ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2011 р. Справа № 5023/1128/11 (н.в.о. 42/445-05

вх. номер

Суддя Господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

заявника - ОСОБА_1 за дов.

позивача - ОСОБА_2 за дов.

2-го відповідача - не з"явився

розглянувши заяву ЗАТ "Харківдерев" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі справи за позовом: ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків

до 1. ЗАТ "Харківдерев" м. Харків

2. ПП "Мейкер", м. Полтава

про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду від 28 березня 2006 року по справі № 42/445-05 за позовом ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків до ЗАТ "Харківдерев", м. Харків, ПП "Мейкер", м. Полтава про визнання угоди недійсною позов було задоволено. Визнано недійсною угоду, укладену між ЗАТ "Харківдерев", м. Харків та ПП "Мейкер", м. Полтава на підставі договору підряду № 9/09 від 05.08.2002 року, як таку, що суперечить інтересам держави і суспільства. Стягнуто з ПП "Мейкер", м. Полтава на користь ЗАТ "Харківдерев", м. Харків 596000,000 грн. Стягнуто з ЗАТ "Харківдерев", м. Харків в доход державного бюджету 596000,000 грн. Стягнуто з ПП "Мейкер", м. Полтава в доход державного бюджету 85,00 грн. державного мита та 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11 квітня 2006 року на виконання рішення суду від 28 березня 2006 року по справі № 42/445-05 були видані накази.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13 червня 2006 року апеляційну скаргу ЗАТ "Харківдерев", м. Харків залишено без розгляду.

15 лютого 2011 року до господарського суду від ЗАТ "Харківдерев", м. Харків надійшла заява за вх. № 14 про перегляд рішення господарського суду від 28 березня 2006 року по справі № 42/445-05 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої заявник просить суд переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28 березня 2006 року по справі № 42/445-05, стягнути з Держказначейства 113528 грн. та відшкодувати судові витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.02.2011 року було призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 16.03.2011 року представник заявника підтримав заяву у повному обсязі.

Представник позивача проти заяви заперечував, письмового відзиву не подав.

Представник 2-го відповідача в призначене судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 114 ГПК України неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви. За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши надані до матеріалів справи документи, заслухавши пояснення представників позивача та 1 -го відповідача, встановив наступне:

Господарським судом Харківської області 28 березня 2006 року винесено рішення у справі № 42/445-05 за позовом ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків до ЗАТ "Харківдерев", м. Харків, ПП "Мейкер", м. Полтава про визнання угоди недійсною.

Рішенням визнано недійсною угоду, укладену між ЗАТ "Харківдерев", м. Харків та ПП "Мейкер", м. Полтава на підставі договору підряду № 9/09 від 05.08.2002 року, як таку, що суперечить інтересам держави і суспільства. Стягнуто з ПП "Мейкер", м. Полтава на користь ЗАТ "Харківдерев", м. Харків 596000,000 грн. Стягнуто з ЗАТ "Харківдерев", м. Харків в доход державного бюджету 596000,000 грн. Стягнуто з ПП "Мейкер", м. Полтава в доход державного бюджету 85,00 грн. державного мита та 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що між відповідачами був укладений в письмовій формі договір підряда № 9/09 від 05.08.2002р.(а.с. 10-12), згідно умов якого ПП "Мейкер" повинен виконати роботи по благоустрою території ЗАТ "Харківдерев" за адресою: м. Харків, пров.Плеханівський,3, і території Красноградського меблевого цеху за адресою : с.Натальїно, вул.Радянська, 71, вартість робіт складає 596 000,00 грн. згідно п.4.1 умов договору.

До матеріалів справи надані акти прийому виконаних підрядних робіт від 30.08.2002р. № 27, № 27/1, № 27/2 (а.с. 34-38), з яких вбачається, що ПП "Мейкер" виконало роботи на загальну суму 526 340,00 грн.

В той же час ПП "Мейкер" були виписані на адресу ЗАТ "Харківдерев" податкові накладні № 02/09 від 28.08.2002р. на загальну суму 278000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 46333,33 грн., № 95/09 від 30.08.2002р. на загальну суму 318000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 53000,00 грн. (а.с. 13-14), а також ПП "Мейкер" виписаний рахунок-фактура № 19 від 27.08.2002р. на загальну суму 596000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 99333,33 грн.(а.с. 15).

Згідно пунктів 5.1 - 5.3. спірного договору розрахунок проводиться замовником поетапно, згідно акту виконаних робіт, грошовими коштами, можливо погашення заборгованості поставкою меблів.

Як пояснив представник 1-відповідача розрахунок з ПП "Мейкер" був проведений поставкою меблів.

З матеріалів справи, а саме податкових накладних № 123 від 05.08.2002р., № 155 від 05.08.2002р., № 393 від 07.11.2002р., накладних № вз2039 від 05.08.2002р., № вз2236 від 05.08.2002р., № вз2905 від 07.11.2002р. (а.с.39-44), вбачається, що ЗАТ "Харківдерев" на адресу ПП "Мейкер" були поставлені меблі на загальну суму 426190,80 грн.

Представник 1-відповідача в судовому засіданні підтвердив той факт, що договір підряду № 9/09 від 05.08.2002р., укладений з ПП "Мейкер", виконаний в повному обсязі обома сторонами, вартість договору складає 596000,00 грн.

Судом було встановлено, що приватне підприємство "Мейкер" зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради №893-р від 14.11.2001р., рішенням місцевого Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2003р., яке набрало законної сили (а.с.9) установчі документи ПП "Мейкер" були визнані недійсними з моменту реєстрації - 14.11.2001р., а свідоцтво №23499159 про реєстрацію платника ПДВ - з 29.11.2001р. Рішенням суду встановлено, що засновником підприємства був зареєстрований ОСОБА_3, згідно пояснень якого він здійснив оформлення створення підприємства на прохання іншої особи, не маючи на меті займатись підприємницькою діяльністю, печатка та штамп підприємства у нього відсутні, так як були передані особі, на прохання якої вона заснувала підприємство. Судом встановлено, що реєстрація статутних документів здійснена без реального та фактичного здійснення підприємницької та господарської діяльності.

Рішенням місцевого Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2003р., був чітко встановлений факт створення ПП "Мейкер" без наміру здійснення підприємницької діяльності, реєстрація підприємства проведена на підставну особу. Довідка облстату від 24.10.05 р. за № 002/5858 свідчить про включення його до держреєстру на теперішній час.

З повідомлення ДПІ у м.Полтава № 2859/9/10-034 від 08.04.05р. вбачається, що ПП "Мейкер" було подано до ДПІ декларації з ПДВ за листопад 2001 р.-січень 2002 р. та по податку на прибуток за 4 квартал 2001 р., в яких вказано про відсутність діяльності, з лютого 2002 р. підприємство не подає звіти до ДПІ, за юридичною адресою не знаходиться, оскільки вказана адреса є місцем проживанням ОСОБА_3

Суд зазначає, що згідно ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням суду по цивільній справі не потребують доведення.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підприємства в Україні повинні діяти на засадах встановлених законом. В період укладення та виконання угоди, ці засади були встановлені Конституцією України, Законом України Про підприємництво, Законом України Про підприємства в Україні, ЦК України 1963.

Наведені закони передбачали обовязкову реєстрацію для здійснення підприємницької діяльності, наявність наміру здійснювати підприємницьку діяльність та обовязок сплачувати податки.

Згідно п. 6 Постанови Пленуми Верховного суду України №3 1978 р. з змінами та доповненнями - на підставі ст.49 Цивільного кодексу України недійсними визнаються угоди, які укладені з метою, за відомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або обмежених у обігу.

Дії з боку ПП "Мейкер" не могли бути спрямовані на виконання законодавства в сфері оподаткування та підприємницької діяльності, оскільки сплата податків по операціях з боку другого відповідача та надання податкової звітності в встановленому законодавством порядку були унеможливлені в наслідок відсутності у засновника мети здійснювати підприємницьку діяльність.

Таким чином, під час розгляду справи №42/445-05 судом на підставі вищенаведених фактів в їх сукупності, встановлено, що з боку осіб, які діяли від імені ПП "Мейкер" завідомо була мета здійснення угоди всупереч засадам законодавства в сфері підприємницької діяльності та оподаткування, другий відповідач не мав намір здійснювати згідно вимог законодавства підприємницьку діяльність і як наслідок сплачувати належним чином згідно законів податки, що підтверджується відсутністю за юридичною адресою, вказанням за попередні періоди про відсутність господарського діяльності та неподанням податкової звітності за спірний період взагалі.

Таким чином з боку ПП "Мейкер" наявна мета що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Однак доказів наявності такої мети з боку ЗАТ "Харківдерев" м.Харків позивачем суду не надано та судом не встановлено.

Однак, зазначені вище факти спростовуються викладеними у заяві ЗАТ "Харківдерев" обставинами.

Господарська операція між відповідачами була здійснена в 2002 році, тобто до ухвалення судового рішення про визнання недійсними, зокрема, установчих документів ПП "Мейкер" та свідоцтва №23499159 про реєстрацію платника ПДВ.

Рішенням місцевого Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2003р., яке набрало законної сили (а.с.9) установчі документи ПП "Мейкер" були визнані недійсними з моменту реєстрації - 14.11.2001р., а свідоцтво №23499159 про реєстрацію платника ПДВ - з 29.11.2001р.

Контролюючими органами зазначені обставини були розцінені як такі, що не підтверджують податковий кредит ЗАТ "Харківдерев". Відповідно до п.п7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкові накладні складаються в момент виникнення податкових зобов'язань продавця в двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, а копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

ЗАТ "Харківдерев" включена сума ПДВ до податкового кредиту підтверджена податковими накладними №123 від 05.08.2002 року,№155 від 05.08.2002 року,№393 від 07.11.2002 року, які відповідають вимогам п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Судовим рішенням Київського районного суду м. Полтави, яке набрало законної сили 13.04.2003 року про визнання недійсними установчих документів з моменту реєстрації - 14.11.2001р., а свідоцтво №23499159 про реєстрацію платника ПДВ - з 29.11.2001р.

Однак, господарські операції між відповідачами були здійснені в 2002 році, тобто до ухвалення судового рішення про визнання недійсними, зокрема, установчих документів ПП "Мейкер" та свідоцтва №23499159 про реєстрацію платника ПДВ.

Позивач будь-яких доводів та доказів щодо обізнаності 1-го відповідача із станом реєстрації, фінансово-господарської діяльності та податкового обліку ПП "Мейкер" та виконання ним обов'язку щодо сплати податку до бюджету не навів.

Платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вступає у відповідні правовідносини, не може нести відповідальність за невиконання або неможливість виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом.

Вказані факти знайшли своє підтвердження у постанові Вищого адміністративного суду України при розгляді справи №А-41/307-05 за участю позивача та 1-го відповідача, копія якої долучена заявником до матеріалів справи.

Відповідно до статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Відповідно до п. 1.3 роз'яснення Президії ВГСУ від 21.05.2002 р. № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що зазначені ЗАТ "Харківдерев" у своїй заяві обставини не могли бути відомими заявнику, що відповідно до ст.112 Господарського процесуального кодексу України дає можливість віднесення їх до нововиявлених на цій підставі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву ЗАТ "Харківдерев" про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2006 року у справі № 42/445-05 у звязку з нововиявленими обставинами задовольнити частково та скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2006 року у справі № 42/445-05 у звязку з нововиявленими обставинами.

Крім того, враховуючи відсутність правових підстав для визнання недійсною угоди, укладеної між ЗАТ "Харківдерев", м. Харків та ПП "Мейкер", м. Полтава на підставі договору підряду № 9/09 від 05.08.2002 року, як такої, що суперечить інтересам держави і суспільства., суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Також, суд вважає за необхідне відмовити заявникові щодо стягнення з Держказначейства 113528 грн. та відшкодування судових витрат на правову допомогу в розмірі 17000 грн., оскільки суду не надано жодного доказу в підтвердження понесених ЗАТ "Харківдерев" майнових витрат у вищевказаних розмірах.

Судові витрати за наслідками розгляду заяви про скасування рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2006 року у справі № 42/445-05 про у звязку з нововиявленими обставинами покладаються судом на 1-го відповідача у справі, оскільки останній не наполягає на їх стягненні з інших учасників судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ЗАТ "Харківдерев" про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2006 року у справі № 42/445-05 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2006 року у справі № 42/445-05 скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами.

3. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. В частині задоволення вимог ЗАТ "Харківдерев" про стягнення з держбюджету 113528,00 грн. та 17000,00 грн. витрат на правову допомогу - відмовити.

Суддя Прохоров С.А.

рішення підписано судом 21.03.2011 року