ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2011 р. Справа № 5019/1957/11

За позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави

в особі Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тараопторг"

про визнання недійсним договору оренди державного майна

Суддя Мамченко Ю. А.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2 (довіреність №12 від 20.07.2010 року);

від відповідача: представник ОСОБА_3 (довіреність №б/н від 10.01.2011 року);

від прокуратури: представник не зявився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81' ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.09.2011 року по 11.10.2011 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Рівненської області звернувся в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тараопторг», згідно якого просить поновити строк звернення та визнати недійсним договір оренди державного майна №145-2004 від 02.02.2004 року укладений між Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області та ТОВ «Тараопторг».

Позовні вимоги мотивовані наступним: перевіркою проведеною прокуратурою Рівненської області встановлено, що між Регіональним відділення ФДМУ по Рівненській області та ТОВ «Тараопторг» 02.02.2004 укладений договір оренди державного майна (далі договір) №145-2004 року нежитлових приміщень загальною площею 1209,5 кв.м. на сьомому-девятому поверхах будівлі, що знаходиться по вул. Відінська, 42а в м.Рівному і перебуває на балансі ТОВ «Байкал». Відповідно до п.1.2 договору, майно передається в оренду для провадження підприємницької діяльності у сфері надання комунальних та побутових послуг. Вказаний договір суперечить вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396: жилі приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку, призначені для проживання громадян (кімнати, жилі блоки, секції); нежилі приміщення у гуртожитку - приміщення адміністративного, господарського та іншого призначення (для проведення культурно-масових заходів та навчання, спортивних занять, відпочинку, громадського харчування, медичного і побутового обслуговування тощо), які входять до житлового комплексу гуртожитку, але не належать до житлового фонду і є самостійними об'єктами цивільно-правових відносин; підсобні приміщення - приміщення квартир, комунальних квартир, жилих блоків (секцій), призначені для гігієнічних або господарсько-побутових потреб мешканців (ванна, вбиральня, душова, приміщення для прання, кухня, комора), а також передпокій, внутрішньоквартирний хол, коридор тощо.

Відповідно до ст.4 ЖК УРСР, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає, в тому числі, жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд).

Згідно ст.127 ЖК УРСР, під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети жилі будинки.

Гуртожиток по вул. Відінська 42-а входить до державного житлового фонду, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності від 11.11.2003.

Як зазначено в технічному паспорті гуртожитку по вул. Відінська, 42, орендовані приміщення є жилими приміщеннями. Зокрема, відповідно до експлікації технічного паспорту, на 7-9 поверхах вказаного гуртожитку знаходяться: жилі кімнати, душеві, умивальники, туалети, коридори, кухні, тобто жилі приміщення та підсобні приміщення, призначені для побутових потреб мешканців гуртожитку.

Відповідно до ст.6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

У ч. 2 ст.7 цього Кодексу зазначено, що непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЖК УРСР зазначено, що переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Частиною 4 статі 7 ЖК УРСР передбачено, що порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання (далі Порядок) встановлюється радою Міністрів УРСР.

Вказаним Порядком, який є чинним на даний час, встановлено послідовну процедуру визнання жилих приміщень непридатними для проживання та їх переведення в нежилі для використання в інших цілях.

Позивач зазначає, що внаслідок виконання договору оренди №145/2004 року від 02.02.2004 року відповідні поверхи та кімнати гуртожитку не могли використовуватись як жилі приміщення, з метою реалізації житлових прав мешканців гуртожитку та осіб які потребують покращення житлових умов.

Позивач вважає, що Договір оренди державного майна №145-2004 від 02.02.2004 року укладений між Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області та ТОВ «Тараопторг», суперечить вимогам законодавства та на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Прокуратура Рівненської області в позовній заяві зазначила, що про порушення прав РВ ФДМУ по Рівненській області стало відомо в квітні 2011 року, з моменту надходження листа Головного управління ДКУ у Рівненській області. Просить поновити строк звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги викладені у позовній заяві.

В судове засідання представник Прокуратури не зявився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що стверджується підписом представника в протоколі судового засідання.

Відповідач 19.09.2011 року через канцелярію суду подав відзив, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги викладені у позовній заяві та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 19.08.2011 року відповідачем подано суду заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначає, що у жовтні 2007 року РВ ФДМУ по Рівненській області було подано позов до ТОВ «Тараопторг»про зобов'язання повернути шляхом передачі

приміщення, що знаходяться за адресою: м.Рівне, вул.Відінська, 42-А, орендовані відповідно до Договору оренди №145-2004 від 02.02.2004 року. Слухання по даній справі №145/232 проходило за участю прокуратури Рівненської області, що відображено у рішенні господарського суду Рівненської області від 27.02.2008 року, відтак Прокуратурі Рівненської області ще в 2007 році було відомо про існування Договору оренди №145-2004 від 02.02.2004 року.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тараопторг»та Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області було укладено Договір оренди державного майна №145-2004 від 02.02.2004 року, згідно з умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення на сьомому-девятому поверхах загальною площею 1209,5 кв.м., будівлі, що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Відінська 42-а. Майно передане в оренду для провадження підприємницької діяльності у сфері надання комунальних та побутових послуг.

Прокуратура Рівненської області просить суд поновити строк позовної давності, зазначаючи, що про порушення прав Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області прокуратурі області стало відомо в квітні 2011 року, з моменту надходження листа ДКУ у Рівненській області.

Відповідачем подано суду заяву про застосування строків позовної давності

Наявними в матеріалах справи доказами стверджується, що у жовтні 2007 року РВ ФДМУ по Рівненській області було подано позов до ТОВ «Тараопторг»про зобов'язання повернути шляхом передачі приміщення, орендовані відповідно до Договору оренди №145-2004 від 02.02.2004, м.Рівне, вул.Відінська, 42-А.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2007 року у справі №15/232 судом допущено прокуратуру Рівненської області до участі у справі. Слухання по даній справі №15/232 проходило за участю прокуратури Рівненської області, що відображено у рішенні господарського суду Рівненської області від 27.02.2008 року. Відтак про існування спірного договору Прокуратурі Рівненської області було відомо з 2007 року.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звертатись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальну позовну давність встановлено тривалістю у три роки .

Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з положеннями ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на вищевказане твердження Прокуратури Рівненської області, що про наявність Договору оренди між РВ ФДМУ по Рівненській області та ТОВ «Тараопторг» стало відомо у квітні 2011 року не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються наявними в справи доказами, клопотання про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом справи при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позовних вимог .

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписаний 11 жовтня 2011 року