ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2011р.
Справа №18/1382/11

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.,

за участю представників:

позивача: Бондаренко С.С.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК - АГРО",
с.Калінінське Липоводолинського
району Сумської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПИРЯТИН
ЗЕРНОПРОДУКТ", м.Полтава

про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "СК-АГРО" звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовом до ТОВ "Пирятин
Зернопродукт" про стягнення
заборгованості за договором поставки
№ ПС-/ 1005-19, укладеного між сторонами
19.05.2010 року в сумі 218 687,56 грн, з яких 189
000,00 грн основної заборгованості, 14 605,39
грн пені, 11 719,10 грн інфляційних втрат,
3363,07 грн -3% річних, а також судових
витрат, посилаючись на невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, не скористався своїм правом на
участь у судовому засіданні, відзив на
позов та заперечень на нього не надав, а
тому суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності відповідача,
оскільки наявних в матеріалах справи
доказів достатньо для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено:

19.05.2010 року між ТОВ "СК-АГРО"
(постачальник) та ТОВ "ПИРЯТИН
ЗЕРНОПРОДУКТ" (покупець) було укладено
Договір поставки №ПС-/1005-19, за умовами
якого постачальник прийняв на себе
зобов'язання передати у власність
покупця товар (сільськогосподарську
продукцію, кількість, ціна за одиницю
та загальна вартість якої визначається
в специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору), а покупець прийняв
на себе зобов'язання прийняти товар та
оплатити його вартість на умовах
договору (пункти1.1., 1.2.,4.2.Договору).

Крім того, в договорі сторони визначили
строк розрахунку покупцем (пункт 4.2.1),
відповідальність сторін, а також інші
умови, необхідні для даного виду
договорів.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають зокрема з
договору або іншого правочину.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України та положень статті 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог діючого законодавства

Як визначено в ст.265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

На виконання умов договору
постачальником за видатковою
накладною №1521 від 19.05.2010р. передано
покупцю товар, кількість, ціна та
найменування якого визначені у
відповідності п.1.2 Договору у
Специфікації №1 до Договору поставки
на загальну суму 189 000,00 грн. Виконання
постачальником своїх зобов'язань за
договором підтверджується видатковою
накладною (а.с.18), згідно якої товар
отримав представник покупця за
Довіреністю(а.с.29).

Таким чином, в зв'язку з виконанням
постачальником своїх зобов'язань з
поставки товару, у покупця виникла
заборгованість по оплаті за товар в
сумі 189 000,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

За вимогами ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
сплатити продавцю повну ціну
переданого товару після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.2.1 Договору, постачальник та
покупець узгодили, що оплата за товар
проводиться на умовах відстрочки
платежу до 01.10.2010 року.

Відповідачем не надано доказів
виконання своїх зобов'язань з оплати
отриманого товару, а тому позовні
вимоги в частині стягнення основного
боргу підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

Крім того, в п.7.4.Договору, постачальник
та покупець передбачили
відповідальність покупця за
несвоєчасні розрахунки у вигляді пені
в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен
день простроченого платежу.

Беручи до уваги те, що відповідач після
отримання від позивача вимоги
розрахуватись за товар, а також
протягом встановленого договором
строку не здійснив повної його оплати,
а отже мало місце прострочення
виконання грошового зобов'язання,
стягнення у відповідності до умов
договору та вимог ст.625 ЦК України
інфляційних втрат, 3% річних та пені є
цілком обгрунтованим.

З урахуванням суми заборгованості
відповідача в розмірі 189 000,00 грн,
позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача:

- пені в розмірі 14605,39 грн. за період з
01.10.2010 р. за 182 дні станом на 05.05.2011 року,
яка після перерахунку судом підлягає
задоволенню частково в розмірі 14 135,31
грн;

- 3% річних в розмірі 3 363,07 грн. за період
з 01.10.2010 року по 05.05.2011 року, розрахунок
яких перевірено судом і є
обґрунтованим, а тому підлягає
задоволенню;

- інфляційних втрат в розмірі 11 719,10 грн.
за період з 01.10.2010 року по 01.04.2011 року,
яка після перерахунку судом підлягає
задоволенню частково в розмірі 9 161,00
грн, оскільки позивачем за вказаний
період інфляційні втрати за наступний
місяць нараховувались з врахуванням
суми заборгованості за попередній
місяць, збільшеної на суму інфляції за
попередній місяць. Тобто, позивачем
нараховані інфляційні втрати на
інфляційні втрати, що суд вважає
помилковим.

З урахуванням визначеної судом суми
заборгованості в розмірі 189 000,00 грн, та
вимог про стягнення пені, інфляційних
втрат та 3% річних, перевірених судом, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 9 444,85 грн.
інфляційних втрат, 3 363,07 грн. - 3% річних
та 14 605,39 грн. пені.

Згідно ст.44,49 ГПК України, стороні, на
користь якої відбулося рішення, судом
покладаються судові витрати зі сплати
державного мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
процесу, пропорційно задоволеним
позовним вимогам, що становить 98,61%.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.43,49,82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПИРЯТИН
ЗЕРНОПРОДУКТ" (Ідентифікаційний код
34698269, вул.Ветеринарна,22, м.Полтава,36008)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК-АГРО"
(Ідентифікаційний код 33976979,
вул.Першотравнева,1 с.Калінінське
Липоводолинського району Сумської
області,42506): 189000,00 грн основного боргу, 9
161,00 грн - інфляційних втрат, 3 363,07 грн- 3%
річних, 14135,31грн- пені, 2156,60 грн
-державного мита, 232,72грн- витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
процесу

3.В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Кульбако М.М.

Повне рішення складено 29.06.2011 року

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.