ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2011 р. Справа № 5023/9172/11

вх. № 9172/11

Суддя господарського суду Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання Шевченко А.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 15.10.11р.; відповідача - ОСОБА_2, (НОМЕР_1);

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства НВП "Система", м. Харків

до Приватного підприємства "ОСОБА_2 - Фарма", м. Харків

про стягнення 58280,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство НВП "Система" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_2 - Фарма" заборгованість в сумі 58280,31 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем у мов договору оренди №ОП-610-112, який було укладено між сторонами 02.10.06 р.

Ухвалою суду від 03.11.11р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

19.12.11р. через канцелярію господарського суду Харківської області представник позивача надав заяву про долучення документів до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

19.12.2011р. через канцелярію господарського суду Харківської області відповідач надав заяву про визнання позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 19.12.11р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.12.11р. позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника відповідача, судом встановлено наступне.

02 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Система» та Приватним підприємством ОСОБА_2 - Фарма був укладений договір оренди №ОП-610-112.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. договору, орендодавець зобов'язується передати за плату орендатору в строкове використання, а орендар зобов'язується прийняти в строкове використання приміщення, згідно п.1.2. договору і зобов'язується виплачувати орендну плату. 06'єктом оренди є - приміщення, загальною площею 501,1 м2, розміщені за адресою: м. Харків, вул.. Рудика, 6 корпус №7.

Факт передачі приміщень підтверджується актом приймання - передачі, підписаним сторонами 02 жовтня 2008 року (Додаток №1 до Договору оренди № ОП-610-112. від 02.10.2006р.).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що строк оренди складає 11 місяців з дати підписання акту приймання - передачі об`єкту оренди.

Відповідно до п. 4.1.орендна плата по 31.12.2006 р. за календарний місяць становить 4509,90 грн., у тому числі ПДВ 20% 751,65 грн. З 01.01.2007 р. орендна плата за календарний місяць складатиме 7516,50 грн., у тому числі ПДВ 20% 1252,75 грн. Орендар зобов'язаний на протязі 5 днів з дати прийняття об'єкта оренди перерахувати орендну плату за перший місяць авансом.

Пунктом 4.2. договору оренди встановлено, що орендна плата сплачується орендарем авансом на наступний місяць шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця або в касу підприємства, не пізніше 5-го числа місяця.

Обов'язки, передбачені вказаним договором, орендодавець виконує повністю, проте орендарем порушено умови договору оренди № ОП-610-112 від 02.10.2006р. щодо сплати орендної плати за грудень 2009 року березень 2010 року.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 вказаної норми передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 284 Господарського кодексу України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Відповідно до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обовязок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 2 статті 285 Господарського кодексу України.

Станом на момент розгляду справи заборгованість в сумі 58280,31 грн. відповідачем сплачена не була.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 19.12.11р. надано заяву в якій Приватне підприємство «ОСОБА_2 - Фарм» підтверджує заборгованість за договором оренди №ОП-610-112 від 02.10.06р. в сумі 58280,31 грн. та визнає позов.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором оренди №ОП-610-112 від 02.10.06р. в сумі 58280,31 грн. та визнав суму боргу у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 58280,31 грн. заборгованості з орендної плати, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 598, 612, 629 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 283, 285 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_2 - Фарма" (61000, АДРЕСА_1, , р/р 6301 АКБ "Укрсоцбанк", м. Харків, МФО 351618) на користь Відкритого акціонерного товариства НВП "Система" (61070, м. Харків, вул. Рудика, 6, , р/р 0106 в ПАТ "ВіЕйБі Банк" м. Київ, МФО 380537) заборгованість по орендній платі в сумі - 58280,31 грн.; державне мито - 582,80 грн.; витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу - 236,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Добреля Н.С.

Повний текст рішення складено 23.12.11р.

Справа №5023/9172/11.