ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" січня 2011 р. Справа № 14/61

Суддя Марач В.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 відділення фонду державного майна України в Рівненській області на дії Підрозділу примусового виконання рішень Відділу ДВС Рівненського обласного управління юстиції у справі

за позовом підприємця ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України в Рівненській області

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство транспорту та зв'язку України, Рівненська дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" та Головне управління державного казначейства України в Рівненській області

про визнання недійсним договору, стягнення збитків в сумі 115 903 грн. 20 коп. та моральної шкоди 30 000 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : не з"явився

Від відповідача : заст.начальника ОСОБА_3, представник по довіреності ОСОБА_4

Від органу ДВС : не з"явився

Від третіх осіб:

Міністерство транспорту та зв'язку України: представник по довіреності ОСОБА_5

Рівненська дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта": представник по довіреності ОСОБА_5

Головне управління державного казначейства України в Рівненській області: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України в Рівненській області звернулося до господарського суду зі скаргою на дії органів Державної виконавчої служби, в якій просить визнати неправомірними дії Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області стосовно винесення постанови від 13.12.2010 року ВП № 21635831 про арешт коштів боржника та визнати недійсною вищезазначену постанову.

При цьому скаржник посилається на те, що оспорювана постанова винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік", Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2008р. №609, так як виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України.

Підприємець ОСОБА_2, Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, Головне управління державного казначейства України в Рівненській області письмового відзиву на скаргу суду не надали, повноважних представників в судове засідання не направили, про дату час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №33 7, №33 5, №33 3.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Міністерство транспорту та зв'язку України, Рівненська дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" письмового відзиву на скаргу суду не надали, представники їх в судовому засіданні обгрунтованих заперечень на скаргу не заявили.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

Постановою старшого державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 від 13.12.2010р., на підставі рішення суду накладено арешт на кошти в межах суми 128872,50 грн., що належать боржнику та містяться на всіх рахунках в УДКУ в Рівненській області МФО 833017, крім коштів з яких проводиться виплата заробітної плати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 1 Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс) цим Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Частинами 1 - 2 статті 4 Кодексу визначено перелік нормативно-правових актів, що регулюють бюджетні відносини в Україні, серед яких, зокрема, Конституція України; цей Кодекс; закон про Державний бюджет України; інші закони, що регулюють бюджетні правовідносини, передбачені статтею 1 цього Кодексу; нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених пунктами 3 та 4 частини 1 цієї статті. При цьому при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до частини 1 статті 25 Кодексу безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування, здійснює Державне казначейство України.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 10 липня 2003 року N 1095, який набув чинності 3 вересня 2003 року, статтю 9 Закону України "Про виконавче провадження" після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2008 року N 609 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів, або бюджетних установ" (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів (далі - кошти бюджету) або бюджетних установ, шляхом безспірного списання, у тому числі з реєстраційних та спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Державного казначейства, що прийняті судовими та іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державний орган).

Відповідно до пункту 3 Порядку безспірне списання - це списання коштів бюджету, в тому числі з рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, що здійснюються органами Державного казначейства без згоди боржника на підставі визначених законом виконавчих документів державних органів; стягувач - державний виконавець, який отримав право на примусове виконавче рішення державних органів виключно на підставі визначених законом документів.

Відповідно до пункту 17 Порядку платіжну вимогу та супровідні документи (оригінали виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та за наявності копії рішення державного органу) стягувач подає органу Державного казначейства, який обслуговує боржника.

Таким чином, у випадку безспірного списання коштів загального фонду відповідного бюджету, порядок якого визначено у пункті 23 Порядку, стягувачем, який звертається до органів Державного казначейства з платіжною вимогою є відповідний державний виконавець, а не фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, як це встановлено в статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 23 Порядку встановлено, що безспірне списання коштів загального фонду відповідного бюджету здійснюється органом Державного казначейства, який обслуговує боржника, в межах бюджетних асигнувань на поточний рік, передбачених у затвердженому кошторисі розпорядника бюджетних коштів, плані використання бюджетних коштів одержувачів та у разі наявності на рахунках боржника відкритих асигнувань за відповідними кодами класифікації видатків бюджету. Безспірне списання коштів, які обліковуються на рахунках розпорядників та одержувачів бюджетних коштів у частині їх власних надходжень, здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів з визначенням кодів економічної класифікації видатків бюджету відповідно до економічної сутності заборгованості. Безспірне списання коштів з рахунків обліку коштів "Інші кошти спеціального фонду" (кошти, які мають цільове призначення і надходять на рахунок розпорядника та одержувача бюджетних коштів з розбивкою за кодами економічної класифікації видатків) здійснюється у порядку, визначеному для коштів загального фонду бюджету. Судові витрати, державне мито, штрафи, виконавчий збір, інші витрати на проведення виконавчих дій стягуються з рахунка, зазначеного у платіжній вимозі, за кодом економічної класифікації видатків бюджету 1139 "Оплата інших послуг та інші видатки". У разі коли у затвердженому кошторисі боржника цей код економічної класифікації видатків не передбачений або коли за цим кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша ніж сума списання, або коли на дату надходження платіжної вимоги відсутні відкриті асигнування за цим кодом, безспірне списання здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким стягується основний борг.

Згідно статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», установлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України.

Рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, передаються до Державного казначейства України.

Безспірне списання коштів з рахунку державного бюджету здійснюється виключно органами Державного казначейства України за черговістю надходження рішень за рахунок і в межах звідних бюджетних асигнувань.

Державне казначейство України у терміни, визначені у приписі, списує у безспірному порядку на користь зазначеної фізичної особи встановлену до відшкодування суму;

відшкодовані суми обліковуються Державним казначейством України та відображаються у звітності про виконання державного бюджету;

у разі потреби у таких видатках понад обсяг бюджетних призначень в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету або внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 1 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №412, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області є державним органом, який створюється Фондом державного майна і йому підпорядковується, а відповідно до пункту 10 - відділення утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Зважаючи на викладене та те, що Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській області не має і не може мати власного майна, з нього не може бути здійснено стягнення відповідно до статей 50, 55, 63, 64, 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Всупереч пункту 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2008р. №609, яким зазначено, що безспірне списання коштів здійснюється органами Державного казначейства виключно з рахунка, відкритого в органі Державного казначейства та зазначеного у платіжній вимозі за кодами економічної класифікації видатків бюджету, які визначаються виходячи з економічної сутності заборгованості, державний виконавець прийняв оскаржувану постанову.

При винесенні постанови державний виконавець не врахував пункту 30 Порядку, відповідно до якого постанова про арешт та за наявності копія виконавчого документа і рішення суду надсилається органу Державного казначейства, який обслуговує боржника, для визначення коду економічної класифікації видатків бюджету, на який накладатиметься арешт.

Арешт накладається на відкриті асигнування, які обліковуються на рахунках загального та спеціального фонду бюджету за відповідними кодами економічної класифікації видатків, та на кошти, які обліковуються на рахунках спеціального фонду в частині власних надходжень у межах загальної суми їх залишку на рахунку.

Відповідно до п.8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002р. №04-5/365 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, абовизнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України в Рівненській області на дії Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області стосовно винесення постанови від 13.12.2010 року ВП № 21635831 про арешт коштів боржника задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області від 13.12.2010 року ВП № 21635831 про арешт коштів боржника.

Суддя Марач В.В.