ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.11 Справа № 5021/2056/2011.

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача ОСОБА_2 комітету Сумської міської ради, м. Суми

про визнання права власності

СУДДЯ ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

За участю секретаря судового засідання Черненко І.О.

Суть спору: позивач просить суд визнати за ним право власності на самовільно переплановане нерухоме майно: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська, 25 площею 208,6 м.кв., реконструкція якого є законною та такою, що відповідає будівельним нормам.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, в засідання суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення судового засідання.

Явка представників сторін в засідання суду не визнавалася судом обовязковою, а тому не зявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши наявні докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.03.2009р., укладеного між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, посвідченого 18.03.2009р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 563, позивач набув у власність нежитлове приміщення, загальною площею 80,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська, 25 (а.с.18).

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В 2010р. позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримала дозвіл на упорядження фасаду будівлі та благоустрою прилеглої території, що погоджено в управлінні архітектури та містобудуванні Сумської міської ради. Як зазначає позивач, ним було здійснено переобладнання свого нерухомого майна.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством Сумське міське бюро технічної інвентаризації станом на 05.08.2011 р. площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська, 25, позначеного на плані Літер. «Б-ІІ» становить 208,6 м.кв.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відсутність реєстрації за позивачем права власності на переплановане приміщення позбавляє його можливості в повній мірі реалізувати своє право щодо користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Правовим обґрунтуванням вимог позивача про визнання права власності на нежитлове приміщення є посилання на ч. 1 ст. 182 ЦК України, яка вимагає обовязкову державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 22-24 Господарського процесуального кодексу України, сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, а також користуватися іншими процесуальними правами.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту прав та інтересів у суді є, зокрема, визнання права.

Згідно зі статтею 9 Закону України Про архітектурну діяльність будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, переобладнання позивачем спірного нежитлового приміщення є самовільним.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження (з акту технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій нежитлового приміщення від 15.08.2011р.), затвердженого начальником управління, головним інженером Комунальної установи «Управління розвитку інфраструктури та архітектурного планування Сумського району» перепланування здійснені позивачем відповідають існуючим будівельним вимогам.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти, а тому, з урахуванням вказаних обставин, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на самовільно переплановане нежитлове приміщення, що є таким, яке відповідає будівельним нормам та розташоване за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська, 25 площею 208,6 м.кв., позначеного на плані Літер. «Б-ІІ», згідно технічного паспорту виготовленого КП Сумське міське БТІ від 05.08.2011 р.

СУДДЯ (підпис) Ю.О. ЗРАЖЕВСЬКИЙ

Повне рішення складене 09.09.2011р.