ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" липня 2011 р.Справа № 1/58/5022-954/2011
УХВАЛА

про забезпечення позову

Господарський суд Тернопільської області в складі судді Чопко Ю.О. розглянувши клопотання підприємця ОСОБА_1 про забезпечення його позову до державного підприємства "Кобиловолоцький спиртовий завод", встановив:

Підприємець ОСОБА_1 (надалі Заявник) звернувся з позовом до державного підприємства "Кобиволоцький спиртовий завод" (надалі Завод) з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором на поставку продукції № 0038/10/2008 від 28 жовтня 2008р.

Ухвалою суду від 13 липня 2011р. порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 27.07.2011р. на 16 год.00 хв..

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання про забезпечення позову в порядку ст. ст. 66, 67 ГПК України. Заявник просив накласти арешт на банківські рахунки та майно Заводу в обсязі, достатньому для сплати суми заборгованості; витребувати в Державній податковій адміністрації Тернопільської області відомості щодо всіх відкритих Заводом поточних рахунків в установах банків з метою накладення арешту в порядку забезпечення позову. Заява мотивована тим, що, відповідно до постанови Кабінету Міністрів №672 від 28.07.2010р. Завод знаходиться в процесі реорганізації. Станом на 30.06.2011р. Завод передав державному підприємству "Укрспирт" майна (активів підприємства) на суму близько 10000000 (десять мільйонів) гривень. У зв"язку з проведенням реорганізації є висока ймовірність того, що майно, в тому числі грошові суми, цінні папери тощо, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи господарський суд задовольняє клопотання про забезпечення позову частково виходячи з наступного.

Статтею 67 ГПК України встановлені заходи, що можуть вживатися судом для забезпечення позову, серед яких накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачеві.

Вживаючи заходів забезпечення позову господарські суди керуються Роз"ясненням президії Вищого господарського суду України від 23.08.94р. №02-5/611 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі Роз"яснення), а також звертають увагу на міркування, наведені в інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006р.

Так, п.3 Роз"яснення обумовлює застосування заходів до забезпечення позову наявністю достатнього припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред"явлення позову може зникнути, зменшитися за кількістю чи погіршитися за якістю на момент виконання рішення суду. Суд вважає, що Заявник достатньо обґрунтував таке припущення.

Постановою № 672 від 28 липня 2010р. Кабінет Міністрів України вирішив утворити Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Державне підприємство "Укрспирт") на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та державних підприємств і об"єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості шляхом реорганізації. До переліку підприємств, що підлягають реорганізації, включене, поміж іншими, і Державне підприємство "Кобиволоцький спиртовий завод". Ці обставини дозволяють з достатньою обґрунтованістю припустити, що існує можливість передачі майна Заводу Державному підприємству "Укрспирт".

Суд звертає увагу, що, як випливає з позовної заяви і доданих до неї матеріалів, Завод допустив довгострокове (7 місяців) прострочення виконання зобов"язання. Обгрунтовуючи розмір заборгованості, Заявник посилається, зокрема, на акт звірки розрахунків станом на 30.06.2011р., підписаний головним бухгалтером Заводу ОСОБА_2 Про необхідність сплати боргу Завод повідомлявся претензією за №25 від 01 березня 2011р. Незважаючи на надіслану претензію, Завод, як твердить Заявник, жодних розрахунків після її одержання не проводив. У випадку, якщо ці доводи підтвердяться, це означатиме, що фінансовий стан Заводу вже довший час не дозволяє йому виконувати власні зобов"язання. Ця обставина говорить на користь припущення, що майно відповідача може зникнути або зменшитися внаслідок, наприклад, добровільного чи примусового виконання зобов"язань перед іншими кредиторами. Особливо це припущення стосується високоліквідного майна, і насамперед грошових коштів.

Завод вільно користується і розпоряджається власним майном, що дає підстави припустити можливість відчуження належних йому товарно-матеріальних цінностей до вирішення спору, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого майбутнього судового рішення або значно ускладнить його виконання. Як зазначено в Заяві, Завод вже передав своє майно на значну суму державному підприємству "Укрспирт".

Задовольняючи прохання про забезпечення позову суд враховує ту обставину, що таке забезпечення не зачіпає інтересів осіб, які не є учасниками судового процесу.

Забезпечуючи позов суд виходить з того, що інтереси сторін у даному випадку повністю збалансовані. Якщо в позові буде відмовлено і, відтак, виявиться, що заява про забезпечення позову була безпідставною, Завод матиме право вимагати відшкодування шкоди, завданої вжиттям цих заходів.

Разом з тим, суд, керуючись критеріями розумності, обґрунтованості і адекватності, що пред"являються до вимог про забезпечення позову, відмовляє в задоволенні прохання про накладення арешту на майно, крім грошових коштів. Суд зазначає, що заявлена позовна вимога має виключно грошовий характер. Отже, найвідповідніший засіб її забезпечення це арешт грошових коштів. Накладення арешту на інше майно означало б необгрунтовано обмежити Завод в його правах власника.

Відмовляючи в накладенні арешту на майно, крім грошових коштів, суд зазначає, що, відповідно до п.4 Роз"яснення, клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подане вдруге, якщо зміняться обставини. Однією з таких обставин, на думку суду, може бути недостатність коштів на рахунках Заводу, якщо така виявиться.

Одночасно, суд відмовляє в клопотанні витребувати в Державній податковій адміністрації Тернопільської області відомості щодо відкритих Заводом поточних рахунків. Відповідно до ст. 38 ГПК України суд витребовує лише такі докази, які підтверджують обставини, що мають значення для вирішення спору. Для вирішення спору про наявність і розмір заборгованості, штрафу, 3% річних і інфляційних відомості про рахунки жодного значення не мають. Натомість, ці відомості можуть виявитися важливими для виконання цієї ухвали про забезпечення позову. Підпунктом 3 пункту 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцям надане право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Відтак, суд доходить висновку про те, що витребування інформації про рахунки Заводу в даному випадку належить до компетенції державного виконавця, а не судової влади.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. На забезпечення позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1, 48114, с.Соколів, Теребовлянський район, Тернопільська область, код НОМЕР_1, - накласти арешт на грошові суми, які належать Державному підприємству "Кобиловолоцький спиртовий завод", 48164, с.Кобиволоки, Теребовлянський район, Тернопільська область, р/р 26005688 в ТОД "Райффайзенбанк "Аваль" МФО 338501 , в розмірі 540850 (п"ятсот сорок тисяч вісімсот п"ятдесят) грн. 53 коп.

2. Ухвала набирає законної сили 13 липня 2011 року та підлягає пред"явленню до виконання в порядку і строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Суддя Ю.О. Чопко

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня оголошення ухвали.