ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" січня 2011 р. Справа № 12/156

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Олга" до відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_1

про стягнення в сумі 15 376 грн. 00 коп.

Суддя О.Г.Крейбух

Представники:

Від позивача : представник не з'явився

Від відповідача : представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовом до відповідача про стягнення 15376,00 грн. - збитків, понесених внаслідок неповернення відповідачем орендованого обладнання по договору суборенди обладнання № НОМЕР_1 від 05.05.2010р.

Відповідач участі уповноваженого представника в судових засіданнях не забезпечив, відзиву на позов до суду не подав. Поштові відправлення, направлені за адресою Рівненська область, м.Костопіль, вул.Драгоманова буд.6, повернуті органом поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.12.2010р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, по якій направлялась поштова кореспонденція.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції повернуті органами зв'язку з позначками «Адресат вибув»і т.п. з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм ГПК України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році»від 02.06.2006р. № 01-8/1228).

Таким чином, суд здійснює розгляд справи № 12/156 за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Олга»(надалі - орендар, позивач) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (надалі - суборендар, відповідач) укладено договір оренди обладнання № НОМЕР_1 (надалі - Договір). За умовами даного договору позивачем передано в тимчасове користування відповідачу обладнання, перелік, найменування, кількість і відновна вартість якого узгоджена сторонами і наведена в акті прийому-передачі майна в оренду /а.с.9-10/.

Так, згідно з актом прийому-передачі № 715 від 05.05.2010р. позивачем було передано відповідачу в суборенду обладнання загальною вартістю 15376,00 грн., в т.ч.:

- охолоджувач Н-160, 1 шт., вартістю 6500,00 грн.;

- колонна Максима, 2 шт., вартістю 5000,00 грн.;

- кран пивний, 4 шт., вартістю 1800,00 грн.;

- конектор типу S, 3 шт., вартістю 900,00 грн.;

- конектор типу А, 1 шт., вартістю 300,00 грн.;

- редукторна станція CO2, 1 шт., вартістю 600,00 грн.;

- балон CO2 6 кг, 1 шт., вартістю 276,00 грн.

Відповідно до розділу 3 Договору орендна плата за користування обладнанням зазначається в акті прийому-передачі. Орендна плата сплачується суборендарем щорічно на рахунок орендаря на умовах 100 % передплати.

Відповідачем орендна плата не сплачувалась.

Відповідно до положень ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положення статті 782 ЦК України передбачають право наймодавця відмовитися від договору найму (оренди), якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. При цьому, у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Так, 09 серпня 2010 року позивачем направлено відповідачу повідомлення від 09.08.2010р. про відмову від договору суборенди обладнання від 05.05.2010р. № НОМЕР_1 у зв'язку з несплатою орендної плати на підставі ст.782 ЦК України. При цьому зазначено, що Договір є розірваним з 09.09.2010р. і суборендарю протягом 10 днів з моменту розірвання Договору слід повернути обладнання орендарю. Повідомлення залишено відповідачем без відповіді та належного реагування, обладнання не повернуто /а.с.7-8/.

Відповідно до п.п.п.7.1, 7.2, 7.3 Договору сторони звільняються за часткове або повне невиконання зобов'язань за Договором, якщо це невиконання з'явилося внаслідок дії обставин непереборної сили, які виникли після укладення Договору, внаслідок обставин надзвичайного характеру, які сторони не могли передбачити або запобігти їм. При настанні вищезазначених обставин кожна сторона повинна негайно сповістити про них в письмовому вигляді іншу сторону. Якщо сторона не направить або несвоєчасно направить повідомлення, вона зобов'язана відшкодувати іншій стороні понесені збитки.

Поскільки відповідачем не повернуто обладнання, що перебувало в суборенді, то, відповідно, позивачем понесено збитки в розмірі відновної вартості неповернутого обладнання у сумі 15376,00 грн.

У відповідності до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст.225 ГК України визначено, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема,

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Відтак, позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 15376,00 грн. є такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати, а саме державне мито за подання позовної заяви у сумі 153,76 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул.Драгоманова, буд.6, м.Костопіль, Рівненська область, 35000, іден.номер НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Олга" (вул.Софіївська, 10А, м.Київ, 01001, іден.код 23507629) збитки в розмірі 15376 грн. 00 коп., державне мито за подання позовної заяви у сумі 153 грн. 76 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Крейбух О. Г.

повне рішення складено "13" січня 2011 року

Помічник судді

ОСОБА_2