ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2011 р.
Справа № 18/2512/11

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36038

до Відкритого акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", вул. М. Бірюзова,
буд. 47-а, м. Полтава, 36007

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Госпрозрахункова
Житлово-експлуатаційна дільниця № 6,
вул. Пушкіна, 133-а, м. Полтава, 36021

про визнання незаконним акту про
порушення правил користування
електричною енергією

Суддя
Безрук Т.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: Казак М. В., Черервань
Л. С.

від третьої особи : не з'явився

Розглядається позовна заява про
визнання незаконним та скасування Акту
про порушення Правил користування
електричною енергією № 00000041 від 11
березня 2011 року.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечує посилаючись на те, що під час
обстеження електроустановки позивача
в майстерні було виявлено порушення п.
7.6 Правил КЕЕ - самовільне підключення
струмоприймачів поза розрахунковим
засобом обліку з порушенням схеми
обліку. В присутності позивача про
даний факт було складено акт порушення;
зазначений акт відповідає
законодавству.

В судовому засіданні 25.10.2011р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

15 грудня 2010 року між ВАТ
"Полтаваобленерго" (відповідачем) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(позивачем) був укладений Договір № 981
про постачання електричної енергії
(а.с.20).

За умовами п. 1. Договору відповідач
(постачальник) продає електричну
енергію споживачу (позивачу) для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною потужністю 4
кВт, а споживач оплачує постачальнику
вартість використаної електричної
енергії та здійснює інші платежі.

Точка продажу електричної енергії
визначена на межі балансової
належності електричних мереж
постачальника та споживача згідно з
додатком "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" (для субспоживача - на межі
балансової належності Постачальника
та основного споживача).

В додатку 3 3 до Договору сторони
узгодили перелік об'єктів і точок
комерційного обліку споживача, до яких
зокрема відноситься майстерня
позивача по АДРЕСА_2.

Відповідно п. 4.2.3. Договору споживач
сплачує постачальнику вартість
недоврахованої електроенергії,
розраховану відповідно до діючої
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією, затвердженою постановою
НКРЕ, за тарифами, що діяли протягом
споживання електричної енергії з
порушення, у разі таких дій Споживача
як самовільне внесення змін у схеми
обліку електроенергії; пошкодження
засобів обліку електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття або
пошкодження

пломб засобів обліку; споживання
електроенергії поза засобами обліку;
інших умов, визначених методикою,
ПКЕЕ.

11 березня 2011 року представниками
відповідача - інспектором філії ВАТ
"Полтаваобленерго" Назімовим О.В. за
участі контролерів Пасенюк О.В. та
Панченко О.А. була проведена перевірка
на об'єкті споживача -ФОП ОСОБА_1 в
майстерні по АДРЕСА_2.

За результатми перевірки було складено
Акт про порушення № 00000041 від 18.03.2011р., в
якому констатовано порушення
позивачем Правил користування
електричною енергією, а саме
самовільне підключення
струмоприймачів, що є власністю
споживача електроустановки, поза
розрахунковим засобом обліку
електричної енергії з порушенням схеми
обліку (а.с.13, 49).

06 квітня 2011 року було проведено
засідання комісії з розгляду Акту
порушення, на якому було визначено
обсяг недорахованої електричної
енергії розрахунковим засобом обліку
12015 кВт/год. та суму завданих збитків в
розмірі 9959,46 грн. Дане рішення комісії
було оформлене протоколом № 00000041
засідання комісії з розгляду Акту
порушення від 06.04.2011р. (а.с.18).

Листом від 10.05.2011р. відповідач направив
позивачу протокол № 00000041 засідання
комісії з розгляду Акту порушення від
06.04.2011р. і відповідний рахунок на оплату
9959,46 грн. недорахованої електричної
енергії та повідомив про право на
оскарження рішення комісії в суді
впродовж 10 робочих днів з дня вручення
протоколу (а.с.19, 30).

Вважаючи, що нарахування були
проведені безпідставно позивач
звернувся до господарського суду з
даним позовом, в якому прохає визнати
незаконним та скасувати Акт про
порушення № 00000041 від 11 березня 2011 року.

Частиною 2 ст. 20 ГК України встановлено,
що кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом: визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 235 ГК України за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною 1 ст. 236 ГК України встановлено
види господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 236 ГК України
перелік оперативно-господарських
санкцій, встановлений у її першій
частині, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

За частиною 2 статті 237 ГК України
порядок застосування сторонами
конкретних оперативно-господарських
санкцій визначається договором. У разі
незгоди з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Крім того, право споживача на
оскарження в судовому порядку рішення
комісії постачальника електроенергії
передбачено пунктом 6.42 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України № 28 від 31
липня 1996 року.

Згідно п. 6.41 Правил користування
електричною енергією, затверджених
Постановою НКРЕ України за № 28 від
31.07.1996р. (із змінами станом на 18.03.2011р. -на
дату виявлення порушення) (далі
-Правила КЕЕ) у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень.

В п. 6.42 Правил КЕЕ визначено, що на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації)
під час засідань комісії з розгляду
актів про порушення визначаються
обсяг недоврахованої електричної
енергії та сума завданих споживачем
збитків.

Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків (абзац четвертий пункту
6.42 Правил КЕЕ).

Споживач має право оскаржити
рішення комісії в суді. У разі
звернення до суду впродовж 10 робочих
днів з дня вручення протоколу
споживачу останній має право не
оплачувати виставлені рахунки до
вирішення спірних питань у судовому
порядку (абзац

п'ятий пункту 6.42 Правил КЕЕ).

Отже, в даному випадку позивач має
право оскаржити рішення комісії,
оформлене протоколом № 00000041 засідання
комісії з розгляду Акту порушення від
06.04.2011р.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. За ч. 2 статі 20
Господарського кодексу України права
та законні інтереси суб'єктів
захищаються шляхом, зокрема, визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання.

Згідно з п. 1 роз'яснення президії
Вищого господарського суду України N
02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів»акт державного чи
іншого органу - це юридична форма
рішень цих органів, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Акт про порушення № 00000041 від 11 березня
2011 року, що оспорюється позивачем, сам
по собі не породжує правових наслідків
для позивача та не має обов'язкового
характеру для нього.

Отже, позивачем не вірно вибрано спосіб
захисту порушеного права.

Зазначене є підставою для відмови у
позові.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя
Безрук Т.М.

Повне рішення складено та підписано
28.10.2011р.

< Текст >