КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2011 № 6/48

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Ткаченка Б.О.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 29.08.2011 року,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради на рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року

у справі № 6/48 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради

до 1. Київської міської ради

2. Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

3. Дочірнього підприємства «Сервісжитлобуд»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради

про розірвання договору земельної ділянки та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року відмовлено в позові комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), дочірнього підприємства «Сервісжитлобуд» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради про розірвання договору земельної ділянки та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 31.03.2011 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило зазначене рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 23.05.2011 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК в зв'язку з несплатою державного мита у встановлених порядку і розмірах.

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради після усунення обставин, що зумовили повернення апеляційної скарги, повторно звернулося до апеляційного господарського суду з вищевказаною апеляційною скаргою. Крім того, скаржник просив поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 29.06.2011 року відновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні 29.08.2011 року представник комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради надав свої пояснення по справі в яких, доводи викладені в своїй апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі та просив скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представники ДП «Сервісжитлобуд» у судовому засіданні 13.07.2011 року та представники Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у судових засіданнях 13.07.2011 року та 29.08.2011 року також надали суду свої пояснення по справі в яких, вважають апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Просили суд апеляційної інстанції залишити рішення місцевого господарського суду без змін а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

В судове засідання 29.08.2011 року представники КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради та ДП «Сервісжитлобуд» не з'являлись, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та розписки про відкладення розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляли.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представників сторін що з'явились у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради та ДП «Сервісжитлобуд» про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Участь представників КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради та ДП «Сервісжитлобуд» у судовому засіданні 29.08.2011 року, судом обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів не надходило. Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2002 року рішенням Київської міської ради № 171-3/331 комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради та дочірньому підприємству «Сервісжитлобуд» було передано в спільну оренду земельну ділянку для реконструкції з розширенням в частині надбудови двох поверхів і мансарди та прибудови житлового будинку, його подальшої експлуатації та обслуговування земельну ділянку площею 0,2210 га по пров. Рильському, 5 у Шевченківському районі міста Києва.

Крім того, 30.01.2003 року на підставі вказаного рішення від 19.12.2002 року № 171-3/331 між Київською міською радою, КП УЖГ Шевченківської районної у м. Києві ради та ДП «Сервісжитлобуд» укладено договір оренди земельної ділянки для реконструкції з розширенням в частині надбудови двох поверхів і мансарди та прибудови житлового будинку, його подальшої експлуатації та обслуговування на пров. Рильському, 5 у Шевченківському районі міста Києва, що зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) за № 91-6-00085 у книзі записів державної реєстрації договорів. Відповідно до п. 13 даного договору він може бути розірваний за згодою сторін, або за рішенням суду у випадку неналежного використання, випадкового знищення чи пошкодження земельної ділянки, з інших підстав, визначених законодавством.

Рішення Шевченківської районної в м. Києві ради № 187 від 19.02.2007 року «Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва» п. 1.2, зобов'язано КП УЖГ Шевченківської районної в м. Києві ради повернути Шевченківській районній у м. Києві раді жилий та нежилий фонд, який за ним закріплено, в тому числі будинок № 5 по пров. Рильському.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи будинок № 5 по пров. Рильському у Шевченківському районі міста Києва передано на баланс КП «Керуюча дирекція». Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з повідомленням про перехід права господарського відання до іншої особи та з клопотанням про необхідність переоформлення права користування земельної ділянки.

Листом № 05-584/33 від 04.01.2011 року Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) повідомило позивача, про можливість розірвати договір тільки за умови укладення новим балансоутримувачем будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці договору оренди вказаної земельної ділянки, при цьому попередній договір - між позивачем та Київською міською радою - може бути розірвано за взаємною згодою сторін.

В зв'язку з вищезазначеною відмовою у розірванні договору КП УЖГ Шевченківської районної в м. Києві ради звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про розірвання договору оренди № 91-6-00085 від 30.01.2003 року земельної ділянки та зобов'язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) внести зміни про розірвання договору оренди вказаної земельної ділянки автоматизованої бази даних ведення земельного кадастру в місті Києві. Як зазначалося раніше, рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року у даній справі № 6/48 у задоволенні позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Як вірно вказав суд першої інстанції, перелік повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин визначено у пунктах "а" "л" статті 9 Земельного кодексу України. Зокрема, їй належить право за пунктом "а" розпорядження землями територіальної громади міста Києва, за пунктом "б" передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України, за пунктом "в" надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України. На підставі пункту "м" статті 9 Земельного кодексу України, крім перелічених у попередніх пунктах повноважень, Київська міська рада має повноваження вирішувати інші питання у галузі земельних відносин відповідно до Закону.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 140 Конституції України, ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантовано право самостійно реалізовувати територіальними громадами, органами та посадовими особами місцевого самоврядування надані їм повноваження.

Пунктом 5 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Зокрема, договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендарю у володіння і користування земельну ділянку для використання на обумовлений договором строк.

Згідно зі ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з регламентом розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 р. № 456/1867, для оформлення права користування земельною ділянкою новому власнику об'єкта нерухомості необхідно звернутися з клопотанням до Київради з земельних питань.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем не доведено, що новий балансоутримувач будинку № 5 по пров. Рильський у Шевченківському районі міста Києва звертався до відповідача з проханням укласти з ним новий договір оренди спірної земельної ділянки та того, що це питання було розглянуто на пленарному засіданні Київської міської ради. Такі докази суду не надано.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем не доведено підстав для розірвання договору оренди внаслідок його істотного порушення Київською міською радою.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, зокрема змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду та вважає, що як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачем не було доведено, що договір оренди може бути розірвано внаслідок його порушення відповідачем чи істотної зміни обставин, передбаченої ст. 652 Цивільного кодексу України. Судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до умов договору, останній, може бути розірваний в односторонньому порядку виключно та лише на вимогу орендодавця, або за згодою сторін. Скаржником, не доведено підстав для розірвання договору оренди з підстав переходу права господарського відання на будинок № 5 по пров. Рильський у Шевченківському районі міста Києва до іншого балансоутримувача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради під час укладання спірного договору оренди земельної ділянки з Київською міською радою по справі мало б передбачити ту обставину, що майно яке знаходиться на вказаній земельній ділянці може передаватись на баланс іншій юридичній особі, зокрема, КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради, яке в свою чергу підпорядковане позивачу. Оскільки, КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради є підпорядковане позивачу - комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради, судова колегія вважає, що саме позивач повинен самостійно врегулювати питання, щодо укладення нового договору оренди земельної ділянки з новим балансоутримувачем будівлі № 5 по пров. Рильський у Шевченківському районі міста Києва та розірвати спірний договір з Київською міською радою.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів в обґрунтування та підтвердження заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційні скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради на рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року у справі № 6/48 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2011 року у справі № 6/48 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 6/48 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Лобань О.І.

Судді Ткаченко Б.О.

Федорчук Р.В.