованості ФОП ОСОБА_5 перед боржником підтверджується наступними накладними, копії яких надані ЗАТ "Філіп Морріс Україна" до своєї заяви: - № НОМЕР_1 від 13.05.2010 р.; № НОМЕР_2 від 17.05.2010 р.; № НОМЕР_3 від 17.05.2010 р.; № НОМЕР_4 від 18.05.2010 р.; № НОМЕР_5 від 19.05.2010 р.; № НОМЕР_6 від 19.05.2010 р.; № НОМЕР_7 від 20.05.2010 р.; № НОМЕР_8 від 21.05.2010 р.; № НОМЕР_9 від 21.05.2010 р.; № НОМЕР_10 від 22.05.2010 р.; № НОМЕР_11 від 25.05.2010 р.; № НОМЕР_12 від 26.05.2010 р.; № НОМЕР_13 від 26.05.2010 р.; № НОМЕР_14 від 27.05.2010 р.; № НОМЕР_15 від 27.05.2010 р.; № НОМЕР_16 від 28.05.2010 р.; № НОМЕР_17 від 29.05.2010 р.; № НОМЕР_18 від 31.05.2010 р.; № НОМЕР_19 від 31.05.2010 р.; № НОМЕР_20 від 31.05.2010 р.

Враховуючи факт наявності заборгованості у ФОП ОСОБА_5 перед ЗАТ "Філіп Морріс Україна", боржник, керуючись ст. 601 ЦК України, ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України надіслав 27 січня 2011 року ФОП ОСОБА_5 листом №ю2701-11/878 заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. Ця заява була отримана ФОП ОСОБА_5 02 лютого 2011року, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, додана до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Оригінал цього повідомлення, наданий заявником, судом оглянуто в судовому засіданні 26.04.2011р.

В силу статті 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обовязки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно статті 601 ЦК України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Пункт 3 статті 203 ГК України також встановлює, що господарське зобовязання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Таким чином зарахування здійснюється за наявності наступних умов:

1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор одного зобовязання є боржником іншого;

2) вимоги мають бути однорідними, тобто предметом в обох зобовязаннях повинні бути речі одного роду;

3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобовязанням, яке не підлягає виконанню.

Отже, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобовязань.

Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В розумінні статті 601 ЦК України, необхідною умовою для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог є те, щоб за обома вимогами вже настав строк виконання, оскільки неможливо предявити до зарахування вимоги за таким зобовязанням, яке не підлягає виконанню.

У статті 602 ЦК України вказано вичерпний перелік підстав при наявності яких зарахування зустрічних вимог не допускається, зокрема:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Укладеними між сторонами договорами та положеннями чинного законодавства не встановлено заборону здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання рішення.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Наявність заборгованості стягувача перед боржником за договором № 135 від 01.04.2005 р. встановлена рішенням місцевого господарського суду та підтверджена постановою апеляційного господарського суду у даній справі.

Заборгованість боржника перед стягувачем в розмірі 17273945,88 грн. також встановлена рішенням місцевого господарського суду та підтверджена постановою апеляційного господарського суду у даній справі.

Зазначені вимоги є однорідними, оскільки однорідність вимог полягає в тому, що існує грошове зобовязання сторін, тобто кожна із сторін виступає як кредитором так і боржником.

Закон України "Про виконавче провадження" згідно його преамбули визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Проте даний Закон не містить заборону здійснювати під час виконавчого провадження залік зустрічних однорідних вимог та припиняти відповідні правовідносини. Відсутні такі норми як в процесуальному, так і в матеріальному законодавстві, більш того, статтею 602 ЦК України не передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних однорідних вимог за вищевикладених обставин.

Дана правова позиція підтверджується також постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2008 р. № 37/275, відповідно до якої вказано, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить заборон щодо зарахування зустрічних однорідних умов на стадії виконання судового рішення, а отже зарахування можливе при наявності умов, встановлених статтею 601 ЦК України.

За даним правочином, зарахування проводиться на суму меншої грошової вимоги, тобто на вимогу ФОП ОСОБА_5 до ЗАТ "Філіп Морріс Україна" в розмірі 17273945,88 грн. зарахування проведене відповідно до заяви ЗАТ "Філіп Морріс Україна", направленої позивачеві ФОП ОСОБА_5 27.01.2011р. та отриманої ним 02.02.2011р.

Зважаючи на проведення зарахування між сторонами, зобовязання ЗАТ "Філіп Морріс Україна" перед ФОП ОСОБА_5 щодо сплати боргу в сумі 17273945,88 грн. за постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 06-5-38/758-37/145-10 від 10.01.2011 р. є припиненим. А отже, для стягнення на користь ФОП ОСОБА_5 додатково цієї ж грошової суми у виконавчому провадженні на підставі наказу господарського суду Харківської області № 06-5-38/758-37/145-10 від 10.01.2011р. підстав немає.

Разом з цим, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 від 23.02.2011 року відкрито виконавче провадження № 24679136 з виконання наказу № 06-5-38/758-37/145-10 від 28.01.2011 р. про стягнення з ЗАТ "Філіп Морріс Україна" 17273945,88 грн. та надано 7-денний строк для добровільного виконання зазначеного рішення. Відповідно до п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження, при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, рішення підлягає виконанню в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

10.03.2011 р. ЗАТ "Філіп Морріс Україна" подано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України клопотання про закриття виконавчого провадження на підставі п.п. 8 пункту 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", яке було обґрунтоване фактичним виконанням в повному обсязі рішення у звязку з проведенням заліку зустрічних однорідних вимог з ФОП ОСОБА_5 в розмірі суми стягнення (17273945,88 грн.). На підтвердження виконання рішення Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2011 р. по справі № 06-5-38/758-37/145-10 про стягнення з ЗАТ "Філіп Морріс Україна" 17273945,88 грн. до вищезазначеного клопотання було додано належним чином завірену копію листа про зарахування зустрічних однорідних вимог № ю2701-11/878 від 27.01.2011 р.

Станом на день звернення до суду з даною заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження № 24679136 не закрито. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ЗАТ "Філіп Морріс Україна" про визнання наказу таким, що не підлягаю виконанню такою, що підлягає задоволенню.

Суд констатує, що стаття 117 ГПК України не містить в собі положень щодо обовязкового направлення заявником на адресу стягувача копії заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, отже у суду не було підстав відмовляти у прийнятті такої заяви ЗАТ "Філіп Морріс Україна" у звязку з відсутністю доказів направлення її копії ФОП ОСОБА_8

Керуючись ст. 86, 117 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ЗАТ "Філіп Морріс Україна" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати наказ господарського суду Харківської області по справі № 06-5-38/758-37/145-10 від 28 січня 2011 р. (про стягнення з ЗАТ "Філіп Морріс Україна"() на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 (код НОМЕР_21) 17273945,88 грн.) таким, що не підлягає виконанню.

Суддя Мамалуй О.О.