ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2011 року Справа № 5005/4811/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В. Крутовських В.І.,

секретар судового засідання Лазаренко П.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №197-4016 від 19.04.2011 року

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №489 від 01.01.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця»на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року у справі №5005/4811/2011

за позовом відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м.Нікополь Дніпропетровської області

до державного підприємства «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ

про стягнення 1 077 грн. 06 коп.

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2011 року відкрите акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів»(далі по тексту ВАТ «Нікопольський завод феросплавів») звернулось з позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з державного підприємства «Придніпровська залізниця»(далі по тексту ДП «Придніпровська залізниця») на свою користь 1 077 грн. 06 коп. вартості вагової недостачі коксової продукції, поставленої позивачу по залізничній накладній №52569412 на підставі договору №39-12/08/806208 від 01.12.2008 року, укладеного між ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімпромресурси»,

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011року у справі №5005/4811/2011 (суддя Загинайко Т.В.) позов задоволено: стягнуто з ДП «Придніпровська залізниця»на користь ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»1077грн. 06 коп. вартості вагової недостачі, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року у справі №5005/4811/2011, відмовити ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»в задоволенні позовних вимог в сумі 871грн.08коп., як безпідставних; судові витрати по апеляційному провадженню покласти на позивача.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального права, зокрема, невірним застосуванням у спірних відносинах сторін норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Стверджує, що згідно з даними залізничної накладної №52569412 вантаж коксовий дрібязок було здано до перевезення у вологому стані, тому, у відповідності до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000року за №862/5083 (далі по тексту Правила видачі вантажів), норма нестачі повинна складати 2% від маси нетто, зазначеної у накладній (57 150 кг), тобто має становити 1 143 кг; різниця між масою, вказаною в пункті відправлення у залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, тобто відповідальна нестача вантажу 107 кг; сума, що підлягає відшкодуванню вартості нестачі вантажу, відповідно до ст.114 Статуту залізниць України, - 0,107 тон * 1604,20 грн. = 171,65грн. + 20% ПДВ = 205,98 грн.

Позивач проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року у справі №5005/4811/2011 залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі договору №39-12/08/806208 від 01.12.2008 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімпромресурси» (вантажовідправником) та ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» (вантажоождержувачем), на адресу останнього зі станції Ханженкове Донецької залізниці 20.12.2010 року у вагоні №60685237 за залізничною накладною №52569412 відправлено навалом коксовий дрібязок фракції 0-25 у вологому стані.

На підставі рахунку-фактури №СФ_0000377 від 20.12.2010 року на виконання умов вищезазначеного договору позивачем оплачена продукція у спірному вагоні, що підтверджується платіжним дорученням №116190 від 30.12.2010 року (а.с.12).

Видача вантажу здійснена залізницею відповідно до ст.52 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998року із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 року та № 1973 від 25.12.2002 року (далі по тексту Статут залізниць України), з перевіркою його маси, в результаті якої виявлена недостача коксової продукції, про що на станції Нікополь Придніпровської залізниці 22.12.2010 року складено комерційний акт АА№037234/187.

В акті зазначено, що при переваженні вагону №60685237 фактично виявлено продукції менше проти перевізного документа на 1 250 кг (в накладній вказано 57150кг, виявилось 55 900 кг), яка у вагоні вміститися могла б; навантаження нижче бортів 10-15 см; вантаж маркований вапном, крім наявних поглиблень над 2-м, 3-м люками довжиною 300 см, шириною на усю ширину вагона, глибиною 30см; з другого боку вагона над 1-м люком поглиблення розміром 150х150х30 см; двері та люки закриті; течі вантажу немає.

Відповідно до ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного визначення маси нетто вантажу під час перевезення.

Позивачем предявлено до стягнення вартість вагової недостачі дрібниці коксової з урахуванням норми природної втрати 1% на суму, згідно розрахунку, 1077грн. 06 коп., з чим погодився місцевий господарський суд в оскарженому рішенні. Відповідач вважає, що, оскільки продукцію коксовий дрібязок було здано для перевезення у вологому стані, норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто в даному випадку повинна становити 2% та вартість вагової недостачі вантажу, відповідно, 205 грн. 98 коп.

Пункт 27 Правил видачі вантажів визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від його маси.

При видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів:

- мінеральне паливо;

- кокс;

- руда залізна;

- вовна немита;

- мило;

- м'ясо морожене;

- птиця бита всяка;

- копченості м'ясні всякі;

У відповідності до ДСТУ 322-12-2-94 «Кокс камяновугільний, пековий і термоантрацит. Правила приймання»(далі то тексту ДСТУ) коксова продукція може бути відвантажена у вологому стані, однак розрахунки за неї здійснюються по сухій вазі коксу. ДСТУ встановлений порядок визначення маси нетто по різниці маси навантаженого составу (брутто) і маси порожніх вагонів (тари), зазначеній на їх трафаретах. Допускається використовування для визначення сухої маси надійшовшої партії коксу масову долю загальної вологи, визначену у постачальника і вказану в документі якості.

Пунктом 4.3 ДСТУ передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватись за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів.

Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси надійшовшої партії коксу.

Методика контрольної перевірки маси партії коксу, що надходить до споживача ( в перерахунку на суху речовину), наведена в додатку А до ДСТУ 322-12-2-94, згідно якого масу коксу (нетто) визначають за різницею маси завантаженого составу (брутто) визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологості у коксі від надходженої партії відбирають та готують пробу за ДСТУ 23083.

Пунктом А.3 додатку А до ДСТУ 322-12-2-94 наведена формула, за якою розраховується маса сухої речовини надходженної партії, п.А.5 формула, за якою визначається величина розхожості маси сухої речовини коксу, розрахованої за документом про якість та результату контрольної перевірки її у споживача.

Приймаючи до уваги, що коксова продукція може відвантажуватись як у сухому, так і у вологому стані, позивачем не подано доказів здійснення контрольної перевірки масової долі загальної вологи коксу у встановлений ДСТУ спосіб; відсоток допустимої вологості (9,5%) зазначений у рахунку-фактурі №СФ-0000377 від 20.12.2010 року, на підставі якого позивачем здійснений розрахунок із вантажовідправником; в накладній №52569412 зазначено, що коксовий дрібязок фр. 0-25 маркований у вологому стані, тобто слід розуміти, що він відвантажений поза межами допустимої вологості, зазначеної у рахунку вантажовідправника, тому колегія суддів вважає, що в даному випадку має бути застосовано норму недостачі у 2% маси, зазначеної у накладній та що господарський суд Дніпропетровської області в оскарженому рішенні невірно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, що є підставою для зміни рішення.

Керуючись ч.2, ч.5 ст.49, ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця»задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року у справі №5005/4811/2011 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Придніпровська залізниця» (49600, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ; р/р306 у Дніпропетровському центральному відділенні „Промінвестбанк, МФО305437) на користь відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»(53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Електрометалургів, 310; ; р/р 9082 в ПАТ КБ „Приватбанк, м.Дніпропетровськ, МФО 305299) 205 грн. 98 коп. вартості вагової недостачі коксової продукції, 102 грн. витрат по сплаті державного мита, 45 грн. 12коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.».

Стягнути з державного підприємства «Придніпровська залізниця»(49600, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ; р/р306 у Дніпропетровському центральному відділенні „Промінвестбанк, МФО305437) на користь відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»(53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь вул.Електрометалургів, 310; ; р/р 9082 в ПАТ КБ „Приватбанк, м.Дніпропетровськ, МФО 305299) 51 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду видати наказ відповідно до вимог ст.ст.116, 117 Господарського процесуального кодексу країни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков

Суддя В.І. Крутовських

(Повний текст постанови складено 01.08.2011р.)