ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2011 р. Справа № 5023/1025/11

вх. № 1025/11

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № б/н від 25.02.2011 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ТОВ "Оранжевий верблюд", м. Київ в особі

до ТОВ "Планета дитинства", м. Харків

про стягнення 123409,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оранжевий верблюд" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета дитинства" (відповідач) про стягнення 123409,08 грн. основного боргу.

Позивач надав заяву про забезпечення позову згідно якої просить суд накласти арешт на грошові суми ТОВ «Планета дитинства», що знаходяться на розрахунковому рахунку № 6 в ПАТ "Райффайзенбанк Аваль" МФО 380805, та заборонити ТОВ «Планета дитинства» вчиняти дії щодо списання коштів з розрахункового рахунку № 6 в ПАТ "Райффайзенбанк Аваль" МФО 380805.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказував, що 03 серпня 2009 р. між сторонами був укладений договір №1/030809/к. Відповідно до умов даного договору позивач передав у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити його на умовах договору. Позивач виконав свої зобов'язання та поставив товар у повному обсязі. Натомість відповідач здійснив часткову оплату товару, але повністю суму, на яку було придбано товар, досі не сплатив. Позивач неодноразово намагався врегулювати спір в досудовому порядку. Так, позивачем на адресу відповідача направлявся лист, в якому позивач просив погасити заборгованість в добровільному порядку. Також, позивачем неодноразово проводилась бесіда з представником відповідача, який обіцяв погасити заборгованість, але незважаючи на це решта грошей від відповідача так і не надійшла. І жодних адекватних дій по погашенню заборгованості відповідачем до сьогодні вчинено не було. 25 лютого 2011 року позивач отримав витяг з ЄДР стосовно відповідача, в якому зазначено, що відповідач 21.02.2011 року змінив своє місцезнаходження та перевів підприємство до Києва. У зв'язку з цим в позивача є підозра в тому, що відповідач має намір закрити наявні в нього банківські рахунки в місті Харкові та позбутися будь-якого наявного у нього майна. Тому позивач має побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про забезпечення позову.

Господарський суд, дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та проаналізувавши його доводи, керуючись вимогами ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи думку викладену в роз'яснені Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" від 23.08.1994 р. №02-5/611, інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову", вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належить відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення, здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Розглянувши зазначену заяву позивача з урахуванням обґрунтованості її доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, та враховуючи те, що вжиття заходів до забезпечення позову не повинно перешкоджати господарській діяльності юридичним особам або фізичним особам - підприємцям, які здійснюють таку діяльність, та те, що з матеріалів справи не вбачається доказів вчинення відповідачем дій по відчуженню своїх грошових коштів, зокрема, з розрахункового рахунку № 6 в ПАТ "Райффайзенбанк Аваль" МФО 380805, направлених на не виконання рішення господарського суду по даній справі у майбутньому, господарський суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню у зв'язку з чим в її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Суддя Доленчук Д. О.