ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2011 р. Справа № 5023/2001/11

вх. № 2001/11

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федорова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 01.03.2011 року, відповідача: не з"явився.

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Балаклія

до ОСОБА_3 районне виробниче Управління ЖКГ м. Балаклія

про розірвання договору на створення об*єкту авторских прав.

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа підприємець ОСОБА_2 (Харківська область, м. Балаклія, вул. Леніна, б. 76, кв. 4) звернувся до суду з позовом про розірвання договору про створення обєкту авторських прав. Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та ст. 1112 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст. 22 ГПК України, позивач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 30 липня 2010 року та визнати за ним право власності на нерухомі обєкти, придбані за цим договором. Зважаючи на відповідність поданої заяви вимогам процесуального законодавства, суд здійснював подальший розгляд справи з урахуванням заявлених змін.

Відповідач ОСОБА_3 районне управління житлово-комунального господарства (Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, б. 81) відзив на позов не надав, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому розглядав справу без участі відповідача.

Дослідивши обставини справи, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наступне.

Доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що між позивачем та відповідачем на підставі протоколу № 1 відкритих торгів з продажу майна відповідача від 30 липня 2010 року укладено договір купівлі-продажу від 30 липня 2010 року. Згідно з вказаним договором відповідач продав, а позивач придбав нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку, «Зоря», розташовані в с. Крейдяна, Балаклійського району вартістю 28161,00 грн., а саме: садовий будинок літ. «А», загальною площею 29,0 кв.м.; садовий будинок з погрібом літ. «Б», загальною площею 28,8 кв.м.; садовий будинок з мансардою літ. «В», загальною площею 45,6 кв.м.; садовий будинок з мансардою літ. «Г», загальною площею 46,2 кв.м., сторожка літ. «Д», загальною площею 9,8 кв.м.; ганок літ. «д» загальною площею 1,0 кв.м.; парильня літ. «Є», загальною площею 56,7 кв.м., прибудова літ. «є»; сарай літ. «Ж», загальною площею 7,8 кв.м., а також інше майно: ганок літ. «а», навіс літ. «з», навіс літ. «і», навіс літ. «к», навіс літ. «л», навіс літ. «м», навіс літ. «н», паркан № 1, ворота № 2, ворота № 3, вбиральня № 4, колодязь № 5, будинок контейнер № 6, № 7, № 8, № 9, вагончики № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, альтанка № 15, № 16.

Згідно п. 5.3 договору позивач набуває право власності на нерухоме майно після сплати всієї вартості придбаного майна. Відповідно до акту прийому-передачі від 30 липня 2010 року відповідач передав, а позивач прийняв майно та технічні паспорти на нього в кількості 7 штук. Позивач під час розгляду справи довів суду фактичну сплату вартості придбаного майна, що підтверджується прибутковим касовим ордером, наявним в матеріалах справи.

Звертаючи увагу на подані докази, суд пересвідчився, що позивач повністю виконав умови договору купівлі-продажу від 30 липня 2010 року. В той же час позивач вказує, що відразу після підписання спірного договору його сторони домовились про його нотаріальне посвідчення, як того вимагає чинне законодавство, проте до моменту подання позову відповідач всіляко ухилявся від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу в його намаганні використання придбаного майна.

Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Фактичні обставини свідчать, що на момент подання позову договір не є посвідченим нотаріально, хоча і виконаний в повному обсязі його сторонами (придбані обєкти передані відповідачем , а позивачем сплачено їх вартість), тому суд вважає доцільним застосувати до спірним правовідносин вимоги ст. 220 ЦК України, що має наслідком визнання договору купівлі-продажу від 30 липня 2010 року дійсним.

Також позивач вказує, а даними технічних паспортів підтверджується, що придбані за договором купівлі-продажу від 30 липня 2010 року нерухомі обєкти містять в своєму складі самочинно збудовані обєкти, що також унеможливлює їх використання у законному порядку. Самовільно збудованими є приміщення сторожки літ. «Д», парильні літ. «Є» та сараю літ. «Ж».

Згідно вимог глави 23 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В той же час ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням викладеного суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та правомірними.

У відповідності до ст. 33 господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів добровільного погашення спірної заборгованості відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 30 липня 2010 року.

Визнати за позивачем фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, Харківська область, м. Балаклія, вул. Леніна, б. 76, кв. 4) право власності на :

- садовий будинок літ. «А», загальною площею 29,0 кв.м.;

- садовий будинок з погрібом літ. «Б», загальною площею 28,8 кв.м.;

- садовий будинок з мансардою літ. «В», загальною площею 45,6 кв.м.;

- садовий будинок з мансардою літ. «Г», загальною площею 46,2 кв.м.,

- сторожка літ. «Д», загальною площею 9,8 кв.м.; ганок літ. «д» загальною площею 1,0 кв.м.;

- парильня літ. «Є», загальною площею 56,7 кв.м., прибудова літ. «є»;

- сарай літ. «Ж», загальною площею 7,8 кв.м., а також інше майно: ганок літ. «а», навіс літ. «з», навіс літ. «і», навіс літ. «к», навіс літ. «л», навіс літ. «м», навіс літ. «н», паркан № 1, ворота № 2, ворота № 3, вбиральня № 4, колодязь № 5, будинок контейнер № 6, № 7, № 8, № 9, вагончики № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, альтанка № 15, № 16, що розташовані за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с. Крейдяна.

Суддя Жельне С.Ч.