ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" січня 2011 р. № 139/11

Суддя Василишин А.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача Державного підприємства Рокитнівський хлібзавод

про стягнення в сумі 9 231 грн. 56 коп. та зобовязання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Рівненської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного підприємства Рокитнівський хлібзавод інфляційні втрати та проценти в звязку з простроченням виконання грошових зобовязань в сумі 9 231 (девять тисяч двісті тридцять одна) грн. 56 коп.; зобовязати ліквідатора ДП Рокитнівський хлібзавод виплатити ПП ОСОБА_1 інфляційні втрати та проценти в звязку з простроченням виконання грошового зобовязання згідно черговості, визначеної статтею 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; заборонити ліквідатору ДП Рокитнівський хлібзавод проводити задоволення вимог кредиторів четвертої та подальшої черги згідно статті 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Згідно пункту 5 розяснення Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Арбітражного процесуального кодексу України N 02-5/78 від 4 березня 1998 року (з змінами та доповненнями), платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява) оплачується державним митом. Платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати державного мита.

Приватний підприємець ОСОБА_1, як доказ сплати державного мита, у встановлених порядку і розмірі, додав до позовної заяви квитанцію № 179 від 21 січня 2011 року, в якій видом платежу зазначено: державне мито не віднесене до інших категорій.

Суд зауважує, що у вказаній квитанції не містяться відомості про те, яка саме позовна заява оплачується державним митом, а отже приватний підприємець ОСОБА_1 не додав до позовної заяви належних доказів сплати державного мита за позовом до Державного підприємства Рокитнівський хлібзавод.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи усе вищевказане, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

У відповідності до частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду приватному підприємцю ОСОБА_1.

Суддя Василишин А.Р.