РІШЕННЯ

"17" лютого 2011 р.Справа № 17/95-2016
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

Розглянув справу

за позовом Прокурора м. Тернополя в інтересах держави Міністерства аграрної політики України, в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Київ, в особі Тернопільського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Тернопіль

до відповідача: Приватно-фермерського господарства "Успіх", м. Кременець Тернопільської області

про стягнення 15000,00 грн. заборгованості

за участю представників від:

позивача: ОСОБА_1, головний спеціаліст юрист, довіреність № 17 від 17.01.11 р.;

відповідача: не зявився

прокурор: Ковальчук О.Р., помічник прокурора, посвідчення №36 від 18.07.2008р., представник прокуратури міста Тернополя

В судовому засіданні представнику позивача та прокурору розяснено їх процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 29, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Прокурор м. Тернополя звернувся 23.12.2010р. до господарського суду Тернопільської області в інтересах держави Міністерства аграрної політики України, Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Київ, в особі Тернопільського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Тернопіль, з позовом до Приватно-фермерського господарства "Успіх", м. Кременець Тернопільської області, про стягнення 15000,00 грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави трактор колісний марки "Т-40", 2008 року випуску, посилаючись на неналежне виконання умов договору №28 від 26.09.2008р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству.

Позов обґрунтовується розрахунком суми позову; копією договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №28 від 26.09.2008р.; копією договору застави №382 від 17.03.2009р.; копією платіжного доручення №253 від 29.09.2008р.; розрахунком боргу; іншими матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2010р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.01.2011р. Судове засідання неодноразово відкладалося в порядку ст. 77 ГПК України, востаннє на 17.02.2011р. у звязку з неявкою відповідача та через неподання сторонами усіх необхідних для розгляду спору документів.

Представник позивача та прокурор в судових засіданнях позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач обґрунтованого документально підтвердженого відзиву на позов та інших письмових документів не представив, представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (повідомлення про вручення поштового відправлення знаходяться в матеріалах справи), клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

За таких обставин справи, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній документами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, думку прокурора, оцінивши подані та додатково представлені докази в сукупності, господарський суд встановив.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України Про прокуратуру, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст.20, 36-1 Закону України Про прокуратурупри здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Враховуючи, що Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції з реалізації державної політики з підтримки селянських (фермерських) господарств, майно Фонду є державною власністю, видатки на забезпечення функціонування Фонду, регіональних відділень здійснюються за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, а неповернення наданих господарствам фінансових допомог завдає шкоди інтересам держави, суд вважає, що прокурор правомірно звернувся з даним позовом.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

26.09.2008р. між Тернопільським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивачем по справі) та Приватно-фермерським господарством "Успіх" (відповідачем) укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству за № 28 (далі Договір), за умовами якого позивач зобов'язався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі відповідачу в сумі 45 000 грн., а відповідач взяв на себе зобов'язання використати фінансову допомогу за цільовим призначенням та повернути її у визначений договором строк (розділ 1 Договору).

Згідно розділу 2 Договору підставою для надання фінансової підтримки є довідка конкурсної комісії від 25.09.2008р. та Порядок використання коштів державного бюджету для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.08.2004р.

Фінансова допомога надається на поворотній основі для придбання трактора (розділ 2 Договору).

Пунктом 3.4.2. Договору сторони встановили графік повернення коштів Тернопільському відділенню Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств, а саме: до 01 грудня 2009 року 10000 грн., до 01 грудня 2010 року 15 000 грн. та до 26 вересня 2011 року 20 000 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання, які за своєю правовою природою мають ознаки договору позики, згідно якого в силу ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

На забезпечення зобовязання, що виникло відповідно до договору №28 від 26.09.2008р., 17 березня 2009 року сторонами у справі укладено Договір застави, згідно якого "Заставодавець" (відповідач по справі) передав "Заставодержателю" (позивачу по справі) в заставу належний "Заставодавцю" на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії АБ №583956 трактор колісний марки "Т-40", випуску 2008 року, заводський №18-664165, двигун - №664165, реєстраційний номер 09900ВО, зареєстрований Кременецькою РІДТН 24 грудня 2008 року.

За приписами ст. 572 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ст. 589 Цивільного кодексу України та п. 2.3. договору застави).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання згідно Договору № 28 від 26.09.2008 р. щодо надання фінансової допомоги відповідачу в сумі 45000 грн. виконав належним чином, перерахувавши згідно платіжного доручення № 253 від 29.09.2008р. кошти в сумі 45 000 грн. (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи).

Однак, відповідач в порушення умов договору № 28 від 26.09.2008 р. та вимог чинного законодавства, зобовязання щодо повернення позики в строк до 01 грудня 2010р. в розмірі 15000 грн. не виконав, у звязку з чим станом на день подання позову його заборгованість перед позивачем становить 15000 грн., що є порушенням умов договору, зокрема п.п. 3.4.2. Договору.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем умов договору № 28 від 26.09.2008р., зокрема зобовязань щодо повернення 15 000 грн. фінансової допомоги та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, матеріали справи не містять.

Положеннями ст.20 Закону України "Про заставу" передбачено, що звернення стягнення на заставне майно здійснюється на підставі рішення суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Приймаючи до уваги, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе, згідно з договором про надання фінансової підтримки № 28 від 26.09.2008р., зобовязання щодо повернення фінансової допомоги, у звязку з чим позивач набув право задовольнити свої майнові вимоги шляхом звернення стягнення на заставне майно, передбачене п. 3.2.2. договору застави від 17.03.2009р.

За даних обставин, позовні вимоги прокурора щодо стягнення з Приватно-фермерського господарства "Успіх", м. Кременець Тернопільської області, 15 000 грн. неповернутої в строк до 01.12.2010р. фінансової допомоги шляхом звернення стягнення на предмет застави трактор колісний марки "Т-40" підлягають до задоволення як правомірно заявлені, документально підтверджені та не спростовані відповідачем допустимими доказами.

Судові витрати, в силу ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

У судовому засіданні 17.02.2011р. оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись Законом України "Про заставу", ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 546, 572, 589, 629, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 173,193 ГК України, ст.ст. 1,2,4247,22,32- 34,43,49,811,82 - 85,116,117 ГПК України, господарський суд, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватно-фермерського господарства "Успіх", м. Кременець Тернопільської області, вул. Старого Детюка, 41, ідент. код 30917418:

- 15000 грн. заборгованості на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, вул. Суворова, 9/166, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, 59, ідент. код 20029342, в особі Тернопільського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14, ідент. код 14033150 (р/р 0002 в ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, ідент. код 23588119) шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме належний Приватно-фермерському господарству "Успіх" на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії АБ №583956 трактор колісний марки "Т-40", випуску 2008 року, заводський №18-664165, двигун - №664165, реєстраційний номер 09900ВО, виданого та зареєстрованого Кременецьким РІДТН 24.12.2008р.;

- 150 грн. державного мита в доход Державного бюджету України;

- 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в дохід Державного бюджету України (р/р 0002 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, код 23588119).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони та прокурор мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) „21 лютого 2011р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя Н.О. Андрусик