ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2011 року Справа № 24/5005/7989/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Герасименко І.М.,

секретар судового засідання: Соловйова О.І.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 18.07.2011 року,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №52-16/25 від 12.01.2011 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2011 року у справі №24/5005/7989/2011

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Егіда», м.Запоріжжя

до відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 213 849 грн. 13 коп.

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Егіда»(далі по тексту ТОВ «Егіда») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі по тексту ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат») на свою користь 146 447 грн. 71 коп. заборгованості, 55 112 грн. 02 коп. інфляційних втрат, 12 289 грн. 40 коп. трьох відсотків річних та понесених судових витрат по справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2011року у справі №24/5005/7989/2011 (суддя Калиниченко Л.М.) позов задоволено: стягнуто з ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»на користь ТОВ «Егіда»146 447 грн. 71 коп. основного боргу, 55 112 грн. 02 коп. інфляційних втрат, 12 289 грн. 40 коп. 3% річних, 2 138 грн. 49 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2011 року у справі №24/5005/7989/2011 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Егіда»відмовити та покласти на позивача судові витрати по справі.

Скаржник зазначає, що:

- місцевий господарський суд помилково дійшов висновку щодо виникнення у відповідача обовязку по оплаті за поставлений позивачем товар, який виникає за умовами укладеного між сторонами договору, що є підставою предявленого позову, після отримання ним рахунків-фактур на його оплату та відповідних податкових накладних, оскільки позивачем належними доказами не доведено направлення їх відповідачу;

- оскільки ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»не може вважатися таким, що прострочило виконання свого зобовязання, права позивача не було порушено, а тому у останнього відсутні підстави для звернення до суду за їх захистом;

- розрахунок суми боргу необґрунтовано покладений за основу при прийнятті оскарженого рішення, оскільки він не є належним чином оформлений.

Позивач проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між позивачем - ТОВ «Егіда»та відповідачем - ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»укладений договір №658д від 21.05.2008 року (далі по тексту договір), за умовами якого постачальник (позивач у справі) прийняв на себе зобовязання передати у власність покупця (відповідача у справі) товар, найменування, кількість, якісні показники, ціна за одиницю та по позиціях та загальна вартість якого зазначені у специфікаціях до договору, що є його невідємними частинами, а покупець, в свою чергу, зобовязання прийняти цей товар та його сплатити.

На виконання умов договору позивачем передано відповідачу товару на загальну суму 146 447 грн. 71 коп., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000014 від 18.08.2008 року та № РН-0000016 від 12.09.2008 року (а.с.14, 17).

Відповідно п.5 договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника по факту поставки на протязі 5-ти банківських днів з моменту надання рахунків-фактур, податкових накладних за фактично поставлений товар.

Оригінали та копії зазначених вище документів передаються покупцю або вказаному ним представнику по факту поставки «з рук в руки»чи іншим способом (п.6.3. договору).

Позивач посилається на відсутність оплати відповідачем вартості отриманого товару, до стягнення ним предявлений борг в розмірі 146 447 грн. 71 коп.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що в звязку з тим що позивачем належним доказами (повідомленнями про вручення поштового відправлення, розрахунковими касовими чеками з описом вкладення у цінний лист, актами прийому-передачі тощо) не доведено направлення на адресу відповідача рахунків-фактур на оплату товару та відповідних податкових накладних, строк оплати отриманого товару на момент предявлення позову до суду у нього ще не настав, з чим колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 Цивільного кодексу України).

Строк оплати отриманого товару настає у відповідача, у відповідності з умовами договору, на протязі 5-ти банківник днів з моменту надання йому позивачем рахунків-фактур та податкових накладних за фактично поставлений товар. Спосіб такої передачі визначений сторонами пунктом 6.3. договору, про що зазначено вище, та сторонами узгоджено, що товаросупровідні документи мають передаватися, в тому числі, як один з альтернативних варіантів, по факту поставки товару «з рук в руки», тому у колегії суддів відсутні підстави вважати їх непереданими.

До того ж, згідно п.5.4. договору сторони щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, проводять звірку взаєморозрахунків за договором на підставі даних, що містяться в товаротранспортних платіжних документах.

З моменту передачі товару (серпень-вересень 2008 року) по момент предявлення позову до суду (червень 2011 року) сторони мали у відповідності з умовами договору неодноразово здійснити таку звірку.

Крім того, зі змісту претензії за вих.№Н-16/10-330 від 16.10.2008 року, надісланої позивачем на адресу відповідача та отриманої останнім 24.10.2008 року, вбачається надання постачальником покупцю разом з товаром всіх необхідних товаросупровідних документів. У відповіді на зазначену претензію за вих.№52-10/1211 від 20.11.2008 року відповідачем не спростований факт їх отримання, а зазначено, що заборгованість, яка є предметом позову у справі, не може бути погашена в звязку зі скрутним становищем товариства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно стягнув оскарженим рішенням з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 146 447 грн. 71 коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

У раз порушення зобов'язання, згідно ст.611 Цивільного кодексу України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період прострочення відповідачем грошового зобовязання за договором з 26.08.2008 року по 15.06.2011 року нараховані позивачем інфляційні збитки становлять 55 112 грн. 02 коп., 3% річних 12 289 грн. 40 коп., які правомірно стягнуті з відповідача на користь позивача оскарженим рішенням.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції; рішення місцевого господарського суду ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2011 року у справі №24/5005/7989/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков

Суддя І.М. Герасименко

(Повний текст постанови складено 11.10.2011р.)