ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 р.
Справа № 18/3201/11

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Псьол ЛТД", 39609,
Полтавська область, м. Кременчук,
проїзд Галузевий, 4

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Ізумруд", 39613, Полтавська область, м.
Кременчук, вул. Л.Чайкіної, 37

2. Державного підприємства
"Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами", 98100,
Автономна республіка Крим, м. Феодосія,
вул. Геологічна, 2

3. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Контанго Трейд", 03150,
м. Київ, вул. Червоноармійська, 72-а, оф. 142

про стягнення 31359,15 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Дряхлов Є.О.

від відповідачів: 1. не з'явився; 2. Мацак
Є.В.; 3. не з'явився

В судовому засіданні 27.12.2011 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення завданих
недопоставкою продукції за договором
поставки нафтопродуктів № 102116 від
18.02.2011 року збитків у розмірі 31359,15 грн.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з урахуванням поданої
заяви № 111121/1 від 21.11.2011 року (а.с. 101-102)
про часткову відмову від позову щодо
першого та третього відповідачів.

Перший відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, хоча був повідомлений
належним чином про час та місце
проведення судового засідання, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 137). На
підставі задоволеного ухвалою суду від
22.11.2011 року (а.с. 113) викладеного у
відзиві на позов б/н від 18.11.2011 року (а.с.
64-67) клопотання розгляд справи
здійснюється без участі повноважного
представника першого відповідача.

Третій відповідач повноважного
представника в судове засідання також
не направив, докази отримання ним копії
ухвали від 13.12.2011 року станом на 27.12.2011
року до суду не повертались. На
підставі задоволеного ухвалою суду від
13.12.2011 року (а.с. 136) клопотання за №
06/12/11-01 від 06.12.2011 року (а.с. 120) розгляд
даної справи здійснюється без участі
уповноваженого представника третього
відповідача.

Представник другого відповідача в
судовому засіданні та у наданому до
суду відзиві на позов за № 3353 від 18.11.2011
року (а.с. 69-75) проти задоволення
позовних вимог заперечує, посилаючись
на відсутність у діях (бездіяльності)
другого відповідача складу цивільного
правопорушення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача і
другого відповідача, суд встановив:

18.02.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Контанго Трейд"
(третій відповідач, постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Псьол ЛТД" (позивач,
покупець) був укладений договір
поставки нафтопродуктів № 102116 (а.с. 22-28),
у відповідності до якого постачальник
на викладених у договорі та додатках до
нього умовах зобов'язався передати у
власність покупцю нафтопродукти, а
покупець - прийняти та сплатити їх
вартість (п. 1.1. договору).

06.07.2011 року між сторонами за
вищевказаним договором поставки
нафтопродуктів № 102116 від 18.02.2011 року
(далі - договір) було укладено додаток №
8 (а.с. 29) до цього договору, відповідно
до якого постачальник зобов'язався
поставити покупцю 110,000 тон
нафтопродуктів (далі - товар), а
покупець з урахуванням змісту п. 1.1.
договору - прийняти вказані
нафтопродукти та оплатити їх. При цьому
відповідно до п. 2 зазначеного додатку,
покупець зобов'язався здійснити
передоплату товару в 100% розмірі на
підставі виставленого рахунку
постачальника.

07.07.2011 року постачальником було
виставлено рахунок на оплату № 326 (а.с.
30), відповідно до якого ціна за 1 тону
бензину автомобільного RON 95 складала
10875,00 грн. (без урахування ПДВ). Загальна
сума рахунку на оплату № 326 від 07.07.2011
року за 110,000 тон бензину автомобільного
RON 95 складала 1402170,60 грн. (з урахуванням
ПДВ). Даний рахунок був оплачений
покупцем, про що свічать наявні у
матеріалах справи копії платіжних
доручень № 4589 від 08.07.2011 року на суму
202170,30 грн., № 4590 від 08.07.2011 року на суму
300000,00 грн., № 4642 від 11.07.2011 року на суму
169290,61 грн., № 4643 від 11.07.2011 року на суму
685000,00 грн. та № 4884 від 21.07.2011 року на суму
45709,39 грн. (а.с. 31-34).

13.07.2011 року на адресу позивача надійшла
група вагон-цистерн № 74132622 та № 74038209,
які були відправлені за залізничною
накладною № 46512943 (а.с. 35-36) Державним
підприємством "Феодосійське
підприємство із забезпечення
нафтопродуктами" (другий відповідач).

Згідно із приписами п. 2.6. договору,
покупець проводить приймання товару по
кількості у відповідності до
Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
яка затверджена Наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Міністерства економіки України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики № 281/171/578/155 від
20.05.2008 року (далі - Інструкція).

На підставі положень п. 5.2.5. Інструкції
позивачем було створено комісію у
складі осіб, які мають відповідну
освіту, кваліфікацію та досвід роботи з
питань визначення кількості нафти і
нафтопродуктів у залізничних
цистернах, а саме - у складі начальника
дільниці по прийому, зберіганню та
відпуску нафтопродуктів Блискуна М.В.,
оператора товарного старшого Лашина
А.Д. та оператора товарного Роменського
СМ., про що видано Наказ № 89 від 31.12.2010
року (а.с. 39).

Відповідно до п. 5.2.6. Інструкції,
результати комісійного приймання
нафти або нафтопродуктів оформлюються
актом приймання нафти або
нафтопродуктів за кількістю за формою
№ 5-НП, який складається одразу після
приймання вантажу та затверджується
керівництвом підприємства не пізніше
наступного дня після його складання.

Керуючись приписами п. 5.2.12. Інструкції,
позивачем на приймання товару, що
надійшов на його адресу, окрім
призначеної Наказ № 89 від 31.12.2010 року
комісії було уповноваженого також
представника Дряхлова Є.О., про що йому
було видано довіреність № 38 від 13.07.2011
року (а.с. 40), в якій зазначено
найменування, марка та кількість нафти
або нафтопродуктів, що надійшли.

На виконання п. 5.2.3. Інструкції комісія
позивача комісійно з працівниками ст.
Кагамлицька виконали зазначені в
Інструкції дії, вагон-цистерни № 74132622
та № 74038209 на момент приймання були
технічно справні, без механічних
пошкоджень, зі справними зливними
пристроями, з наявними
запірно-пломбувальними пристроями, які
відповідали даним, зазначеним у
залізничній накладній № 46512943 від
07.07.2011 року.

Відповідно до п. 52 Статуту залізниць
України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 457 від
06.04.1998 pоку, вантажі, завантажені
відправником, і ті, що прибули у
справних вагонах, контейнерах із
непошкодженими пломбами відправника, а
також без ознак недостачі, псування,
пошкодження на відкритому рухомому
складі або у критих та інших вагонах
без пломб, якщо такі перевезення
передбачені Правилами, видаються без
перевірки їх кількості і стану. Дане
положення кореспондується з п. 12 Правил
видачі вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України № 644
від 21.11.2000 року.

У відповідності до п. 31 Правил видачі
вантажів, на вимогу одержувача станція
призначення зобов'язана зробити в
накладній відмітку такого змісту для
вантажів, які прибули в критому вагоні
(контейнері) за пломбами (ЗПП)
відправника (порту, експедитора)
зазначається про прибуття вагона
(контейнера) за справними пломбами (ЗПП)
та видачу вантажу без перевірки згідно
із статтею 52 Статуту залізниць. При
цьому вказана відмітка згідно із
додатком 3 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України № 644 від 21.11.2000 року, робиться в
графі 49 "Відмітки залізниці"
залізничної накладної.

З урахуванням вищенаведеного станцією
призначення було зроблено відмітку в
залізничній накладній № 46512943 від 07.07.2011
року в графі "Відмітки залізниці" про
те, що вантаж прибув у справних
вагон-цистернах та зі справними
запірно-пломбувальними пристроями
відправника.

13.07.2011 року комісією позивача було
здійснене приймання за кількістю
товару, що надійшов на його адресу, за
результатами якого складено
відповідний акт за № 4 (а.с. 38). Під час
приймання товару за кількістю після
розкриття вагон-цистерн та здійснення
замірів об'ємно-масовим методом
комісією було виявлено нестачу
нафтопродуктів: у вагон-цистерні №
74132622 - 308 кг, у вагон-цистерні № 74038209 - 2763
кг. Враховуючи, що після списання
природних втрат нафтопродуктів під час
їх транспортування нестача у
вагон-цистерні № 74038209 перевищила
граничнодопустиме відхилення між
результатами вимірювання маси
нафтопродуктів другим відповідачем та
позивачем, приймання товару було
зупинене з повідомленням про це
керівника підприємства у
відповідності до вимог п. 5.2.8.
Інструкції.

Про виявлену нестачу нафтопродуктів
позвач на виконання вимог п. 4.2.
договору та п. 5.2.8. Інструкції повідомив
другого відповідача телеграмою № 110713/3
від 13.07.2011 року (а.с. 37).

Відповідно до п. 5.2.8. Інструкції,
комісія позивача після виявлення
нестачі нафтопродуктів у
вагон-цистерні № 74038209 та зупинення їх
приймання забезпечила зберігання
кількості одержаних нафтопродуктів
шляхом залюковування вагон-цистерни,
накладення тимчасової пломби Альфа-М
та здавання на відповідальне
цілодобове зберігання Відділу охорони
"Гермес" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Градосфера" за актом
від 13.07.2011 року (а.с. 45) на підставі
договору на надання послуг з охорони №
2/43/10 від 30.12.2010 року (а.с. 41-43).

Згідно п. 5.2.10. Інструкції, у добовий
строк після отримання повідомлення
вантажовідправник зобов'язаний
повідомити вантажоодержувача про
виїзд представника.

Відповідно до п. 5.2.11. Інструкції, у разі
відсутності в добовий строк
повідомлення про виїзд представника
вантажовідправника приймання нафти
або нафтопродуктів відбувається за
участю представника незалежної
експертної організації, що обумовлено
у відповідному договорі. У разі, якщо у
відповідному договорі не було
обумовлено незалежної експертної
організації, приймання нафти та
нафтопродуктів здійснюється
самостійно.

Як зазначається позивачем у позовній
заяві, у добовий строк після отримання
телеграми другий відповідач не
повідомив його про виїзд представника
для комісійного приймання
нафтопродуктів, у зв'язку з чим позивач,
керуючись п. 5.2.11. Інструкції, 14.07.2011 року
продовжив приймання товару.

Згідно вищевказаного акту № 4 від 13.07.2011
року, яким відувалося оформлення
приймання нафтопродуктів, комісією
позивача під час їх приймання було
виявлено наступне: у вагон-цистерні
типу 62 № 74038209 - вага згідно накладної -
53640 кг, фактично - 51237 кг, нестача - 2763 кг.

Відповідно до п. п. 23, 24 Статуту
залізниць України, зобов'язання по
заповненню залізничної накладної,
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених у
накладній, покладаються на
вантажовідправника.

У відповідності до п. 13 Оглядового
листа Вищого господарського суду
України № 01-8/91 від 29.11.2007 року "Про деякі
питання судової практики застосування
Статуту залізниць України, інших норм
транспортного законодавства", в силу п.
24 Статуту залізниць України
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній, тому при визначенні суми
відшкодування за нестачу вантажу за
рахунок вантажовідправника, або при
встановленні за обставинами справи
вини відправника у пошкодженні або
псуванні вантажу необхідно виходити зі
статей 22 та 623 Цивільного кодексу
України, які передбачають, що боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати завдані збитки, до яких
належать втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого права, в зв'язку з чим розмір
(сума) збитків повинен визначатися
втратами одержувача, а саме - сумою
грошових коштів, сплачених за отриману
пошкоджену або недоотриману продукцію
за цінами, за якими її оплатив
одержувач (в тому числі і за цінами
посередника).

За таких обставин позивачем другому
відповідачеві було направлено
претензію № 110720/1 від 20.07.2011 року з
вимогою про відшкодування вартості
недопоставлених нафтопродуктів.
Зазначена претензія була отримана
другим відповідачем, що не
заперечується його представниками в
судових засіданнях, але залишена без
відповіді.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, порукою.

15.06.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Ізумруд" (перший відповідач,
поручитель) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Псьол ЛТД" (кредитор)
було укладено договір поруки (а.с. 48-49),
згідно якого поручитель частково
поручився перед кредитором за
виконання обов'язку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Контанго
Трейд" (боржник) щодо поставки
кредитору нафтопродуктів в сумі, що не
перевищує 50000,00 грн., згідно з п. 2.1.
договору поставки № 102116 від 18.02.2011 року
(далі - договір поруки), укладеного між
кредитором та боржником, виходячи з
умов поставки, врегульованих між
кредитором та боржником додатком № 5
від 15.06.2011 року до цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, у
разі невиконання боржником обов'язку,
передбаченого п. 2.1. договору поставки
№ 102116 від 18.02.2011 року щодо поставки
кредитору нафтопродуктів на умовах
вказаного договору та додатку № 5 від
15.06.2011 року до цього договору, кредитор
має право звернутись до поручителя з
вимогою самостійно виконати
зазначений обов'язок боржника перед
кредитором в межах 50000,00 грн.

У відповідності до п. 2.2. договору
поруки, поручитель зобов'язується
протягом 2 (двох) робочих днів з моменту
отримання письмової вимоги кредитора
виконати перед кредитором відповідне
грошове зобов'язання шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок кредитора, вказаний в
письмовій вимозі. Моментом виконання
грошового зобов'язання поручителем є
дата зарахування грошових коштів в
повному розмірі на поточний рахунок
кредитора.

На підставі п. 2.2. договору поруки
позивачем на адресу першого
відповідача було направлено вимогу №
110714/2 від 14.07.2011 року (а.с. 50) про
погашення боргу боржника перед ним за
рахунок поручителя в межах,
забезпечених порукою. Дана вимога була
отримана першим відповідачем, що не
спростовується ним у наданому до суду
відзиві на позовну заяву за № 14/11/11-01
від 14.11.2011 року (а.с. 55-56), але залишена
без відповіді.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного позивач у позовній
заяві прохав суд стягнути суму
завданих недопоставкою продукції за
спірним договором поставки
нафтопродуктів № 102116 від 18.02.2011 року
збитків у розмірі 31359,15 грн. з
відповідачів у солідарному порядку.

22.11.2011 року від позивача на адресу суду
надійшла заява за № 111121/1 від 21.11.2011 року
(а.с. 101-102) про часткову відмову від
позову щодо першого та третього
відповідачів.

Оскільки дії позивача щодо часткової
відмови від позову не суперечать
чинному законодавству України та не
порушують чиїх-небудь прав і
охоронюваних законом інтересів, за
формою заява відповідає приписам ст. 78
ГПК України, повноваження особи, яка
підписала заяву, підтверджені
відповідною довіреністю № 22 від 13.05.2011
року (а.с. 103), суд приймає часткову
відмову позивача від позову щодо
першого та третього відповідачів.

За таких обставин провадження у даній
справі в частині позовних вимог до
першого та третього відповідачів
підлягає припиненню на підставі п. 4 ст.
80 ГПК України.

Стосовно позовних вимог до другого
відповідача суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 11 ЦК України та ст.
174 ГК України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, а також
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

За змістом ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України, одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до приписів ст. 224 ГК
України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи
до уваги загальні положення про
відшкодування шкоди, наведені у ст. ст.
1166, 1167 ЦК України, відшодування збитків
обумовляється наявністю загальних
умов деліктної відповідальності, а
саме: протиправної поведінки (дії або
бездіяльності), шкідливого результату
такої поведінки (шкоди, збитків),
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою й спричиненою шкодою та
вини. Обставини щодо порушення
зобов'язання та наявності вини особи,
яка його порушила, а також прямого
причинного зв'язку між порушенням
зобов'язання та завданими збитками, їх
розмір доводяться кредитором.

Згідно п. 6 Роз'яснення Вищого
арбітражного суду України № 02-5/215 від
01.04.1994 року "Про деякі питання практики
вирішення спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди", встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи, яка завдала шкоду, та
збитками потерпілої сторони є важливим
елементом доказування наявності
реальних збитків. Необхідно довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
завдавача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки.

В даному випаку позивачем не доведено
наявності у діях чи бездіяльності
другого відповіача протиправної
поведінки та взагалі не зазначено, в
чому саме полягають ці дії або
безбіяльність. Так само позивачем під
час розгляду даної справи не доведено
наявності прямого
причинно-наслідкового зв'язку між
діями чи бездіяльністю другого
відповідача та збитками.

Відповідно до п. 5.2.5. Інструкції,
комісійне приймання нафти і
нафтопродуктів відбувається за участі
представників охоронної організації,
що супроводжували нафту або
нафтопродукти (у разі, якщо згідно з
відповідним договором вантаж
супроводжується охоронною
організацією).

У відповідності до п. 1.2. Правил
оформлення перевізних документів,
накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
одночасно є договором застави вантажу
для забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення, де
видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно додатку № 3 до Правил оформлення
перевізних документів, в залізничній
накладній у графі 49 "Відмітки
залізниці" за необхідності вказуються
відомості щодо охорони залізниці, якщо
вантаж підлягає обов'язковій охороні
залізницею.

Як вбачається з наданої до справи копії
залізничої накладної № 46512943 від 07.07.2011
року, супроводжуваний нею товар
(нафтопродукти) підлягав обов'язковій
охороні залізницею, про що було внесено
відповідну відмітку до графи 49
"Відмітки залізниці".

Враховуючи, що залізнична накладна №
46512943 від 07.07.2011 року в силу п. 1.2. Правил
оформлення перевізних документів є
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, супровід
товару охороною залізниці в даному
випадку є однією з умов цієї угоди, а
отже, у відповідності до вимог п. 5.2.5.
Інструкції участь представників
охорони залізниці під час приймання
товару за вказаною накладною було
обов'язковим. Як свідчать матеріали
справи, позивачем під час приймання
товару за залізничною накладною № 46512943
від 07.07.2011 року представники охорони
залізниці в порушення п. 5.2.5. Інструкції
не залучалися.

Слід також зазначити, що згідно п. 2.13.
договору, у випадках, якщо постачальник
не виступає безпосережднім
вантажовідправником товару, що
постачається за цим договором,
претензії про неякісність та неналежну
кількість товару, а також вимоги про
оплату видатків на проведення
експертизи пред'являються до
безпосереднього вантажовідправника
товару у відповідності до
товаросупроводжувальних документів.
При цьому відповідно до п. 2.10. спірного
договору, покупець має право пред'явити
претензію щодо невідповідності
фактично отриманої кількості товару та
його кількості, зазначеної в
товаросупроводжувальних та/або
накладних документах на товар не
пізніше 20 робочих днів з ати зійснення
поставки товару за наявності
відповідного акту Торгово-промислової
палати та при дотриманні покупцем
вимог, встановлених цим договором та
положеннями Інструкції. Отже, за
змістом п. 2.10. договору, наявність акту
експертизи Торгово-промислової палати
у випадку пред'явлення претензії щодо
невідповідності фактично отриманої
кількості товару та його кількості,
зазначеної в товаросупроводжувальних
та/або накладних документах, є
обов'язковою. Разом з тим, як вбачається
з матеріалів справи, приймання
спірного товару комісією позивача
здійснювалося без участі експерта
Торгово-промислової палати та без
складання відповідного акту
експертизи.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги про стягнення завданих
недопоставкою продукції за договором
поставки нафтопродуктів № 102116 від
18.02.2011 року збитків у розмірі 31359,15 грн. з
другого відповідача не підлягають
задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про часткову
відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позовних вимог до
Державного підприємства "Феодосійське
підприємство із забезпечення
нафтопродуктами" відмовити.

2. Провадження у справі в частині
позовних вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Ізумруд" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Контанго Трейд"
припинити.

Суддя
Гетя Н.Г.

Повний текст рішення складено 03.01.2012
року.