ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" квітня 2011 р. Справа № 9/5027/137/2011.

За позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Чернівці

До відповідача Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Чернівці

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору оренди 72806,02 грн.

та за зустрічним позовом Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Чернівці

до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Чернівці

про стягнення 34779,84 грн. боргу

Суддя М.І.Ніколаєв

Представники:

від позивача ОСОБА_3, довіреність від 08.02.2011 року, ОСОБА_4 представник.

від відповідача ОСОБА_5 дов. від 25.02.2011 року, ОСОБА_6 дов. від 02.04.2011 року.

СУТЬ СПОРУ: Приватний підприємець ОСОБА_1 м. Чернівці звернулася з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 м. Чернівці в якому просить стягнути з відповідача 72806,02 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору оренди від 23.07.2010 року та зобовязати останнього передати за актом здачі-приймання обєкт оренди нерухоме нежитлове приміщення загальною площею 180 кв.м., що знаходиться в м. Чернівці по вул. Хотинській, 49-З, корпус «Г».

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, посилаючись при цьому на те, що обєкт оренди був переданий позивачу вчасно, натомість позивач в порушення умов договору оренди орендну плату протягом липня грудня 2010 року взагалі не сплачував.

Ухвалою суду від 09.02.2011 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 24.02.2011 року за участю представників сторін.

Ухвалою суду від 24.02.2011 року розгляд справи за клопотанням відповідача відкладено на 03.03.2011 року.

У судовому засіданні 03.03.2011 року оголошено перерву до 04.03.2011 року.

Ухвалою суду від 04.03.2011 року прийнято до розгляду та обєднано з первісним позовом зустрічний позов приватного підприємця ОСОБА_2 до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення 30720,00 грн. боргу з орендної плати та 4059,84 грн. пені за порушення договору оренди від 23.07.2010 року, розгляд справи відкладено на 15.03.2011 року.

15.03.2011 року від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено що строк обчислення строку договору починається з моменту передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди після оформлення та підписання сторонами договору відповідного процесуального документа (акта), а оскільки такого акту немає - то і не існує підстав для сплати орендної плати. Крім того представник позивача за первісним позовом також зазначає на допущену помилку в розрахунку пені в зустрічній позовній заяві, а саме пеня за прострочення з 10.08.2010 року по 10.09.2010 року складає не 360 грн., а всього 36 грн. Також неправомірно включено орендну плату за 03.12.2010 року, хоча як того дня так і до теперішнього часу орендар туди потрапити не змогла.

У судовому засіданні 15.03.2011 року оголошувалась перерва до 24.03.2011 року, 24.03.2011 року - до 04.04.2011 року, а 04.04.2011 року - до 06.04.2011 року.

Представник позивача в письмових поясненнях від 06.04.2011 року посилається на те, що відповідно до ГК України видами господарських санкцій є: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції, а відповідно до ч.1, 4 ст. 231 ГК України встановлено, що законом щодо окремих видів зобовязань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається, проте у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором, а тому позов є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, тож підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2010 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно якого орендодавець зобовязався передати орендарю нежитлове приміщення позначене на плані червоною лінією в додатку №1 площею 180 кв.м., що знаходиться в м. Чернівці по вул. Хотинській за номером 49-З корпус літера «Г», відновною вартістю 920000 грн., а останній зобовязався прийняти у тимчасове користування дане приміщення за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.(п.1.1-1.3. Договору).

Додаток №1 до договору оренди суду сторони не надали, докази його підписання в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, спір щодо визначення самого обєкта оренди між сторонами відсутній, його площа, розташування та цільове призначення ними погоджені.

Згідно пункту 1.4 договору оренди передача приміщення в користування проводиться не пізніше трьохденного терміну з моменту підписання договору і на підставі акту приймання передачі…

Цільове призначення приміщення згідно пункту 1.5 договору бар-ресторан.

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди приміщення надається на умовах сплати орендної плати.

Згідно пункту 3.2 договору оренди орендна плата підлягає сплаті до 10 числа місяця наступного за розрахунковим в національній валюті (гривні) 40 грн. за 1 кв.м.

Крім того, пунктом 3.5 договору оренди визначено, що орендар окремо від орендної плати сплачує комунальні платежі. Плата за спожиті комунальні послуги здійснюється орендарем згідно виставленого орендодавцем рахунку.

Пунктом 4.2 договору оренди також встановлено, що орендодавець зобов'язується передати приміщення та ключі від нього орендарю по акту прийому-передачі, в якому вказується технічний стан приміщення та інженерних споруд, санітарний та протипожежний стан, показники лічильників (п.3.5 договору) тощо.

Згідно пункту 6.1. передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення у оренду засвідчується актом здачі-прийняття приміщення у оренду. Обовязок по складання акта здачі-прийняття покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору.

Відповідно до пункту 6.2. договору, приміщення та інше майно вважається фактично переданими орендодавцеві з моменту підписання акта здачі приймання.

Як вбачається з пояснень представників позивача за первісним позовом орендодавець 25.07.2010 року надав орендарю дублікат ключів від приміщення з метою підготовки останнім приміщення до використання за цільовим призначенням.

З метою підготовки до використання вищевказаного приміщення за заявою позивача за первісним позовом дане кафе Департаментом економіки Виконавчого комітету Чернівецької міської ради 10.08.2010 року було внесено в базу даних м. Чернівці.

16.08.2010 року позивач за первісним позовом отримав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями в приміщенні кафе по вул. Хотинській 49-З в м. Чернівці.

Відповідно до довідки ДПІ у м. Чернівці від 13.08.2010 року для використання у кафе по вул. Хотинській 49-З в м. Чернівці зареєстровано реєстратор розрахункових операцій типу MINI 500.02 МЕ серійний номер ПБ57516046.

Відповідно до звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій за серпень листопад 2010 року сума здійснених розрахунків становить 6209,25 грн. Присутні в судових засіданнях представники позивача за первісним позовом пояснили, що в спірному приміщенні здійснювалась господарська діяльність, спрямована на підготовку до відкриття ресторану, разом з тим, сам ресторан позивач за первісним позовом не відкривав, комерційну діяльність в ньому не здійснював.

Як вбачається з акту від 03.12.2010 року відповідач позбавив можливості позивача за первісним позовом потрапити до спірного приміщення. При цьому даний факт не заперечується самим відповідачем.

Судовим слуханням встановлено, що позивач за первісним позовом протягом липня грудня 2010 року жодних коштів відповідачу не сплатив, а останній з будь-якими вимогами про сплату орендної плати не звертався, рахунків на сплату комунальних послуг не виставляв.

Станом на момент вирішення спору договір оренди є чинним, доказів його недійсності сторонами не надано, разом з тим позивач за первісним позовом спірним приміщенням не користується, адже останнє в оренду не передано та акт приймання передачі не підписано.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до договору, закону, інших правових актів, а ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, згідно ст. 765 ЦК України наймодавець (орендодавець) зобов'язаний передати наймачеві (орендарю) майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (оренди), а ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства та п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, а як зазначалося вище, відповідач за первісним позовом неналежним чином виконав свій обовязок щодо передачі за актом здачі-приймання нежитлового орендованого приміщення.

Згідно ст. 795 ЦК України передача наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 766 Цивільного кодексу України якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою, 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Судовим слуханням встановлено, що акт приймання-передачі спірного приміщення не підписувався, таким чином орендарем не виконані взяті на себе договірні зобовязання по передачі приміщення за діючим договором оренди, а відтак позивачем правомірно заявлено вимогу про передання орендованого майна, тож орендодавця слід зобовязати передати спірне приміщення орендарю за актом здачі-приймання обєкта оренди.

Крім того згідно п. 7.5 договору орендодавець несе відповідальність у випадку прострочення по здачі обєкту, що орендується, у вигляді пені в розмірі 0,5 % від його вартості за кожний день прострочення але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Стаття 217 ГК України передбачає, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання. Застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у ст.230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Пенею відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4 ст.231 ГК України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, господарський кодекс України не забороняє сторонам у договорі визначити відповідальність у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання будь-якого (не лише грошового) зобов'язання в натурі.

Аналогічну позицію викладено в Постановах ВГС України від 04.12.2008 року №26/237, від 11.12.2008 року №9/80 та від 15.10.2009 року №9/80-31/18.

Відтак, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо передачі спірного майна за актом приймання-передачі не виконав, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення 72806,02 грн. пені за період з 27.07.2010 року по 27.01.2011 року.

Отже, вимоги позивача за первісним позовом засновані на договірних відносинах між сторонами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У свою чергу, враховуючи ту обставину, що акт приймання-передачі об'єкту оренди сторонами не підписувався, тож перебіг строку дії договору не розпочався і у сторін не виникли договірні зобовязання, суд вважає, що відсутні будь-які правові підстави до стягнення з відповідача (за первісним позовом) заборгованості по орендній платі.

Аналогічну позицію викладено в Постановах ВГС України № 2/415-07 від 05.03.2008 року.

При цьому суд також враховує, що фактичне використання спірного приміщення і можливе здійснення в ньому певної господарської діяльності не свідчить про виконання взятих на себе орендодавцем зобовязань та не підтверджує факт передання в оренду приміщення. Крім того, фактичне користування приміщенням могло здійснюватись за будь-якою іншою домовленістю чи угодою сторін, зокрема і для підготовки обєкту для відкриття бару-ресторану, при цьому строк дії договору все одно починається саме з моменту приймання приміщення в оренду за відповідним актом.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом доведено та матеріалами справи підтверджується наявність підстав як для задоволення первісного позову, зобовязання відповідача за первісним позовом передати спірне приміщення та стягнення з нього штрафної санкції за прострочення виконання обовязку передати приміщення в оренду, так і для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Разом з тим, враховуючи, що внаслідок допущеної при калькуляції розміру штрафної санкції арифметичної помилки під час оголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення суд постановив стягнути з відповідача лише 68508,49 грн., а не всієї заявленої позивачем суми санкцій, що було би правомірним та виходячи з того, що нормами Господарського процесуального кодексу не передбачено можливості виправляти в самому рішенні допущенну арифметичну помилку, адже це повинно відбуватись лише шляхом винесення в порядку статті 89 Господарського процесуального кодексу відповідної ухвали про виправлення допущеної помилки, суд в резолютивній частині даного рішення змушений зазначити про стягнення з відповідача саме 68508,49 грн.

При цьому суд враховує, що вказана арифметична помилка не зачіпає суті рішення, адже, як зазначено вище, в ході судового слухання позивачем за первісним позовом доведено наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом усієї суми штрафних санкцій за прострочення виконання обовязку передати приміщення в оренду, проте виключно внаслідок арифметичної помилки заявлена сума санкцій не стягнута судом в повному обсязі. Відтак, суд не позбавлений права усунути вказану помилку в передбаченому статтею 89 Господарського процесуального кодексу порядку.

Судові витрати віднести на відповідача за первісним позовом, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 60, 82, 84, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 (м. Чернівці вул. І.Карбулицького, 2-А/34 інд.ном. НОМЕР_1) на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Чернівці пр. Незалежності, 117/26 інд.ном. НОМЕР_2) 68508,49 грн. штрафних санкцій, 813,06 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Зобовязати приватного підприємця ОСОБА_2 (м. Чернівці вул. І.Карбулицького, 2-А/34 інд.ном. НОМЕР_1) передати приватному підприємцю ОСОБА_1 (м. Чернівці пр. Незалежності, 117/26 інд.ном. НОМЕР_2) за актом здачі-приймання обєкт оренди нерухоме нежитлове приміщення загальною площею 180 кв.м., що знаходиться в м. Чернівці по вул. Хотинській, 49-З, корпус «Г»в трьохденний строк з дня вступу рішення суду в законну силу.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 08.04.2011 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя ОСОБА_7