ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" лютого 2011 р. Справа № 14/8

За позовом ОСОБА_1 підприємство "Айслаг"

до відповідача ОСОБА_1 підприємство "Володимирське"

про стягнення в сумі 305 368 грн. 21 коп.

Суддя Марач В.В.

Представники:

Від позивача : представник по довіреності ОСОБА_2

Від відповідача : не з'явився

СУТЬ СПОРУ : Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Відповідача 23 586 грн. 83 коп. заборгованості за поставлений товар (нафтопродукти) по Договору поставки №059 від 12 лютого 2009 року та 281 781 грн. 38 коп. заборгованості по оплаті за користування товарним кредитом.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, представник його в судове засідання не з'явився. До господарського суду повернулися ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, які направлялись на адресу відповідача вказану в позовній заяві, з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ Серія АЕ № 140477 місцезнаходженням ПП "Володимирське" є с. Постійне, вул. Незалежності, буд. 3, Рівненської області Костопільського району і саме на вказану адресу направлялися позовна заява та ухвали суду.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких грунтуються його вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

12 лютого 2009 року між ОСОБА_1 підприємством "Айслаг" та ОСОБА_1 підприємством "Володимирське" був укладений договір поставки №059.

Відповідно до даного Договору ОСОБА_1 підприємство "Айслаг" зобов'язувалось поставити або передати зі свого складу у власність Відповідачеві товар - нафтопродукти в асортименті, а Відповідач має право здійснити повну або часткову оплату вартості отриманого товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів (п. 5.1. Договору) або, у випадку не оплати відвантаженої партії товару в строки передбачені п.5.1. договору, Покупець дає згоду на те, щоб не погашений товар, рахувався поставленим на умовах товарного кредиту, терміном на 30 днів, починаючи з дня після відвантаження товару з нарахуванням Покупцю 1% за кожен день використання товарного кредиту.

Покупець зобов'язується оплатити товар, поставлений на умовах товарного кредиту сплатити відсотки за його використання в терміни вказані в п. 5.3 даного Договору. Під наданням Покупцем згоди на те, щоб неоплачений товар рахувався поставленим на умов товарного кредиту розуміється підписання даного Договору.

Відповідно до п.5.3. Договору Покупець зобов'язаний оплатити суму товарного кредиту і відсотків за його використання на 31 день від дати відвантаження вказаної в накладній. Покупець має право на дострокове погашення товарного кредиту і відсотків за його використання.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, якщо після закінчення 30 днів користування товарним кредитом, Покупець не внесе передбачених Договором платежів - він продовжує сплачувати відсотки за користування товарним кредитом до повного погашення заборгованості, а також сплачувати пеню в розмірах, передбачених в п. 8.1. даного Договору.

На виконання договору ОСОБА_1 підприємство "Айслаг" з квітня по серпень 2009 року поставило та передало Відповідачу нафтопродукти на загальну суму 373 901 грн. 41 коп. згідно накладних:

накладна №272 від 12.02.2009 року на суму 7 496,00 грн.;

накладна №284 від 13.02.2009 року на суму 4 497,00 грн.;

накладна №290 від 16.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №309 від 17.02.2009 року на суму 7 503,52 грн.;

накладна №317 від 18.02.2009 року на суму 17 960,64 грн.;

накладна №318 від 18.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №333 від 23.02.2009 року на суму 17 960,64 грн.;

накладна №334 від 23.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №335 від 23.02.2009 року на суму 7 503,52 грн.;

накладна №346 від 24.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №347 від 24.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №368 від 26.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №369 від 26.02.2009 року на суму 7 503,52 грн.;

накладна №375 від 27.02.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №397 від 02.03.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №417 від 03.03.2009 року на суму 17 960,60 грн.;

накладна №423 від 03.03.2009 року на суму 8 645,36 грн.;

накладна №452 від 05.03.2009 року на сум 8 942,470 грн.;

накладна №466 від 06.03.2009 року на суму 17 664,12 грн.;

накладна №468 від 06.03.2009 року на суму 20 161,95 грн.;

накладна №472 від 10.03.2009 року на сум 17 664,12 грн.;

накладна №473 від 10.03.2009 року на суму 8 502,63 грн.;

накладна №482 від 11.03.2009 року на суму 7 503,52 грн.;

накладна №537 від 18.03.2009 року на суму 8 359,90 грн.;

накладна №538 від 18.03.2009 року на суму 7 503,52 грн.;

накладна №561 від 20.03.2009 року на суму 8 359,90 грн.;

накладна №566 від 20.03.2009 року на суму 9 963,00 грн.;

накладна №559 від 20.03.2009 року на суму 19 823,50 грн.;

накладна№560 від 20.03.2009 року на суму 8 359,90 грн.;

накладна №603 від 25.03.2009 року на суму 8 942,40 грн.;

накладна №691 від 01.04.2009 року на суму 35 484,40 грн.;

накладна №692 від 01.04.2009 року на суму 8 910,43 грн.;

накладна №2775 від 19.10.2009 року на суму 11 562, 00 грн.

Факт отримання товару Відповідачем підтверджується довіреностями: довіреність ЯОЮ №066726 від 12.02.09р.; довіреність ЯОЮ №066721 від 02.03.09р.; довіреність №46 від 01.03.2009 року; довіреність №99 від 19.10.2009 року.

Відповідач прийняв поставлений товар, не заявивши претензій ні до кількості, ні до якості товару.

Відповідач оплатив в строки вказані в п. 5.1. договору №059 товар поставлений по накладних: №272 від 12.02.2009 року, №284 від 13.02.2009 року, №290 від 16.02.2009 року, №309 від 17.02.2009 року, №317 від 18.02.2009 року, №318 від 18.02.2009 року, №333 від 23.02.2009 року, №334 від 23.02.2009 року, №335 від 23.02.2009 року. Весь інший товар поставлявся на умовах товарного кредиту з нарахуванням 1 % за користування товарним кредитом, що підтверджується платіжними дорученнями на оплату: платіжне доручення від 16.02.2009р. на суму 4500,00грн., платіжне доручення від 16.02.2009р. на суму 7 496,00 грн., платіжне доручення від 17.02.2009р. на суму 4000,00грн., платіжне доручення від 17.02.2009р. на суму 8885,36грн., платіжне доручення від 20.02.2009р. на суму 15000,00грн., платіжне доручення від 24.02.2009р. на суму 9000,00 грн., платіжне доручення від 25.02.2009р. на суму 10000,00грн., платіжне доручення від 04.03.2009р. на суму 10 000,00грн., платіжне доручення від 05.03.2009р. на суму 20 000 грн., платіжне доручення від 11.03.2009р. на суму 20 000 грн., платіжне доручення від 16.03.2009р. на суму 10 000грн., платіжне доручення від 17.03.2009р. на суму 10 000грн., платіжне доручення від 19.03.2009р. на суму 8 000грн., платіжне доручення від 20.03.2009р. на суму 8 359,90грн., платіжне доручення від 23.03.2009р. на суму 9 963,00грн., платіжне доручення від 26.03.2009р. на суму 10 000грн., платіжне доручення від 02.04.2009р. на суму 8 910,43грн., платіжне доручення від 07.04.2009р. на суму 13 000,00грн., платіжне доручення від 08.04.2009р. на суму 11 000,00грн., платіжне доручення від 09.04.2009р. на суму 6 500грн., платіжне доручення від 14.04.2009р. на суму 10 000грн., накладна №63 від 29.05.2009р.- лист про зарахування взаємних вимог від 29.05.2009р. на суму 29 399,90грн., платіжне доручення від 16.07.2009р. на суму 40 000грн., накладна №29/10 від 29.10.2009р. на суму 24 299,99грн., накладна №30/9 від 30.09.2009 року - лист про залік взаємних вимог від 17.11.2009р. на суму 22 000,00грн.

Заборгованість Відповідача за поставлений товар становить 23 586 грн. 83 коп.

Відповідач жодного разу не провів оплату за користування товарним кредитом.

21 жовтня 2010 року ОСОБА_1 підприємство "Айслаг" звернулось до відповідача з листом-вимогою щодо сплати боргу. Однак на момент подання позову, Відповідач відповіді на лист не надав, борг не оплатив, чим самим прострочив виконання зобов'язання.

Заборгованість по оплаті за весь час користування товарним кредитом становить - 281 781 грн. 38 коп. Наданий суду розрахунок перевірено та визнано правильним.

Статтею 694 Цивільного кодексу України передбачено порядок продажу товару в кредит. Зокрема, відповідно до вказаної статті:

1. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

2. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. У разі невиконання продавцем обов'язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу.

4. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

5. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Згідно з ст.1057 ЦК України, комерційний кредит - це правовідносини, які передбачають надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг. Навіть якщо сторони не визначили даний термін у самому договорі, але момент оплати не співпадає з моментом передачі товару, то йдеться про комерційний кредит. При комерційному кредитуванні можуть сплачуватись відсотки за користування кредитом.

Згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»(ст. 1.11.2) під товарним кредитом розуміють товари, які передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичним чи фізичним особам на умовах угоди, що передбачає відстрочення кінцевого розрахунку на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передання права власності на товари покупцю у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів таким покупцем, незалежно від часу погашення заборгованості.

Підписавши договір № 059, ПП «Айслаг» та ПП "Володимирське" домовились, що останній має право здійснити оплату отриманого товару протягом 14 календарних днів або неоплачений товар рахується поставленим на умовах товарного кредиту зі сплатою одного відсотка за кожен день за його використання.

Даний договір надає право вибору відповідачу: оплатити поставлений товар протягом 14 календарних днів або скористатись товарним кредитом і оплатити суму товарного кредиту і відсотків за його використання на 30-й день від дати відвантаження вказаної в накладній. В даному випадку відповідач користувався товарним кредитом, що стверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.

Право господарюючого суб'єкта кредитувати інших за рахунок власного майна випливає з його повноважень власника, які встановлені Господарським кодексом України (ст.5, ст.6, ст.67).

Крім цього, згідно зі ст. 627 ЦК України сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формують його конкретні умови, а згідно з ч.2 ст.628 Цивільного Кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Договір поставки товарів на умовах товарного кредиту відповідає вказаній статті закону.

За наведених обставин вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 23 586 грн. 83 коп. заборгованості за поставлений товар та 281 781 грн. 38 коп. заборгованості по оплаті за користування товарним кредитом грунтуються на договорі та законі, є правомірними, а відтак підлягають задоволенню.

На основі ст.49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Володимирське" (, 35050 Рівненська область Костопільський район, с. Постійне, вул. Незалежності,3) на користь Приватного підприємства "Айслаг" (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4, ) - 23 586 грн. 83 коп. боргу за поставлений товар згідно договору №059 від 12.02.2009р., 281 781 грн. 38 коп. боргу по оплаті за користування товарним кредитом, 3 053 грн. 68 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Марач В.В.

підписано "28" лютого 2011 р.