КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2011 № 05/2521

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Зеленіна В.О.

ОСОБА_1

при секретарі: Дімаковій Г.О.

За участю представників:

від Прокуратури ОСОБА_2 (посв. № 496 від 18.09.2003 р.)

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_3 (дов. від 04.01.2011 р.)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Будівельна

компанія Епсілон

на рішення

господарського суду Черкаської області

від 07.04.2011 р.

у справі № 05/2521 (суддя Швидкий В.А.)

за позовом Приватного підприємства Будівельна компанія

Епсілон (далі ПП Будівельна компанія Епсілон)

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси

(далі КЕВ м. Черкаси)

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 07.04.2011 р. по справі № 05/2521 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при прийнятті рішення місцевим судом не взято до уваги, що спірний договір не містить істотних умов, які мають бути в типовому договорі в сфері передачі (транзиту) електричної енергії, тощо.

В судові засідання представник апелянта двічі не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належно (повідомлення про вручення поштового відправлення долучено до матеріалів справи), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, отже апеляційний суд вважав за необхідне справу розглянути за його відсутності.

Представники відповідача та прокуратури доводи скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників відповідача та прокуратури, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Так, 14.12.2010 р. ПП Будівельна компанія Епсілон звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до КЕВ м. Черкаси про визнання договору № 1 від 20.01.2010 р. на транзит електричної енергії недійсним. В обрунтування своїх вимог зазначило, що 20.01.2010 р. між сторонами укладено договір № 1 на транзит електричної енергії (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого відповідач здійснює транзит електричної енергії позивачу в будівлю 1/23 за адресою: в/м № 1, вул. Ільїна, 222, м. Черкаси для забезпечення його побутових потреб та здійснення передбаченої ним статутної діяльності. Позивач оплачує вартість електричної енергії згідно показів лічильника електричної енергії за тарифом відпущеної електроенергії відповідачу з боку ВАТ "Черкасиобленерго". Укладення Договору відбулось з ініціативи відповідача та в його редакції, позивач за час дії Договору не міг реалізувати своїх наданих йому Договором прав, оскільки в будівлі перебувають без законних підстав треті особи, які ніяким чином не пов"язані із власниками нерухомості, однак використовують електроенергію. Відповідно до п. 6.1 розділу 6 "Інші умови" Договору останній набирає чинності з моменту його підписання та складення акту приймання-передачі. Відповідачем не надано такого акту для підписання, отже Договір не набрав чинності. Згідно п. 2.1 Договору сторони при вирішенні всіх питань, що обумовлено Договором, повинні керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, які затверджено Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 р. (далі Правила). В супереч наведеному передбачені Правилами умови в спірному Договорі відсутні. Таким чином, Договір є недійсним на підставі ст. 203 ЦК України. Крім цього, в його розділі 7 «Реквізити сторін» відсутній підпис колишнього начальника відповідача підполковника ОСОБА_4, що є порушенням ст. 181 ГК України, тощо.

До матеріалів справи долучено відзив КЕВ м. Черкаси, згідно якого при укладенні Договору сторонами дотримано встановлені п.п. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України вимоги, а умови для визнання Договору недійсним на підставі п. 1 ст. 207 ГКУкраїни, відсутні, тощо.

Прокуратура підтримала позицію відповідача по справі.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, зясувавши обставини справи, дослідивши надані ними письмові докази й положення чинного законодавства, дійшов висновку про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог, а відтак відмовив в їх задоволенні.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд встановив, що згідно п. 6.1 строк дії спірного Договору до 31.12.2009 р.. Якщо жодна із сторін за два місяці до закінчення дії Договору не заявила про його розірвання, Договір вважається продовжений на той самий термін.

Сторонами не заявлено про розірвання чи зміну умов Договору, тому він на даний час є дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших передбачених законом угод, а також з не передбачених законом угод, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Підставою недійсності правочину на підставі п. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу вимог.

Місцевим судом встановлено, що при укладенні Договору сторонами дотримано вимог згаданими положеннями чинного законодавства.

У відповідності до ст. 6 ЦК України та ст. 627 ЦК України: сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право у договорі врегулювати ті відносини, які не визначено в положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначено цими актами й самостійно врегулювати свої відносини.

Заперечення позивача щодо невідповідності спірного Договору Правилам, місцевий суд до уваги не взяв, оскільки п.1.1 цих Правил встановлено, що вони регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Постачальник електричної енергії (згідно Правил) - суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії. В даному випадку постачальником електричної енергії є ВАТ «Черкасиобленерго», яке надає відповідні послуги щодо електропостачання на підставі договору № 71 від 01.06.2006 р., укладеного між ВАТ «Черкасиобленерго» та відповідачем. Втручання третьої особи, в даному випадку позивача в правовідносини щодо договору № 71 від 01.06.2006 р. є безпідставним, оскільки сторони за договором самостійно визначають свої взаємні права та обовязки. Таким чином, застосування Правил до правовідносин, що виникли у сторін по справі, є безпідставним.

Крім цього, як встановлено місцевим судом, даний позов подано позивачем після подачі позову військової прокуратури Черкаського гарнізону в інтересах відповідача до позивача про стягнення заборгованості за Договором.

Зі змісту Договору видно, що сторони власним волевиявленням вчинили дії, які свідчать про його схвалення і прийняття сторонами - його було укладено належним чином, підписано повноважними представниками, згоди щодо всіх істотних умов договору досягнуто, а сторони приступили до його виконання.

На підтвердження виконання сторонами Договору та зацікавленості у його виконанні свідчить лист позивача № 1083 від 24.09.2010 р. про зобовязання відповідача відновити постачання електричної енергії, яке було припинено у звязку із виникненням його заборгованості по її оплаті, тощо.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування рішення суду не знаходить.

Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, адже не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Будівельна компанія Епсілон залишити без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 07.04.2011 р. по справі № 05/2521 - без змін.

Матеріали справи № 05/2521 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти діб з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Дикунська С.Я.

Судді Зеленін В.О.

ОСОБА_1

07.07.11 (відправлено)