ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2011 року Справа № 14/5005/12297/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Голяшкіна О.В., Мороза В.Ф,

при секретарі судового засідання Манчік О.О.,

представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця»на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2011 року у справі №14/5005/12297/2011

за позовом державного підприємства «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_1», м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 24 745 грн. 56 коп.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року державне підприємство «Придніпровська залізниця»(далі по тексту ДП «Придніпровська залізниця») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_1»(далі по тексту ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_1») на свою користь плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів у загальному розмірі 24 745 грн. 56 коп., 247 грн. 45 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2011 року у справі №14/5005/12297/2011 (суддя Панна С.П.) повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначена ухвала мотивована тим, що ціна позову визначена ДП «Придніпровська залізниця»у 24 745 грн. 56 коп., а отже позивачем в порушення пп.а п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито», державне мито сплачено не в повному розмірі (247 грн. 45 коп.), тоді як має бути сплачено в розмірі 247 грн. 46 коп., тобто не доплачено 1 коп. державного мита.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач, посилаючись на те, що позовну заяву повернуто судом з формальних підстав, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2011 року у справі №14/5005/12297/2011 скасувати та направити справу до зазначеного суду для розгляду по суті.

Відповідач проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Сторони на виклик суду не зявились. Про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.73, 74).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів, заяви про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України (ч.1 ст.46 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно пп.а п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито»ставка державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ціна позову складає 24 745 грн. 56 коп.

Як вбачається з платіжного доручення №4388 від 30.08.2011 року позивачем в дохід державного бюджету перераховано та зараховано державне мито в розмірі 247 грн. 45 коп.

В даному випадку суттєвим моментом є визначення розміру суми, що підлягає оплаті, при цьому головним питанням є вибір правил округлення. Міжнародний стандарт ІЕЕЕ 7547 визначає сім способів, найрозповсюдженішими з яких є математичний та банківський, які схожі за своєю суттю. Взаємною їх рисою є підхід до округлення «пятірок». Саме ці цифри визначають так звану «некомпенсовану»похибку.

Найпростіший (математичний) метод округлення передбачає наступні дії:

- якщо в числі «відкидається»цифра, менша 5, то число округлюється в меншу сторону;

- якщо в числі стоїть цифра, яка дорівнює або більша 5 - в більшу сторону.

Метод банківського округлення є «модернізованим»варіантом математичного округлення. Всі числа, у яких «відкидається», що не дорівнює 5, округляється за правилами математичного методу. А інші за наступним правилом:

- якщо цифра, яка стоїть перед цифрою 5, парна, то округлення здійснюється в порядку зменшення;

- якщо цифра, яка стоїть перед цифрою 5, непарна, то округлення здійснюється в порядку збільшення.

При використанні даного методу зникає систематична помилка округлення при підсумуванні великої кількості чисел, однак обидва способи округлення можуть призвести до спотворення результатів. Все залежить від вихідних даних.

В даному випадку сплаті, застосовуючи як математичний, так і банківській методи округлення, підлягає державне мито в розмірі 247 грн. 46 коп.

Згідно п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Місцевий господарський суд мав можливість порушити провадження у справі та зобовязати позивача доплатити належну суму, або за результатами розгляду справи стягнути з позивача на користь державного бюджету суму недоплаченого ним державного мита, але повернув на підставі п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву позивачу без розгляду, суд першої інстанції вимог діючого законодавства не порушив. Господарський процесуальний кодекс України не містить такої підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду як «формальна»підстава.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку, викладеному в ухвалі суду першої інстанції; ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2011 року у справі №14/5005/12297/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Голяшкін

Суддя В.Ф. Мороз