ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"03" серпня 2011 р. Справа № 5023/6407/11

Суддя господарського суду Інте Т.В. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 6407/11 від 01.08.11) 1. ФО Півоварова ОСОБА_1, м. Харків;

2. ОСОБА_2, м. Харків;

3. ОСОБА_3, м. Харків;

4. ОСОБА_4, м. Харків;

5. ОСОБА_5, м. Харків;

до 1. ФО Крохмаль ОСОБА_6, м. Харків;

2. ОСОБА_7, м. Харків;

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі спори про визнання недійсним актів з підстав зазначених у законодавстві та справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 79 Господарського кодексу України, господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Згідно зі статутом Садівничого товариства „Ветеран, дане товариство не є господарським товариством в розумінні ст. 79 Господарського кодексу України, оскільки воно не ставить за мету отримання прибутку.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України „Про господарські товариства до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно статуту Садівничого товариства „Ветеран організаційно-правова форма господарювання садово - городній кооператив у формі обслуговуючого кооперативу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1 Закону України „Про господарські товариства господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статуту СТ "Ветеран", у товариства відсутній статутний фонд, який поділений на частки між учасниками.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами не є корпоративними, даний спір повязаний із діяльністю суб'єкта господарювання, який не є господарським товариством, а в якості позивачів виступають фізичні особи.

Таким чином дана позовна заява не підлягає розгляду в господарський судах України та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 13 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, п. 3 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та ст.47 Господарського процесуального кодексу України, сплачені позивачами 85,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають поверненню.

Керуючись ст. 1 Закону України „Про господарські товариства, п. 3. ст. 8 Декрету КМУ „Про державне мито, п. 13 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, ст.ст. 79, 167 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 12, п.1 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті позовної заяви.

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 99-тиаркушах . в тому числі, оригінали квитанцій від 19.07.11 р. на суму 85,00 грн. та від 19.07.11 р. на суму 236,00 грн.

Видати довідки на повернення з державного бюджету державного мита в сумі 85,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

Суддя Інте Т.В.