ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.05.11№ 05-5- 51 / 4831

Суддя Пригунова А.Б., розглянувши позовну заяву Державнеого госпрозрахункового видавничо-поліграфічного підприємства "Зовнішторгвидав України" до Приватного підприємства "Дев"ять балів" про стягнення 14 446,58 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України (п. 3.3. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", п. 3.3. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 25.02.1992 р. № 01-6/244 "Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального Кодексу України").

З наведеного випливає, що обґрунтований розрахунок сум, які стягуються чи оспорюються, тобто розрахунок із зазначенням кожної стягуваної суми окремо, правової природи вказаних сум та чітких періодів ("з" - "до") їх нарахування, повинен зазначатися заявником саме у тексті позовної заяви.

Зі змісту поданої позовної заяви № 24-108/1/11 від 28.04.2011 р. вбачається, що Державне госпрозрахункове видавничо-поліграфічне підприємство «Зовнішньоторгвидав України»просить стягнути з Приватного підприємства «Девять балів»13 561,68 грн. заборгованості за надані послуги та 884,90 грн. інфляційних втрат.

У той же час, у тексті позовної заяви заявником не вказано обґрунтованого розрахунку вказаних стягуваних сум та не зазначено чіткого періоду («з»- «до») інфляційних нарахування.

Крім того, позивачем не додано доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві № 24-108/1/11 від 28.04.2011 р. обставини, а саме: не надано доказів надсилання/отримання рахунків-фактур з приводу оплати яких позивач звернувся до суду, а також претензії про сплату заборгованості в сумі 13 561,68 грн.

Також, суд звертає увагу, що позивачем не подано доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини, а саме - відповідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії, при цьому відповідно до п. 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітка про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

До матеріалів позовної заяви було додано копії документів (рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт), що не засвідчені належним чином як того вимагає чинне законодавство України, а тому дані документи доказами у розумінні ст. 36 ГПК України не є. (Викладене підтверджується постановою Вищого господарського суду України № 05-5-3/536 від 12.12.2007).

Оскільки додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, такі документи не можуть вважатись належними доказами на підтвердження обставин, викладених в зазначеній заяві.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявником не подано доказів, які входять в предмет доказування, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення судом дій по підготовці справи до розгляду, передбачених ст. 65 ГПК України.

Зважаючи на те, що приписи ст. 63 ГПК України носять імперативний характер, викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України.

Згідно ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява, серед іншого, повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

В порушення п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України подана позивачем позовна заява відомостей про ідентифікаційні коди сторін не містить.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача при поданні позову покладений обовязок надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів повинні додаватись до позовної заяви (п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України).

Подана позивачем до суду позовна заява датована 28.04.2011 р., а повідомлення про вручення поштового відправлення, надані в якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, - 04.02.2011 р. та 31.03.2011 р..

Таким чином, надані до позовних матеріалів повідомлення про вручення поштового відправлення не можуть вважатись належними доказами надсилання відповідачу копії саме тієї позовної заяви, з якою позивач звернувся до господарського суду.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 2, п. 3, п. 10 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИЛА:

1. Позовні матеріали повернути заявникові без розгляду.

2. Примірники даної ухвали направити сторонам.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.