РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"07" лютого 2011 р. Справа № 13/110-09

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

судді: Бригінець Л.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Риштун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції на ухвалу господарського суду Вінницької області від 15.06.10 р.

у справі № 13/110-09 (Суддя Тісецький С.С.)

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "АТ Промсервіс"

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-чеське підприємство - Компанія Торгсервіс"

про стягнення заборгованості в сумі 19 720 000 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

заявника апеляційної скарги - ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 15 червня 2010 року по справі № 13/110-09 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "АТ Промсервіс" до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Чеське підприємство - компанія Торгсервіс" затверджено мирову угоду від 05.05.10 р. на стадії виконання, відповідно до умов якої Відповідач передав Позивачу в рахунок погашення частини заборгованості в сумі 600 000,00 (шістсот тисяч) гривень нерухоме майно, а саме вбудоване приміщення магазину (літера А), загальною площею 371,4 кв.м., розташоване за адресою м. Вінниця, вул. Гоголя, 1 (Т.1. а.с. 56-57).

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції, не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, подало до господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 15.06.10 р. по справі № 13/110-09 про затвердження мирової угоди (Т.1. а.с. 61).

Мотивуючи апеляційну скаргу, ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого суду постановлена із суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

01 лютого 2008 року між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Девелопментська компанія - Центр комерційної нерухомості" укладено договір іпотеки № 010/03-11/3, відповідно до умов якого ТзОВ "Девелопментська компанія - Центр комерційної нерухомості" передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме вбудоване приміщення магазину (літера А), загальною площею 371,4 кв.м., розташоване за адресою м. Вінниця, вул. Гоголя, 1 у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/03-11/22 від 18.05.2007 року.

Підставою для розпорядження Відповідачем спірним нерухомим майном є рішення Господарського суду Вінницької області від 20.07.2009 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17.02.2005 року, укладений між Відповідачем ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Чеське підприємство - компанія Торгсервіс", як Продавцем та Боржником ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Девелопментська компанія - Центр комерційної нерухомості", як Покупцем.

Станом на день затвердження мирової угоди, а саме на 15.06.2010 року, та на день подання апеляційної скарги не існує жодного рішення суду про визнання договору іпотеки № 010/03-11/3 від 01.02.2008 року та кредитного договору № 010/03-11/22 від 18.05.2007 року недійсними, а тому вищезгадані правочини є чинними відповідно до норми ст. 204 ЦК України, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнаний судом недійсним.

Враховуючи зазначені обставини, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.06.10 р. у справі № 13/110-09 вирішено питання про права та обов'язки Банку, як Іпотекодержателя вищезазначеного нерухомого майна, а тому ОСОБА_2 набуває права подати апеляційну скаргу на ухвалу господарськогосуду Вінницької області від 15.06.2010р. по справі № 13/110-09.

В судове засідання з'явився представник заявника апеляційної скарги, який підтримав апеляційну скаргу та зазначає, що розгляд справи проводився без залучення ПАТ "ОСОБА_2 Аваль", хоча сторонам було відомо, шо нерухоме майно знаходиться в іпотеці.

Представники позивача та відповідача у даній справі в судове засідання не з'явилися, відзиву на апеляційну скаргу не подано, про час і місце розгляду скарги повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями (Т.1. а.с.79,80). Враховуючи дані обставини, а також положення ст.102 ГПК України про строки розгляду скарги в апеляційній інстанції, суд визнає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу місцевого суду слід скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи № 13/110-09, що надійшли з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції вбачається, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 25.09.09р. було порушено провадження у справі № 13/110-09 за позовом ТзОВ "АТ Промсервіс" до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Чеське підприємство - компанія Торгсервіс" про стягнення заборгованості в розмірі 150 000,00 грн. (Т.1. а.с. 2).

12.10.2009 року господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 13/110-09 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "АТ Промсервіс" до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-чеське підприємство -Компанія Торгсервіс" про стягнення 19 720 000 грн. заборгованості, згідно якого позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-чеське підприємство - Компанія Торгсервіс" на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "АТ Промсервіс" 9 860 000,00 грн. - боргу; 9 860 000,00 грн. - штрафу; 25 500, 00 грн. - витрат на державне мито та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (Т.1. а.с. 43-44).

26.10.2009 року на виконання даного рішення видано наказ.

14.05.2009р. до суду надійшла обопільно підписана та скріплена печатками сторін заява про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення. При цьому до вказаної заяви додано мирову угоду від 05.05.2010 року.

Ухвалою від 27.05.2010 року подану сторонами заяву призначено до розгляду на 15.06.2010 року.

За результатами розгляду поданої сторонами заяви про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви сторін та затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ГПК України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Із поданої заяви про затвердження мирової угоди та доданих до неї документів очевидно, що подання останньої зумовлено визнанням відповідачем суми заборгованості та передачею ним з метою погашення частини заборгованості в сумі 600000 грн. (в т.ч. 300000 грн. - основного боргу, 300000 грн. - штрафу) нерухомого майна.

Поряд з тим, слід зауважити наступне. Як вбачається із мирової угоди від 05.05.10р., відповідачем погашено частину заборгованості за рахунок нерухомого майна, яке є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 010/03-11/3 від 01.02.08р.

Згідно умов зазначеного договору, укладеного між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Девелопментська компанія - Центр комерційної нерухомості", ТзОВ "Девелопментська компанія - Центр комерційної нерухомості" передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме вбудоване приміщення магазину (літера А), загальною площею 371,4 кв.м., розташоване за адресою м. Вінниця, вул. Гоголя, 1 у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/03-11/22 від 18.05.2007 року.

Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин є дійсним, якщо зміст правочину не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, вчинений у формі, встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, в даному випадку. Положенням ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном.

Враховуючи встановлені обставини справи, станом на день затвердження мирової угоди, а саме на 15 червня 2010 року, договір іпотеки не був припинений (розірваний, визнаний недійсним тощо). Отже, діяло обтяження спірного нерухомого майна іпотекою, а тому Відповідач не мав права розпоряджатись нерухомим майном.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 78 ГПК України, мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. В даному випадку, вирішено питання про права і обов'язки Банку як Іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази , які підтверджують право власності ТзОВ "Спільне Українсько-Чеське підприємство - "Компанія Торгсервіс" на нерухоме майно, яке передане позивачу згідно затвердженої судом мирнової угоди від 05.05.10 р.

Отже, затверджуючи мирову угоду, суд не пересвідчився в тому, чи має право відповідач передавати майно в рахунок погашення боргу, за якою особою зареєстроване право власності на нерухоме майно, чи не перебуває воно під арештом чи іншими обтяженнями.

Підсумовуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала господарського суду Вінницької області від 15 червня 2010 року по справі № 13/110-09 є необґрунтованою, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції задоволити . Ухвалу господарського суду Вінницької області від 15 червня 2010 року по справі № 13/110-09 скасувати.

2. Справу № 13/110-09 направити в господарський суд Вінницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бригінець Л.М.

Суддя Демидюк О.О.