ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2011 р.
Справа № 18/2677/11

за позовом Публічного акціонерного
товариства Фірма "Полтавпиво",
вул.Фрунзе, 160, м. Полтава, 36008

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36023

про стягнення 116916,31 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Обставини справи: розглядається
позовна заява про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість за поставлену
продукцію в сумі 5372,31 грн. та вартість
тари з урахуванням ПДВ в розмірі 110544,00
грн.

Від позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

Вказане клопотання судом задоволено.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву не надав. Ухвала
господарського суду про порушення
провадження у справі від 22.09.2011р.,
направлена відповідачу рекомендованим
листом за адресою, зазначеною в
позовній заяві, повернулась до суду з
відміткою поштового відділення: "за
закінченням терміну зберігання".

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, наданої позивачем на
вимогу суду, місцем знаходження
відповідача є: АДРЕСА_1, 36023, що
співпадає з адресою, зазначеною в
позовній заяві.

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.207р.
№01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому, відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Оскільки, необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, і господарський суд
повідомив належним чином позивача та
відповідача про час, дату і місце
проведення судового засідання, згідно
з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Вищого
господарського суду України (від
10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, то
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

30 березня 2010р. між сторонами було
укладено договір поставки № 83,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити пиво в пляшках,
КЕГ-тарі, ПЕТ- плашках на умовах,
передбачених даним договором, та у
встановлений термін повернути
зворотну тару відповідно до умов
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач поставив продукцію
відповідачу, чим виконав належним
чином свої зобов'язання, проте
відповідач в порушення умов договору
лише частково оплатив вартість
продукції та частково повернув
зворотну тару, в результаті чого
утворилась заборгованість.

Перерахування грошових коштів за
отриману продукцію відповідач повинен
був здійснити у строки, вказані у
додатку № 1 до вищевказаного договору,
тобто протягом 15 днів з моменту
отримання продукції (у літній період)
та 20 днів (у зимовий період).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач заявляє позовні вимоги тільки
на суму несплаченого залишку по
наступним накладним:

№ 00002446 від 01.10.10 р. на суму 6 034,15 грн. -
оплата до 21.10.2010 р. (зимовий сезон),
(оплачено 2 853,94 грн., залишок - 3 180,21 грн.);

№ 00002565 від 22.10.10 р. на суму 2 192,10 грн. -
оплата до 12.11.2010 р. (зимовий сезон).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед ПАТ "Фірма
"Полтавпиво" за поставлену продукцію
станом на 19.08.2011 р. складає 5 372, 31 грн.

Матеріали справи свідчать, що
продукція власного виробництва
відпускалася у засобах упаковки
багаторазового використання (тарі), яка
відповідно до п. 3.2 Договору - є
залоговою (про що також вказано
безпосередньо в накладних на отримання
тари). Зворотна тара підлягала
обов'язковому поверненню позивачу у
стані, придатному для повторного
використання, у строки вказані в 5.4
вищевказаного договору поставки, тобто
протягом 20 днів з моменту отримання
такої тари (у літній період), а у зимовий
період - протягом 45 днів.

Тару отримано відповідачем на загальну
суму 93 517,00 грн. (бутилка у кількості 1080
шт. на суму 270,00 грн.; кег-тара 50 л. у
кількості 93 шт. на суму 93 000,00 грн.; ящик у
кількості 19 шт. на суму 247,00 грн.)

Відповідач повернув тару на загальну
суму 1 397,00 грн. (накладні про повернення
від 25.04.11 № 3).

Таким чином, відповідачем не повернута
зворотна тара на загальну суму 92 120, 00
грн. без ПДВ

Вартість тари розраховувалася по
заставним цінам відповідно до п. 3.2.
Договору та вказується без врахування
ПДВ.

Відповідно до п. 6.6. Договору, у разі не
повернення зворотної тари або
повернення її не в повному об'ємі у
встановлені в договорі терміни
постачальник має право відмовитися від
повернення тари в натурі і вимагати
сплати її вартості з урахуванням ПДВ.

Таким чином, станом на 19.08.2011 р. загальна
вартість неповернутої тари з
урахуванням ПДВ складає 110 544,00 грн.(18
424,00 - ПДВ).

Загальний розмір заборгованості
складає: 115 916,31 грн. ( 5 372, 31 - сума боргу
за поставлену продукцію, 92 120, 00 -
вартість тари, 18 424,00 - ПДВ.).

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Згідно ст.526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, встановлених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно повинно
бути виконане у встановлений строк
(термін).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36023 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Фірма "Полтавпиво", вул.
Фрунзе, 160, м.Полтава, 36008 (р/р 5101 в
філії ПРУ ПАТ "КБ "Експобанк", МФО 331928,
)) - 5372,31 грн. боргу за
поставлену продукцію, вартість тари з
урахуванням ПДВ в розмірі 110 544,00 грн.,
1156,16 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя

Босий В.П.