РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2011 р. Справа № 11/5025/164/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Щепанська Г.А.

суддя Бригінець Л.М. ,

суддя Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Басюк Р.О.

за участю представників сторін:

позивача - ФОП ОСОБА_1 (паспорт серії НЗ №587271) , ОСОБА_2 ( довіреність № б/н від 18.06.2011 р. ) представник ФОП ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився

третя особа - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янець - Подільський комбікормовий завод", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область

на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.11 р.

у справі № 11/5025/164/11(суддя Радченя Д.І.)

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, с.Колибаївка,Хмельницька область,Кам'янець-Подільський район

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янець - Подільський комбікормовий завод", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПП "Кармелюк", м. Чернівці

про стягнення 183789,36 грн. з яких 156685,00 грн. - основний борг, 20369,05 грн. - індекс інфляції, 6735,31грн. - 3% річних

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.11р. у справі №11/5025/164/11 задоволено позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , с. Колибаївка Камянець-Подільського району до Товариства з обмеженою відповідальністю „Камянець-Подільський комбікормовий завод, с. Гуменці Камянець-Подільського району про стягнення суми в розмірі 183 789,36 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Камянець-Подільський комбікормовий завод на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 156685,00грн. (сто пятдесят шість тисяч шістсот вісімдесят пять гривень 00 коп.) основного боргу, 20369,05 грн. (двадцять тисяч триста шістдесят девять гривень 05 коп.) інфляційних, 6735,31 грн. (шість тисяч сімсот тридцять пять гривень 31 коп.) 3% річних, 1837,89грн. ( одна тисяча вісімсот тридцять сім гривень 89 коп.) витрат по оплаті державного мита та 236,00 грн. (двісті тридцять шість гривень 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТзОВ "Кам'янець - Подільський комбікормовий завод" звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.11р. у справі №11/5025/164/11.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зокрема зазначає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.11р. винесене з неповним з'ясуванням та встановленням судом всіх обставин справи і дослідженням доказів, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права і є незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Зокрема судом першої інстанції порушено вимоги ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 1, п.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" зазначивши, що доказами передачі товару є видаткова накладна №2 від 24.03.2009р. та №3 від 27.03.2009р. та довіреність №415/1 від 10.08.2009р., однак вказані документи не свідчать про факт передачі товару, тобто вони не є первинними документами. У судовому засіданні не було представлено акт відвантаження товару, що підтверджують факт його отримання, акту прийому-передачі такого товару та не надано будь-яких інших документів на підтвердження існування заборгованості. Крім того, судом не прийнято до уваги той факт, що номера та дати накладних, посилання на які містяться в акті звірки взаємних розрахунків за 2009 рік не збігаються з номерами та датами накладних, копії яких позивач надав на підтвердження виконання умов договору поставки №22 від 20.03.2009р.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 18.05.11р. (вх. №5021/11) позивач заперечив проти вимог та доводів викладених в ній, вважаючи, що рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.2011р. є законним та обгрунтованим та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити судове рішення без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.11р.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.03.2009р. між ПП "Кармелюк" (постачальник) та ТзОВ „Камянець-Подільський комбікормовий завод (покупець) було укладено договір поставки №22, відповідно до умов якого постачальник зобовязувався передати у власність покупцеві, а покупець зобовязувався прийняти та оплатити на умовах цього договору товар (макуху соняшникову, пшеницю, кукурудзу) із кількісними та якісними показниками, що визначаються умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.1. оплата за даним договором здійснюється покупцем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця грошових коштів, що становлять 100% від вартості поставленого товару протягом 14 банківських днів з дати поставки.

Пунктом 8.1. даного договору сторони передбачили, що в разі прострочення здійснення оплати вартості товару відповідно до п. 7.1. договору більше на 3 банківські дні покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від вартості частини товару, що був поставлений , але не оплачений.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання. (п. 11.1.)

Позивач та Відповідач досягли згоди з усіх істотних умов Договору, що підтверджено підписами сторін на договорі.

Відповідно до специфікації №1 та №2 до договору поставки №22 від 20.03.2009р. сторони узгодили кількість, ціну, загальну вартість та дату поставки товару. Специфікації на товар, оформлені належним чином і підписані уповноваженими представниками сторін. (а.с. 13, 14).

На виконання умов даного договору, постачальником на адресу покупця було поставлено товар на суму 691685,60грн., згідно накладної (із відміткою про отримання товару відповідачем) № 2 від 24.03.2009р. на суму 59299,00грн., №3 від 27.03.2009р. на суму 22401,00грн., №4 від 30.03.2009р. на суму 35853,00грн., №5 від 03.04.2009р. на суму 126388,00грн., №6 від 06.04.2009р. на суму 40451,00грн., №7 від 21.04.2009р. на суму 63004,26грн., №8 від 27.04.2009р. на суму 34713,00грн., №9 від 29.04.2009р. на суму 35340,00грн., №10 від 05.05.2009р. на суму 357936,00грн., а також № 30 від 10.08.2009р. на суму 34385,00грн., №31 від 14.08.2009р. на суму 29716,00грн., № 32 від 18.08.2009р. на суму 35976,00грн., № 33 від 26.08.2009р. на суму 42288,00грн., № 34 від 31.08.2009р. на суму 25851,60грн., № 36 від 10.09.2009р. на суму 70224,00грн., згідно довіреності №415/1 від 10.08.2009р. (а.с. 41, 44, 48, 50, 53, 58, 62, 65, 68, 71, 75, 79, 83, 85, 87)

Відповідач частково провів розрахунок за поставлений товар на суму 535000,00грн., залишок несплаченої заборгованості на день подання позову до суду становить 156685,00грн. (а.с. 39).

25.02.2010р. сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків за період: 2009 рік, згідно якого підтвердили заборгованість в сумі 156685,00грн. (а.с. 15).

19.03.2010р. між ОСОБА_3 підприємством "Кармелюк"(первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (новий кредитор) було підписано договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №22 від 22.03.2009р. , укладений між первісним кредитором та ТзОВ „Камянець-Подільський комбікормовий завод: с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область. (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.2. новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором.

Згідно п. 3.2. договору від 19.03.2010р. первісний кредитор зобовязувався сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором в термін до 08.04.2010р. шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору.

08.12.2010р. ПП "Кармелюк" надіслало на адресу відповідача ТзОВ „Камянець-Подільський комбікормовий завод повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні. (а.с. 10)

Позивачем 23.12.2010р. направлено на адресу відповідача лист-претензію на суму 156685,00грн., відповідь на яку позивач не отримав, заборгованість не сплатив. (а.с. 19-21).

Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань по оплаті за товар, позивач звернувся до суду із позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача 183789,36грн., з якої 156685,00 грн. основного боргу, 20369,05 грн. заборгованості з урахуванням встановлено індексу інфляції та 6735,31 грн. 3% річних (за період прострочення з 10.08.2009р. по 14.01.2011р.) згідно поданого розрахунку. (а.с. 16-18).

З огляду на вищезазначене судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ч.1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином

відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між фізичною особою підприємцем ПП "Кармелюк" та ТзОВ „Камянець-Подільський комбікормовий завод, є правовідносинами з поставки товару.

Приписами ч.1,6 ст.265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору, ПП "Кармелюк" передав відповідачу товар за договором поставки на суму 691685,60 грн., що підтверджується видатковими накладними, які містяться у матеріалах справи, відповідач товар отримав, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача у графі отримав, але свої зобовязання щодо повної оплати не здійснив, заборгованість відповідача склала 156685,00 грн.

19.03.2010р. укладено договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор ОСОБА_3 підприємсво "Кармелюк" передав новому кредиторові - ФОП ОСОБА_4, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за договором поставки №22 від 20.03.2009р. (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.1. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем правомірно проведено розрахунок та встановлено, що борг на момент розгляду справи за договором поставки №22 становить 156685,00 грн. на які позивачем нараховано 3 % річних в сумі 6735,31 грн. та 20369,05 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції (розрахунок перевіриний судом апеляційної інстанції).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач свої зобовязання щодо передання товару виконав, а відповідач свої зобовязання щодо повної оплати не здійснив, доказів сплати не надав.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Твердження скаржника про те, що документи, які містяться в матеріалах справи не є доказами передачі товару за договором поставки, тому, що не відповідають вимогам первинної документації є необгрунтованим і не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми),дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим наказом ОСОБА_5 фінансів України №88 від 24.05.95р., господарські операції визначено, як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення.

Пунктом 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом ОСОБА_5 фінансів України від 16.05.1996р. №99 визначено, що сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувача.

Відповідно до ОСОБА_5 фінансів України від 31.10.2000 року N 053-29151 довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ - накладну-вимогу, товарно-транспортну накладну, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей, і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для її бухгалтерського обліку.

До документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей відноситься, зокрема, накладна, форма якої є типовою формою первинного обліку, затвердженою відповідними нормативно-правовими актами.

Довіреність та видаткові накладні (які є в матеріалах справи) оформлено у відповідності до норм п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік", тобто в них вказані: дата, сума, підписи відповідальних осіб, печатки, отже, вони є первинними документами, що засвідчують факт погодження між уповноваженої особою (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей.

Твердження відповідача про те, що в судовому засіданні не було надано будь-яких документів на підтвердження існування заборгованості за договором поставки №22 є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що між сторонами існує інший договір, ніж той, на який посилається позивач, і який є у матеріалах справи. Тим більше, що відповідач не заперечує проти отримання вказаного товару, та не надає доказів існування між сторонами іншого договору, на підставі якого цей товар передався.

Отже, розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №22, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та достатніми доказами підтвердив здійснення ним поставки на виконання вказаного договору, а також їх прийняття відповідачем у повному обсязі, відтак, і існування заборгованості відповідача на вказану позивачем суму.

Враховуючи наведене та приписи зазначених норм матеріального права, колегія суддів вважає висновок господарського суду першої інстанції про доведеність позовних вимог та їх задоволення правильними і обґрунтованими, а відтак рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.2011р. у справі №11/5025/164/11 прийняте з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.03.2011р. у справі №11/5025/164/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янець - Подільський комбікормовий завод", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область - без задоволення.

2. Справу №№11/5025/164/11 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Щепанська Г.А.

Суддя Бригінець Л.М.

Суддя Демидюк О.О.