ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.01.11 Справа №19/2-10.
Господарський суд Сумської області у складі: судді Спиридонової Н.О.,
розглянувши матеріали справи №19/2-10
за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в Недригайлівському районі
до боржника Томашівського сільського споживчого товариства
(Сумська область, Недригайлівський район, с.Томашівка ід. код 05291918)
про визнання банкрутом,
Постановою господарського суду Сумської області від 25.01.2010р. в порядку статті 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1
Наказом Державного департаменту з питань банкрутства від 12.03.2010р. №28 було анульовано ліцензію арбітражного керуючого ОСОБА_1 серії АВ №307350 від 27.03.2007р.
Згідно витягу з протоколу №04 засідання Експертно апеляційної ради при Державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва від 15.07.2010р., Експертно апеляційна рада вирішила відмовити в задоволенні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 та визнала таким, що був прийнятий відповідно до вимог законодавства у сфері ліцензування Наказ Державного департаменту з питань банкрутства від 12.03.2010р. №28 в частині анулювання ліцензії арбітражного керуючого ОСОБА_1 серії АВ №307350 від 27.03.2007р.
Разом з тим, ліквідатором ОСОБА_1 не було повідомлено кредитора та суд про факт відсутності у нього діючої ліцензії арбітражного керуючого з 15.07.2010р.
Жодних документів, втому числі судових рішень про зупинення чи скасування рішення Експертно апеляційної ради при Державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва від 15.07.2010р. суду надано не було.
Таким чином, ОСОБА_1 починаючи з 15.07.2010р. і до 03.11.2010р. (дати отримання нової ліцензії) виконував функції арбітражного керуючого ліквідатора Томашівського сільського споживчого товариства без ліцензії арбітражного керуючого.
Крім того, ліквідатор ОСОБА_1 10.08.2010р., 26.08.2010р., 23.09.2010р., 07.10.2010р. в судові засідання не зявлявся, чим затягував розгляд клопотань ініціюючого кредитора у даній справі, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами учасника провадження у справі про банкрутство.
Також, з моменту призначення ліквідатора постановою суду від 25.01.2010р. ОСОБА_1 заходів по погашенню кредиторської заборгованості не здійснювалось. Тривалість ліквідаційної процедури сприяла лише нарощуванню поточної кредиторської заборгованості та ліквідаційних витрат у справі.
Згідно ч.5 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий зобов'язаний:
здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;
аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках;
в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;
виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Згідно частин 8, 9 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної шкоди боржнику чи кредиторам, може бути підставою для анулювання його ліцензії. Про невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого, господарський суд може винести ухвалу, яка направляється державному органу з питань банкрутства. Невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.
Тому, ухвалою від 11.11.2010р. господарський суд Сумської області клопотання кредитора про заміну ліквідатора у справі задовольнив. Усунув арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора Томашівського сільського споживчого товариства. У задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_2 про призначення ліквідатором у справі відмовив. Призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 Відклав розгляд клопотання кредитора про припинення ліквідаційної процедури банкрута та перехід до загальних судових процедур у справі на 21 грудня 2010 року о 10:00 год. Зобовязав ліквідатора ОСОБА_3 та ініціюючого кредитора зясувати питання про наявність (відсутність) майна у банкрута, про що повідомити господарський суд.
20.12.2010р. від ліквідатора ОСОБА_3 надійшло пояснення у справі в якому ліквідатор вказує, що згідно інвентаризаційного опису станом на 08.02.2010р. на балансі боржника знаходилось 13 обєктів нерухомого майна різного ступеня придатності до використання. З цього переліку право власності на обєкти нерухомого майна було оформлено тільки на магазин Мельники ТПЦ З за адресою: Недригайлівський район, с.Маршали. Також ліквідатор зазначає, що в даний час колишній ліквідатор ОСОБА_1 підготовлює документи з часткового продажу вказаного майна та використання коштів.
В листі №20 від 07.06.2010р. ліквідатор ОСОБА_1 повідомляє кредитора про виявлення ним нерухомого майна банкрута (магазинів) (а.с.108 том 1), а в заяві до суду №15 від 05.10.2010р. вказує на відсутність доказів виявлення майна банкрута та недоведеність факту наявності майна у боржника, а також відсутність правовстановлюючих документів на майно банкрута (а.с.132-133).
У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.
Пунктами 1, 2, 3, 10 статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута; ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про приватизацію державного майна» та інших нормативно-правових актів з питань приватизації; у разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»; продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.
У відповідності до статті 13 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» продаж об'єктів малої приватизації на аукціоні полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході торгів найвищу ціну.
Таким чином, арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконуючи обовязки ліквідатора банкрута здійснив відчудження восьми обєктів майна банкрута без дотримання процедури втановленої законодавством, а саме: без проведення оцінки відчужуваного майна та без проведення відкритих торгів з продажу майна (оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна).
Також, згідно частин 10, 11, 12, 14 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.
Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.
Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.
Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.
Також, суд зазначає, що звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого ОСОБА_1 господарським судом не затверджувались.
Згідно ч.1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
З метою усунення недоліків у роботі арбітражного керуючого ОСОБА_1 суд вважає за необхідне направити окрему ухвалу Сектору з питань банкрутства у Сумській області для вирішення питання щодо наявності (відсутності) підстав для анулювання ліцензії арбітражного керуючого ОСОБА_1
Керуючись статтями 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд-
Зобовязти Сектор з питань банкрутства у Сумській області в межах його компетенції провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 при здійсненні ним обовязків ліквідатора Томашівського сільського споживчого товариства у справі №19/2-10, з метою вирішення питання щодо наявності (відсутності) підстав для анулювання ліцензії арбітражного керуючого ОСОБА_1 у звязку з допущеними ним порушеннями чинного законодаства.
Зобовязати керівництво Сектору з питань банкрутства у Сумській області у місячний строк повідомити господарський суд Сумської області про вжиті заходи за результатами розгляду окремої ухвали.
Суддя (підпис) Н.О. Спиридонова