РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2011 р. Справа № 12/161

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В. ,

суддів Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Михайлюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.10 р.

у справі № 12/161 )

позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Побутрадіотехніка"

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про розірвання договору

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_3О.(дов.03-05/11 від 04.01.2011р.)

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2010 року по справі № 12/161 (суддя Крейбух О.Г. ) задоволено позовні вимоги закритого акціонерного товариства « Побутрадіотехніка « до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго» про розірвання договору. Даним судовим рішенням розірвано договір на відпуск теплової енергії № 15 від 11.11.2009р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та закритим акціонерним товариством "Побутрадіотехніка" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь закритого акціонерного товариства "Побутрадіотехніка" державне мито за подання позовної заяви у сумі 85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп.

З даним рішенням відповідач ОСОБА_4 « Рівнетеплоенерго» не погодилося та оскаржило його в апеляційному порядку, так як вважає, що воно прийняте з порушенням норм як матеріального ( ст.ст.188 ГК України, ст. ст. 651,652,654 ЦК України) , так і процесуального права ( ст.ст. 4,4-2,4-3,33,38,43 ГПК України ,а також неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи . Апелянт вказує, що при розгляді справи суд фактично ухилився від дослідження усіх обставин справи .Зокрема, суд не взяв до уваги ,що при направленні пропозиції про розірвання договору № 15 від 11.11.2009 р. (надалі Договір) в листі позивача наголошувалось , що розірвання договору необхідно провести шляхом підписання додаткової угоди. Однак ,така угода позивачем не була запропонована, а тому відповідачем можливості розірвання договору не розглядались. На момент отримання вказаного листа за позивачем рахувалась заборгованість в сумі 16786,42 грн., яку він погасив лише 13 серпня 2010 року.

Вважає, що позивач і надалі користується спірним приміщенням ,про що свідчить факт сплати заборгованості за квітень 2010 року . Крім того, позивач не скористався можливістю передати спір на вирішення суду відповідно до п.4 ст. 188 ГК України.

Апелянт зазначає,що позивачем не виконано вимог п.2.2.3 Договору , яким передбачено, що підприємство зобов»язане розірвати договір на відпуск теплової енергії за письмовою заявою споживача після виконання ним технічних вимог на відключення від централізованої системи теплопостачання, оскільки нежитлове приміщення позивача знаходиться в житловому будинку.

На думку апелянта,судом не було взято до уваги, що в листі № 75 від 25.05.2010 р. самим позивачем було вказано на тому, що розірвання договору має відбутись шляхом підписання додаткової угоди, однак такої угоди не було надано. Місцевий господарський суд проігнорував посилання відповідача на те, що 26 жовтня 2010 року позивачем надіслано повторно лист про розірвання Договору з конкретною пропозицією, а саме-додатковою угодою від 01.11.2010 р. про розірвання вказаного договору. ТОВ « Рівнетеплоенерго» розглянуло проект Додаткової угоди про розірвання Договору та виявивши певні неточності, підготувало протоколи розбіжностей від 16.11.2010 р. та надіслало підписаний примірник Додаткової угоди та протоколу розбіжностей на підписання позивачу.

Звернувшись до господарського суду з даним позовом , позивач порушив встановлений порядок зміни та розірвання господарських договорів, передбачений ст. 188 ГК України, а суд при винесення рішення порушив норми матеріального і процесуального права ,оскільки не врахував вимоги даної статті.

Просить рішення господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2010 року по справі № 12/161 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ЗАТ « Побутрадіотехніка « відмовити.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у ній . Просить апеляційну скаргу задоволити, рішення господарського суду Рівненської області скасувати та прийняти нове яким в задоволенні позову ЗАТ " Побутрадіотехніка " відмовити .

Представник позивача ЗАТ " Побутрадіотехніка " в судове засідання не зявився , надіслав клопотання про відкладення розгляду скарги в звязку з зайнятістю в судовому засіданні Рівненського окружного адміністративного суду . В зв»язку з тим, що позивачем доказів участі в іншому судовому процесі не надано, а також в зв»язку з тим , що сторони були попереджені про наслідки їх неявки в судове засідання , колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності незявившегося представника позивача.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відповідно до ч.2 ст. 96 ГПК України , відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду .

У відповідності стаття 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення , судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2010 року по справі № 12/161 - без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Господарським судом Рівненської області при розгляді спору вірно встановлено, що 11 листопада 2009 року між відповідачем- Товариством з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго" та позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством Побутрадіотехніка» укладено Договір на відпуск теплової енергії № 15 , за умовами якого теплова енергія подавалася споживачу за адресою вул.Ст.Бандери, 45, м.Рівне, у приміщення загальною площею 697,4 кв.м. (а.с.4-9).

03 березня 2010 року ЗАТ « Побутрадіотехніка продало товариству з обмеженою відповідальністю « Поперті Інвест» нежитлові приміщення першого та підвального поверхів загальною площею 784,3 кв.м за адресою: м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 45 , що підтверджується дослідженим судами першої та апеляційної інстанції Договором купівлі -продажу від 03.03.2010 року , посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5М.(а.с.12-14).

Як на час звернення з пропозицією про розірвання договору ( 25.05.2010 року) , так і на час винесення судом першої інстанції рішення, власником нежитлових приміщень першого та підвального поверхів за адресою: м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 45, є ОСОБА_4 Проперті Інвест, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25564540 від 15.03.2010р. (а.с. 15) та не заперечується представником відповідача в судовому засіданні .

Встановлено місцевим господарським судом також факт звернення позивача 25 травня 2010 року до теплопостачальної організації з пропозицію про розірвання Договору № 15 від 11.11.2009р. у звязку зі зміною власника приміщення за адресою м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 45.(а.с. 16). Дану пропозицію відповідач отримав 27 травня 2010 року і залишив без відповіді та належного реагування.

Господарським судом Рівненської області дано належну оцінку посиланням позивача на ст. 651, 654 ЦК України, Правила користування тепловою енергією , затверджені постановою кабінету міністрів України від 03.10.2007р. № 1198.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно з частиною 6 ст.26 Закону України Про житлово-комунальні послугиу разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Статтею 188 ГК України встановлений порядок зміни та розірвання господарських договорів та визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

На виконання вимог ст.. 188 ГК України позивачем у травні 2010 року було надіслано відповідачу пропозицію про розірвання Договору № 15 від 11.11.2009р. у звязку зі зміною власника приміщення, проте відповідач відповіді на дану пропозицію у передбачений законом двадцятиденний строк не надав.

Крім того, господарський суд вірно застосував при розгляді позовних вимог ст.ст. 651, 654 ЦК України, згідно з якими зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Місцевим господарським судом вірно встановлено , що з 03.03.2010р. позивач не являється власником приміщення за адресою м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 45, теплова енергія ним не споживається. Але наявність договору №15 від 11.11.2009р. зобовязує позивача оплачувати відповідачу вартість спожитої теплової енергії, що суперечить його інтересам.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача в частині того, що ненадіслання додаткової угоди до пропозиції про розірвання договору дає йому право не розглядати можливості розірвання договору , оскільки ч.3 ст. 188 ГК України передбачає, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду,що апелянтом зроблено не було.

Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами відповідача про те, що ЗАТ « Побутрадіотехніка» не скористалось можливістю передати спір на вирішення суду,як це передбачено ч.4 ст. 188 ГК України, оскільки саме звернення з даним позовом є реалізацією ним такого права

Господарський суд Рівненської області вірно зазначив, що лист позивача від 26.10.2010р. № 109 з конкретною пропозицією розірвати договір, а саме додатковою угодою від 01.11.2010р., є повторною ( окремою пропозицією ) ЗАТ Побутрадіотехнікарозірвати спірний договір від 11.11.2009р. № 15 . Реагування ОСОБА_4 Рівнетеплоенергона дану пропозицію не можна розглядати як відповідь на пропозицію від 27.05.2010р., а тому не може бути підставою для відмови в позові.

Таким чином, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є безпідставними, не обґрунтованими, висновків господарського суду Рівненської області не спростовують.Колегія суддів апеляційного господарського суду оцінює оскаржуване рішення таким, що прийнято у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним і обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм процесуального та матеріального права, у звязку з чим рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.10 у справі № 12/161 необхідно залишити без змін,а апеляційну скаргу ОСОБА_4 " Рівнетеплоенерго" без задоволення .

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.2010 р. по справі № 2/161 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.