ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2011 р. Справа
№18/84/11- 18/93/11-18/97/11- 18/106/11

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Україна", вул. Володимирська, 5Б, м.
Київ 25, 01025

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Партнер", вул.
Чапаєва, 75, м. Кременчук, Полтавська
область, 39617

про стягнення грошових коштів

Суддя Тимощенко
О.М.

Представники сторін:

від позивача: Губенко І.В.

від відповідача: Щепоткіна Т.В.

В провадженні господарського суду
Полтавської області перебувають
справи № 18/84/11, 18/93/11 , 18/97/11, 18/106/11 за
позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Україна", м. Київ до приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Партнер", м. Кременчук про
стягнення заборгованості за договором
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.

Відповідно до ст. 58 ГПК України
суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу, про що зазначається в
ухвалі про порушення справи або в
рішенні.

Враховуючи те, що по зазначеним
справам беруть участь ті ж самі
сторони (позивач та відповідач),
позовні заяви є однорідними (стягнення
заборгованості за договором
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.),
то суд об'єднує справи № 18/84/11, 18/93/11 ,
18/97/11, 18/106/11, про що і зазначає в рішенні
на підставі ст. 58 ГПК України.

В судовому засіданні 17.07.2011 року суд
оголосив перерву в засіданні на
підставі ст. 77 ГПК України
представникам сторін.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Партнер" на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна"
заборгованості в сумі 460,99грн. (справа
№18/97/11), 1234,07 грн. (справа № 18/93/11), 2372,85
грн. (справа № 18/84/11), 1508,49 грн. (справа
№18/106/11).

Представник позивача на задоволенні
позовних вимог наполягає, просить суд
задовольнити їх.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник в судовому засіданні проти
позову заперечує, посилаючись на ту
обставину, що позивачем неправильно
розрахована сума боргу відповідача, а
саме - позивачем не застосована
франшиза, яка визначена ковер-нотом.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Як свідчать матеріали справи, 04.01.2007
р. між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Україна" ( позивач) та Закритим
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Партнер" ( відповідач) було
укладено договір №2007/05-ФП про загальні
умови факультативного перестрахування
(ретроцесії). Відповідно до пункту 1.2.
договору перестрахування, на підставі
зазначеного договору сторони
укладають конкретні договори
перестрахування (ковер-нот) окремо по
кожному ризику, або по групі ризиків.
Кожний ковер-нот не залежить від умов
будь-якого іншого ковер-ноту,
укладеного сторонами. Передані в
перестрахування ризики вважаються
перестрахованими на умовах страховика,
якщо інше не передбачено ковер-нотом.

З матеріалів справи вбачається, що
16.01.2008 р. між сторонами було укладено
Ковер-нот №944/62/ПР. За даним Ковер-нотом
було перестраховано ризики, що
передбачені Додатковою угодою до
Договору добровільного страхування
наземного транспортну №5112/062/46, що
19.12.2007 р. був укладений між Позивачем та
ТОВ СП «Пронто Київ». Об'єктом даного
Договору страхування виступає
транспортний засіб «Тоуоtа Ніghlandег»,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно
даного Договору страхування
встановлена безумовна франшиза в
розмірі 1% за страховим випадком по
страховому ризику «ДТП».

Даним ковер-нотом було узгоджено
розмір перестрахувального тарифу - 3,70%.
Розмір безумовної франшизи за
страховим випадком по страховому
ризику «ДТП»згідно ковер-ноту - 1% від
страхової суми. Узгоджена
перестрахувальна премія відповідно до
даного ковер-ноту становила 1 850,00 грн.,
що була сплачена платіжним дорученням
№618 від 13.02.2008 р. відповідальність
Відповідача за даним ковер-нотом
становила 16,82%.

02.04.2008 р. сталася подія (ДТП), внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження. 03.04.2008 р.
ТОВ СП «Пронто Київ" звернулося до
позивача із заявою про настання
страхового випадку. 13.04.2008 р.
Позивач за вихідним №1555 повідомив
Відповідача про настання страхового
випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№143-062/08 від 23.04.2008 р., здійснено виплату
страхового відшкодування
Страхувальнику в розмірі 13 724,30 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1622 від 25.04.2008 р. Також позивачем
проведено оплату експертних послуг по
встановленню розміру збитку у розмірі
383,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №1547 від 21.04.2008 р.

17.03.2009 р. Позивачем на адресу
Відповідача за вихідним номером було
направлено заяву на виплату частки
страхового відшкодування в розмірі 2
372,85 грн. До даної заяви були додані всі
необхідні для прийняття рішення
матеріали страхової справи. Заява була
отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Розмір частки страхового
відшкодування відповідача становить 2
372,85 грн. (13 724,30+383,00* 16,82% = 2 372,85 грн., де 13
724,30 грн. - сума страхового
відшкодування;383,00 грн. - вартість
експертної оцінки;16,82% -
відповідальність Відповідача згідно
Ковер-ноту №944/62/ПР від 16.01.2008 р.).

Також, 20.12.2007 р. між позивачем та
відповідачем було укладено Ковер-нот №
890/62/ПР.За даним Ковер-нотом було
перестраховано ризики, що передбачені
договором добровільного страхування
наземного транспортну № 56/062/002596, що
13.12.2007 р. був укладений між Позивачем та
ОСОБА_3 . Об'єктом даного Договору
страхування виступає транспортний
засіб «Тоуоtа Саmгу», реєстраційний
номер НОМЕР_2. Згідно даного договору
страхування встановлена франшиза в
розмірі 1% за страховим випадком по
страховому ризику «ДТП».

Даним ковер-нотом було узгоджено
розмір перестрахувального тарифу - 3,60%.
Розмір франшизи за страховим випадком
по страховому ризику «ДТП»згідно
ковер-ноту - 1% від страхової суми.
Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила . -40,00 грн., що була сплачена
платіжними дорученнями № 3156 від 28.12.2007
р.

Відповідальність відповідача за даним
ковер-нотом становила 16,17% від
страхової суми.

05.08.2008 р. сталася подія (ДТП), внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження. 06.08.2008 р.
ОСОБА_3 звернулася до позивача із
заявою про настання страхового
випадку.

07.08.2008 р. позивач за вихідним № 2387
повідомив відповідача про настання
страхового випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№ 615-062/09 від 28.01.2008 р., здійснено виплату
страхового відшкодування
Страхувальнику в розмірі 7 631,87 грн., що
підтверджується Видатковим касовим
ордером № 46 від 11.03.2009 р.

Позивачем 24.07.2009 р. на адресу
відповідача за вихідним номером № 3854
було направлено заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 1 234,07 грн. До даної заяви були
додані всі необхідні для прийняття
рішення матеріали страхової справи.
Розмір частки страхового
відшкодування відповідача становить
1234,07 грн. (7 631,87 * 16,17% = 1234,07 грн., де 7 631,87
грн. - сума страхового
відшкодування;16,17% - відповідальність
Відповідача згідно Ковер-ноту № 890/62/ПР
від 20.12.2007 р.)

Крім того, 27.08.2008 р. між сторонами
було укладено Ковер-нот № 1348/62/ПР. За
даним Ковер-нотом було перестраховано
ризики, що передбачені договором
добровільного страхування наземного
транспортну № 56/062/002358, що 18.08.2008 р. був
укладений між позивачем та ОСОБА_4.
Об'єктом даного Договору страхування
виступає транспортний засіб Соире»,
реєстраційний номер НОМЕР_3. Даним
ковер-нотом було узгоджено розмір
перестрахувального тарифу - 3,60%.
Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила 1 026,00 грн., що була сплачена
платіжними дорученнями № 3419 від 11.09.2008
р. Відповідальність відповідача за
даним ковер-нотом становила 20,03% (згідно
Додатку №1 до Ковер-ноту №1348/62/ПР від
27.08.2008 р. складає 28 500,00 грн.)

04.09.2008 р. сталася подія (ДТП), внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження. 05.09.2008 р.
ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою
про настання страхового випадку. 09.09.2008
р. позивач за вихідним № 2517 повідомив
відповідача про настання страхового
випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№ 490-062/08 від 27.10.2008 р., здійснено заплату
страхового відшкодування
страхувальнику в розмірі 2 301,50 грн., що
потверджується видатковим касовим
ордером № 640 від 30.10.2008 р.

17.03.2009 р. позивачем на адресу
відповідача за вихідним номером № 3235
було направлено заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 460,99 грн. До даної заяви були
додані всі необхідні для прийняття
рішення матеріали страхової справи.
Розмір частки страхового
відшкодування відповідача становить
460,99 грн. (2 301,50 * 20,03% = 460,99 грн. де 2 301,50 грн.
- сума страхового відшкодування; 20,03% -
відповідальність відповідача згідно
Ковер-ноту № 1348/62/ПР).

Матеріали справи свідчать, що 22.10.2008
року між позивачем та відповідачем
було укладено Ковер-нот №602/62/ПР. За
даним Ковер-нотом було
перестраховано ризики, що
передбачені Договором добровільного
страхування наземного транспорту
№75/062/002925 в укладений між Позивачем та
ОСОБА_5. Об'єктом даного договору
страхування виступає транспортний
засіб ¦Mitsubіshi Grandis». реєстраційний
номер НОМЕР_4. Згідно даного договору
страхування встановлена безумовна
франшиза в розмірі 0% за страховим
випадком по страховому ризику «ДТП».

Даним ковер-нотом було узгоджено
розмір перестрахувального тарифу - 3,90%.
Розмір безумовної франшизи за
страховим випадком по страховому
ризику «ДТІІ»згідно ковер-ноту - 0.3% від
страхової суми (158 1 00.00*0.3%= 474.30 грн.).

Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила 1 755,00 грн.. що була сплачена
платіжним дорученням № 2475 від 20.1 1.2007 р.

Відповідальність відповідача за даним
ковер-нотом становила 15,81% (згідно
Додатку №1 до Ковер-ноту №602/62/ПР від
22.10.2007 р. складає 25 000.00 грн., що в
пропорції до страхової суми становить
15,81%=25 000.00* 100%/1 58 100,00).

02.06.2008 р. сталася подія (ДТІІ) внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження; 04.06.2008 р.
ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою
про настання страхового випадку; 05.06.2008
р. позивач за вихідним №1941 повідомив
відповідача про настання страхового
випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№313-062/08 від 15.08.2008 р.. здійснено виплату
страхового відшкодування
страхувальнику в розмірі 10 015.69 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3191 від 20.08.2008р.

25.03.2009 р. позивачем на адресу
відповідача за вихідним номером №3297
було направлено заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 1 508,49 грн. До даної заяви були
додані всі необхідні для прийняття
рішення матеріали страхової справи.
Заява була отримана відповідачем, що
підтверджується Актом здачі-прийняття
кур'єрських послуг №ОУ-3/245 від 31.03.2009 р.
та реєстром до нього. Розмір частки
страхового відшкодування відповідача
становить 1508,49 грн. (10 015.69 - 474.30) * 15.81% = 1
508.49 грн., де 10 015,69 грн. - сума страхового
відшкодування; 474,30 грн. -франшиза
згідно Ковер-ноту №602/62/ПР від 22.10.2007 р.;
15,81% - відповідальність відповідача
згідно Ковер-ноту №602/62/ПР/ від 22.10.2007 р.

Відповідно до умов договору
перестрахування, перестраховик
зобов'язаний перерахувати
перестрахувальнику страхове
відшкодування, розмір якого
розрахований відповідно до умов даного
Договору і конкретного договору
перестрахування протягом 15-ти
банківських днів з моменту одержання
від Перестрахувальника повного
комплекту документів, проте дані умови
Договору відповідачем виконано не
було, внаслідок чого позивач змушений
був звернутися до суду.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Відносини у сфері страхування
регулюються Цивільним Кодексом
України, Законом України "Про
страхування" та іншими актами
цивільного законодавства. Відповідно
до статті 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій, страхових випадків,
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів, страхових
внесків, страхових премій, і доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
унормовано, що за договором
страхування одна сторона, страховик,
зобов'язується у разі настання певної
події, страхового випадку, виплатити
другій стороні, страхувальникові, або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму, страхову виплату, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору. За
приписами статті 987 цього ж Кодексу за
договором перестрахування страховик,
який уклав договір страхування,
страхує в іншого страховика,
перестраховика, ризик виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником. Страховик, який уклав
договір перестрахування, залишається
відповідальним перед страхувальником
у повному обсязі відповідно до
договору страхування.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про страхування" перестрахування - це
страхування одним страховиком,
перестрахувальником, на визначених
договором умовах ризику виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником у іншого страховика,
перестраховика.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо
документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і
підписи на них виготовлені стороною
за допомогою будь-яких технічних
засобів, то такі документи повинні
прийматись господарським судом як
письмові докази, досліджуватись та
оцінюватись за загальними правилами
ГПК. Будь-які подані учасниками
процесу докази підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмету доказування з
даної справи.

Заперечення відповідача стосовно
невірного розрахунку позивачем суми
позовних вимог (без урахування
франшизи) безпідставні, оскільки
позивачем враховано франшизу, яка
передбачена умовами договору
страхування. Натомість відповідач
помилково вважає за необхідне
застосовувати її двічі. Умовами
ковер-нотів (розділ страхування
наземних транспортних засобів)
передбачена франшиза, тоді як згідно
розділу "Умови передачі ризику в
перестрахування" - ні.

Інших заперечень стосовно позовних
вимог відповідач суду не надав.

На підставі матеріалів справи,
оцінивши та дослідивши подані докази,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджуються
матеріалами справи і підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись 33,43,49,82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Партнер» (39617, Полтавська обл., м.
Кременчук, вул. Чапаєва, 75, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Україна»(01025, м. Київ, вул.
Володимирська, 5 Б, , р/р
7201 в АТ «СВЕДБАНК» (публічне), МФО
300164) 2372,85 грн. заборгованості за
ковер-нотом №944/62/ПР; 1234,07 грн.
заборгованості за ковер-нотом
№860/62/ПР;460,99 грн. заборгованості за
ковер-нотом №1348/62/ПР; 1508,49 грн.
заборгованості за ковер-нотом №602/62/ПР,
408 грн. витрат по сплаті державного мита
та 644 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ із набранням цим рішення
законної сили.

Суддя
Тимощенко О.М.