КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2011 № 32/536

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

при секретарі

судового засідання : Матвєєнко Т.Є.

за участі представників:

позивача: Домашенко Д.М. - дов. № б/н від 01.01.2011р.;

відповідача 1: Прасол О.С. - дов. № 497 від 31.12.2010р.;

відповідача 2: не з'явився, про час та місце судового засідання був

повідомлений належним чином;

відповідача 3: Боруц І.В. - дов. № 02 від 10.01.2011р.;

третя особа: не з'явився, про час та місце судового засідання був

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційних скарг 1. Фонду Державного майна України;

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

на рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р.

у справі № 32/536 (суддя Хрипун О.О.)

за позовом: Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд"

до відповідачів: 1. Фонду Державного майна України;

2. Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації власності на об"єкти нерухомого майна;

3. Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

третя особа: Солом"янська районна у м. Києві державна адміністрація

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство фірма "Укргазбуд" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідачів про визнання за позивачем права власності на гуртожиток по проспекту Відрадний, 75 в м. Києві та зобов'язання відповідача-2 здійснити реєстрацію права власності по названому гуртожитку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2008 р. порушено провадження у справі № 32/536, розгляд справи призначено на 19.12.2008 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.06.2009 р. позов залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2009 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" задоволено, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.06.2009 р. скасовано, справу № 32/536 передано до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2010 р. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536 позовні вимоги Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" задоволено повністю, а саме:

- визнано за позивачем право власності на будівлю гуртожитку по проспекту Відрадний, 75 у м. Києві;

- зобов'язано відповідача-2 зареєструвати за позивачем право власності на будівлю гуртожитку по проспекту Відрадний, 75 у м. Києві.

Не погоджуючись із вищезазначеним Рішенням Фонд Державного майна України (відповідач-1) та Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (відповідач-3) звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536 та прийняти нове судове рішення у даній справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційні скарги мотивовані на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведено обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2011 р. № 32/4536 у складі колегії: головуючий суддя Борисенко І.В. (доповідач), суддів Ільєнок Т.В., Шипка В.В. об'єднано в одне провадження розгляд апеляційних скарг Фонду Державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на вищевказане Рішення, справу призначено до розгляду на 12.07.2011 р.

Згідно розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 01-24/320 від 18.07.2011 р. було призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи № 32/536 у зв'язку з перебуванням судді-доповідача Борисенко І.В. на лікарняному.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями справа № 32/536 призначена до розгляду у наступному складі: головуючий-суддя Ільєнок Т.В. (доповідач), суддів Шипко В.В., Верховць А.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ільєнок Т.В., суддів Верховець А.А., Шипко В.В., прийнято до провадження апеляційні скарги Фонду Державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536, розгляд справи призначено на 16.08.2011 р.

У зв'язку з виходом судді Верховця А.А. у чергову відпустку, Розпорядженням Голови КАГС від 15.08.2011. р. № 01-23/1/19 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

У судове засідання від 16.08.2011 р. представник відповідача-2 не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою КАГС від 16.08.2011 р. № 32/536 розгляд справи було відкладено на 20.09.2011 р. в порядку п. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою представника відповідача-2.

Ухвалою КАГС від 26.08.2011 р. № 32/536 виправлено описку допущено в Ухвалі від 16.08.2011 р., а саме, дату наступного судового засідання визначено на 06.10.2011 р.

У зв'язку з виходом судді Борисенко І.В. у чергову відпустку та у зв'язку зі знаходженням судді Шипко В.В. на лікарняному Розпорядженням заступника Голови КАГС від 05.10.2011. р. № 01-23/3/9 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

У судове засідання від 06.10.2011 р. представники відповідача-2 та третьої особи не з'явилися, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на те, що відповідач-2 та третя особа про судове засідання від 06.10.2011 р. повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, колегія суддів дійшла висновку за можливе здійснити апеляційний перегляд даної справи за відсутності зазначених представників сторін.

Присутні представники позивача, відповідача-1 та відповідача-3 у судовому засіданні від 06.10.2011 р. надавали усні пояснення по суті спору.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Фонду Державного майна України та часткового задоволення апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536 скасувати, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.1993 р. між Фондом державного майна України та організацією орендарів «Укргазбуд» було укладено Договір № КП-231 купівлі цілісного майнового комплексу орендного підприємства фірми «Укргазбуд». 16.03.1994 р. між Фондом державного майна України та організацією орендарів «Укргазбуд» було складено Акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Укргазбуд».

25.05.1994 р. Фондом державного майна України організації орендарів орендного підприємства «Укргазбуд» видано Свідоцтво про власність на майно орендного підприємства «Укргазбуд», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 2.

Місцевий господарський суд вказує на те, що на момент проведення приватизації гуртожитки не відносилися до об'єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що з наданих позивачем документів не вбачається, що будівлю гуртожитку було включено до складу приватизованого майна. Відповідно до Акту оцінки вартості майна орендного підприємства -фірма «Укргазбуд», затвердженого Фондом державного майна України 26.10.1993 р., з вартості майна вищезазначеного підприємства вилучено вартість державного житлового фонду вартістю 508526 тис. крб.

З огляду на це, господарський суд погодився з доводами Фонду державного майна України про те, що до Переліку нерухомого майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства - фірми «Укргазбуд» гуртожиток по проспекту Відрадний, 75 не було включено, отже, вартість вищевказаного гуртожитку до статутного капіталу АТФ «Укргазбуд» не включалася.

Крім іншого, господарський суд визначив необґрунтованими посилання позивача на ч. 2 ст. 24 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (у редакції, чинній на момент укладення Договору № КП-231 купівлі цілісного майнового комплексу орендного підприємства фірми «Укргазбуд» від 07.12.1993 р.), згідно з якою товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно з статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна. При приватизації державного майна орендного підприємства не було зменшено ціну, за яку придбано майно підприємства на суму початкової ціни об'єктів соціально-побутового призначення. Так, вказана сума не увійшла до вартості майна, що підлягало приватизації, та не увійшла до вартості майна, що на момент приватизації було власністю орендного підприємства згідно з планом приватизації. Дані обставини виключають безоплатну передачу будівлі гуртожитку у власність без сплати його ціни в порядку пільгової приватизації, передбаченої ч. 2 ст. 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств".

Господарський суд у своєму Рішенні зазначив, що сторонами незаперечується, що позивач з моменту завершення приватизації весь час здійснює фактичне володіння, користування названим нерухомим майном, власними силами та за власні кошти здійснював утримання цього об'єкту.

Крім того, господарський суд зазначив і про те, що перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року. До закінчення строків набувальної давності, встановлених в ст. 344 та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, будівля гуртожитку не була витребувана від позивача іншими особами.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Строк володіння нерухомим майном позивачем складає більше десяти років і таке володіння відбувалось відкрито та з відома територіальної громади Солом'янського району м. Києва, що підтверджується укладеними позивачем договорами, згідно з якими утримується будівля гуртожитку. Про безперервність десятирічного строку володіння позивачем будівлею гуртожитку, починаючи з 01 січня 2001 року, свідчить постійне відображення гуртожитку по проспекту Відрадний, 75 в м. Києві у складі основних засобів та в бухгалтерській звітності Позивача, що підтверджується наданими позивачем балансами та розшифровками до них.

Таким чином, враховуючи дотримання позивачем десятирічного строку набувальної давності, протягом якого позивач продовжує відкрито, безперервно володіти будівлею гуртожитку, якою він добросовісно заволодів, утримує її за власні кошти, тому господарський суд дійшов висновку, що позивач набув право власності на цей об'єкт нерухомого майна за набувальною давністю.

Враховуючи, що об'єкт нерухомого майна знаходиться в межах міста Києва, державну реєстрацію права власності на нього має здійснювати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна».

Таким чином, місцевий господарський суд, враховуючі встановлені обставини у даній справі та керуючись приписами ст. 344 ЦК України, задовольнив позов в повному обсязі.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.1993 р. між Фондом державного майна України та організацією орендарів «Укргазбуд» було укладено Договір № КП-231 купівлі цілісного майнового комплексу орендного підприємства фірми «Укргазбуд».

16.03.1994 р. між Фондом державного майна України та організацією орендарів «Укргазбуд» було складено Акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Укргазбуд».

25.05.1994 р. Фондом державного майна України організації орендарів орендного підприємства «Укргазбуд» видано Свідоцтво про власність на майно орендного підприємства «Укргазбуд», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 2.

Колегія суддів вважає правильним зауваження місцевого господарського суду про те, що наявні у даній справі матеріали не підтверджують факту включення до складу приватизаційної маси майна орендного підприємства фірми «Укргазбуд» будівлі спірного гуртожитку.

Колегія суддів погоджується і з тим висновком Господарського суду м. Києва, що до Переліку нерухомого майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства - фірми «Укргазбуд» спірна будівля гуртожитку по проспекту Відрадний, 75 не було включено, отже, вартість вищевказаного гуртожитку, яка відповідно до Акту ФДМ України від 26.10.1993 р. складала - 508526 тис. крб., до статутного капіталу АТФ «Укргазбуд» не включалася.

Господарський суд у своєму Рішенні правильно зауважив про те, що вказана сума (мається на увазі вартість спірної будівлі гуртожитку) не увійшла до вартості майна, що підлягало приватизації, та не увійшла до вартості майна, що на момент приватизації було власністю орендного підприємства згідно з планом приватизації. Дані обставини виключають безоплатну передачу будівлі гуртожитку у власність без сплати його ціни в порядку пільгової приватизації, передбаченої ч. 2 ст. 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств".

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки, позивач з моменту завершення приватизації весь час здійснює фактичне володіння, користування названим нерухомим майном, власними силами та за власні кошти здійснював утримання цього об'єкту, то за таких обставин до спірного майна є всі підстави для застосування приписів ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Вищеназвана стаття ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

А тому, з у рахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про застосування набувальної давності до спірного об'єкту.

Колегія суддів вважає, що передача спірного об'єкту нерухомого майна (будівлі гуртожитку, за адресою: пр-т Відрадний, 75 у м. Києві.) по завершенню приватизації обумовлювала не передачу прав власності, а лише право користування, в зв'язку з чим спірний об'єкт нерухомого майна не увійшов до статутного фонду позивача, не перебувають на його балансі і є державною власністю (аналогічна правова позиція викладене у Постанові ВСУ від 07.10.2008 р. № 60/19-05/5-07).

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги АТ фірми "Укргазбуд" є безпідставними та недоведеними на доказах, вважає за необхідне скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536.

Приймаючи нове судове рішення, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах повністю, як заявлених необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду Державного майна України задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2011 р. № 32/536 скасувати.

Прийняти нове судове рішення у наступній редакції:

„У позовних вимогах відмовити повністю".

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2011 р.

№ 32/536 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2011 р.

№ 32/536 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 32/536 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Пантелієнко В.О.

Остапенко О.М.