КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2011 № 15/59

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Скрипка І.М.

ОСОБА_1

при секретарі: Арнаутов Яні Борисович

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 08.04.2011 року;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність б/н від 18.04.2011 року;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сучасні банківські системи України на рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року

у справі № 15/59 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сучасні банківські системи України, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сіверська Рось, м. Чернігів,

про стягнення 1 000 950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Сучасні банківські системи України звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом в якому просило стягнути з Закритого акціонерного товариства „Виробничо-торгова фірма „Сіверська Рось (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю „Сіверська Рось) на свою користь 150 000,00 грн. штрафу та 850 950,00 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ „Сучасні банківські системи України звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2011 року вищезазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2011 року розгляд справи було відкладено на 13.09.2011 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 77 ГПК України у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні представником позивача було подано додаткові документи по справі, які колегією суддів долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 13.09.2011 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав викладених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.2011 року заперечував проти доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу ТОВ „Сучасні банківські системи України залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року без змін.

У судовому засіданні, яке відбулось 13.09.2011 року, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ „Сучасні банківські системи України слід відмовити, а рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом 17.08.2010 року між сторонами укладено договір № 0026.015-С (далі Договір комісії) за яким Комісіонер (відповідач) зобовязався за дорученням Комітента (позивача) за винагороду укласти від свого імені за рахунок Комітента один або декілька договорів з купівлі-продажу зерна пшениці 3 класу та/чи іншої сільськогосподарської продукції на вибір Комітента відповідно до додатків та/або додаткових угод до цього договору, походження Україна, врожаю 2010 року, в кількості та якості відповідно до додатків та/або додаткових угод до цього договору у заліковій вазі (надалі іменується Договір 1).

Відповідно до п. 3.2 Договору комісії істотні умови та зміст Договору 1, а також інші вказівки Комітента відносно Договору 1 та зобовязання за ним наводяться в додатках та/або додаткових угодах до цього договору;

Згідно п. 4.1 Комісіонер зобовязаний провести необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти продавця, провести всю переддоговірну роботу і укласти з продавцем Договір № 1 відповідно до вказівок Комітента на найбільш вигідних для Комітента умовах; протягом трьох календарних днів письмово повідомити Комітента про укладення Договору 1 та надати Комітентові копію укладеного Договору 1 та іншу необхідну документацію.

Загальна вартість товару за Договором комісії складає 500 000,00 грн. (п. 6.3).

Згідно п. 6.4 Комітент здійснює 100% попередню оплату вартості товару банківським переказом на рахунок комісіонера протягом 3 банківських днів, починаючи з дати підписання обома сторонами договору, за умови надання Комісіонером заявки-замовлення на проведення оплати, яка є невідємною частиною цього договору та договору застави № 0026.015-Р від 17.08.2010 року, підписаного Комісіонером та Комітентом одночасно з цим договором.

У відповідності до п.8.2 Договору комісії термін поставки товару до 15.10.2010 року включно без пролонгацій.

В той же день, 17.08.2010 року між сторонами укладено договір № 0026.015-С за яким Продавець (відповідач) зобовязався передати у власність товар зерно пшениці 3 класу, українського походження, врожаю 2010 року, у кількості 625 метричних тон, загальною вартістю 500 000,00 грн., термін поставки з 17.08.2010 року по 27.08.2010 року включно, а Покупець (позивач) зобовязався його прийняти та сплатити вартість (далі Договір поставки).

Враховуючи, що у Договорі поставки не зазначено, що він є додатком до Договору комісії, або його укладено на виконання останнього, то колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що він є окремо укладеним договором.

Крім того, 17.08.2010 року між сторонами укладено і договір застави № 0026.015-Р (далі Договір застави) згідно з розділом 1 якого заставою за цим договором безумовно та безвідривно забезпечуються вимоги ОСОБА_4/Кредитора (позивача), що випливають із Основного договору зі всіма додатками та/або додатковими угодами, які укладені та будуть укладені до нього, укладеного між Заставодавцем/Боржником (відповідач, Продавець за Основним договором) та ОСОБА_4/Кредитором (Покупцем за Основним договором), відповідно до якого Заставодавець/Боржник зобовязаний поставити ОСОБА_4/Кредиторові товар зерно пшениці 3 класу, українського походження, врожаю 2010 року, в кількості 625 метричних тон відповідно до положень Основного договору, додатків та/або додаткових угод до нього, у якості, по ціні, згідно з положеннями Основного договору, додатками та/або додатковими угодами до нього, загальною вартістю 500 000,00 грн. та у встановлений термін період поставки з 17.08.2010 року до 27.08.2010 року включно, за отриману 100% попередню плату від ОСОБА_4/Кредитора у розмірі 500 000,00 грн. яка перераховується за умови надання Заставодавцем/Боржником ОСОБА_4/Кредитору документів, зазначених в п. 9.1 Основного договору.

Визначення терміну Основний договір згідно Договору застави контракт № 0026.015-С від 17.08.2010 року зі всіма додатковими угодами та додатками до нього, укладений між Заставодавцем/Боржником в якості Продавця та ОСОБА_4/Кредитором в якості Покупця.

Оскільки номери та дати укладення Договорів поставки та комісії є ідентичними висновок про те, на забезпечення якого із цих договорів було укладено Договір застави, необхідно робити виходячи з їх змісту.

За Договором поставки позивач є Покупцем, а відповідач Продавцем, що відповідає Основному договору. За Договором комісії позивач Комітент, а відповідач Комісіонер, що не відповідає визначенням терміну Основний договір Договору застави.

Договором застави забезпечено зобовязання по поставці зерна пшениці у термін з 17.08.2010 року по 27.08.2010 року за отриману попередню плату за умови надання відповідачем документів, які зазначені у п.9.1 Основного договору.

Термін поставки товару по Договору поставки з 17.08.2010 року по 27.08.2010 року, у п. 9.1 Договору поставки умовою оплати визначено надання відповідачем рахунку на проведення оплати та Договору застави № 0026.015-Р від 17.08.2010 року, що відповідає строкам поставки та документам, які необхідні для проведення предоплати до Договору застави.

Термін поставки товару по Договору комісії до 15.10.2010 року, в п.9.1 Договору комісії передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором, що не відповідає умовам Договору застави по періоду поставки та необхідним документам для проведення попередньої оплати.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Договором застави було забезпечено виконання зобовязання саме за Договором поставки.

Заявкою замовленням від 17.08.2010 року № 1/17/08 відповідач звернувся з проханням до позивача згідно з п. 7.2 договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року та п. 1.1 Договору застави № 0026.015-С від 17.08.2010 року перерахувати попередню оплату за товар у сумі 500 000,00 грн., що поставляється згідно з умовами договору поставки № 0026.015-С від 17.08.2010 року та виставлено рахунок № 21 від 17.08.2010 року на суму 500 000,00 грн.

Платіжними дорученням № 155 від 18.08.2010 року позивач перерахував на поточний рахунок відповідача 500 000,00 грн. з призначенням платежу: попередня оплата за пшеницю 3 кл. зг. рах. № 21 від 17.08.2010 року, дог. № 0026.015-С від 17.08.2010 року.

26.08.2010 року сторонами укладено додаток № 1 до договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року за умовами якого Покупець (позивач) та Продавець (відповідач) домовились припинити виконання своїх зобовязань по договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року в звязку з чим Продавець зобовязаний перерахувати попередню оплату у сумі 500 000,00 грн., отриману від Покупця згідно з умовами договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року протягом одного банківського дня з моменту підписання цього додатку до договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року. Зобовязання Продавця по договору № 0026.015-С від 17.08.2010 року вважаються виконаними з дати зарахування суми попередньої оплати на розрахунковий рахунок Покупця.

Сторонами не заперечується, що Додаток № 1 укладено до Договору поставки.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Додатком № 1 до Договору поставки були визначені конкретні строки повернення попередньої оплати, отриманої відповідачем за цим договором, а відтак відхиляються посилання позивача, що після завершення строку повернення грошових коштів за припиненим Договором поставки відповідач продовжував ними користуватися на підставі чинного Договору комісії.

Так, доказів про виконання зобовязань повернути у встановлений Додатком № 1 строк попередньої оплати Відповідачем не надано.

Однак, за накладною № 91 від 30.09.2010 року позивачем, на підставі довіреності від 30.09.2010 року № 811, отримано у відповідача ріпак у кількості 142,857 тон на загальну суму 500 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 604 ЦК України зобовязання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, вірним є висновок, що після передачі відповідачем позивачу товару на суму попередньої оплати за Договором поставки зобовязання по поверненню цих коштів позивачу припинилося.

В подальшому, за видатковою накладною постачальнику (повернення) № БС-0000003 від 01.11.2010 року позивач повернув відповідачу ріпак у кількості 142,857 т. на загальну суму 500 000,00 грн., а відтак у останнього виникло зобовязання щодо проведення розрахунку за отриманий товар.

Платіжними дорученнями від 26.11.2010 року № 967, від 01.12.2010 року № 987, від 20.12.2010 року № 1059, від 21.12.2010 року № 1068 відповідач перерахував позивачу 200 000,00 грн. з призначенням платежу: за ріпак згідно накладної № БС-0000003 від 01.11.2010 року.

16.03.2011 року позивач звернувся до відповідача з претензією про перерахування коштів у сумі 500 000,00 грн. за Договором комісії та вимагав перерахувати суму боргу у розмірі 300 000,00 грн. та сплатити штрафні санкції за договором комісії.

Платіжним дорученням № 204 від 18.03.2011 року відповідач перерахував на рахунок позивача 300 000,00 грн. з призначенням платежу: за ріпак згідно накладної № БС-0000003 від 01.11.2010 року.

Листом від 25.03.2011 року відповідач повідомив позивача про сплату боргу та необґрунтованість нарахованого штрафу та пені.

Слід зазначити, що в листі від 25.03.2011 року відповідачем не зазначалось про визнання боргу та про його сплату за Договором комісії, кошти перераховані позивачу не як повернення за Договором комісії, а в якості оплати за товар.

У відповідності до п. 8.2 Договору комісії зобовязання по поставці товару за цим Договором закінчилися 15.10.2010 року.

Що стосується обставин, встановлених інспекційними звітами, то вони можуть бути підставою для відповідальності сторін за Договором застави і не є доказами, які підтверджують заявлені позовні вимоги.

Відповідно до положень частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Позивачем, всупереч статей 33, 34 ГПК України не надано суду жодних належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, доводи позивача суперечать наявним доказам, встановленим обставинам справи та спростовуються чинним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ „Сучасні банківські системи України про стягнення на свою користь з ТОВ „Сіверська Рось 1 000 950,00 грн. штрафних санкцій є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року прийнято відповідно до вимог чинного законодавства з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сучасні банківські системи України на рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року у справі № 15/59 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 09.06.2011 року у справі № 15/59 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

4. Справу № 15/59 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Остапенко О.М.

Судді Скрипка І.М.

ОСОБА_1