ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2011 р. Справа №18/2075/11

за позовом Полтавської міської ради, вул.Жовтнева-36, м.Полтава, 36000

до Приватного підприємства "Полтава - 2008", (вул.23 Вересня,2Б, м.Полтава, 36000), (Воскресенській узвіз- 9 кв. 4, м.Полтава, 36000)

третя особа 1. Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області, вул.Шевченка,7, м.Полтава,36000.

третя особа 2. Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, м.Полтава, вул. Жовтнева-36.

про визнання договору недійсним

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, дов. №02/02-17/2/260 від 14.02.2011р., ОСОБА_2, дов. №02-17/2/2530 від 23.11.2011р.

від відповідача ОСОБА_3 , дов. №6 від 08.08.2011р., ОСОБА_4

від третьої особи 1 ОСОБА_5, дов. №17-23/10520 від 14.12.2010р.

від третьої особи 2 ОСОБА_6. дов. №01-14/2828 від 06.10.2010р.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява Полтавської міської ради до приватного підприємства «Полтава-2008» треті особи Головне управління державного казначейства України в Полтавській області, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру про визнання договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що рішенням позачергової тридцять першої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а»від 18.09.2008 р. погоджено розташування торговельного центру по вул. Шевченка та дозволено ПП «Полтава - 2008» оформити акт вибору та виготовити проект відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а для будівництва торговельного центру.

Відповідно до підпункту «б»пункту 2 рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 р. надано в користування для забудови (суперфіцій) строком на 5 років ПП «Полтава - 2008»земельну ділянку по вул. Шевченка, 58-а для будівництва торговельного центру.

Цим рішенням дозволено підприємству тимчасово, до початку будівництва, використовувати частину земельної ділянки з урахуванням умов рішення позачергової тридцять першої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 18 вересня 2008 року «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а»та умов рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14.11.08 № 369 «Про організацію роботи книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а».

На підставі рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»09 лютого 2009 року між Полтавською міською радою (Суперфіціар) та ПП «Полтава - 2008»(Суперфіціарій) укладено договір суперфіцію, зареєстрований у Полтавській міській раді, про що в книзі реєстрації договорів суперфіцію вчинено запис 11.02.2009 р. № І-С.

Тобто фактично земельна ділянка по вул. Шевченка, 58-А у м. Полтава використовується ПП «Полтава - 2008»під розміщення книжкового ринку (земля комерційного використання), а не під будівництво торговельного центру.

Проведеною прокуратурою м. Полтави перевіркою було встановлено, що рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 р. в частині надання ПП «Полтава - 2008»для забудови (суперфіцій) строком на 5 років земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-А пл. 0,2782 га для будівництва торговельного центру, суперечить вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про плату за землю», іншим актам законодавства.

Рішенням позачергової третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання «Про розгляд протесту прокурора м. Полтави на рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.11.2010 р. протест прокурора м. Полтави задоволено, підпункт «б»пункту 2 рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 року в частині надання ПП «Полтава - 2008»для забудови (суперфіцій) строком на 5 років земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-А у м. Полтава для будівництва торговельного центру скасовано.

Тому позивач у поданому позові зазначає, що незважаючи на укладення 09.02.2009 р. Полтавською міською радою та Приватним підприємством «Полтава 2008»договору суперфіцію щодо земельної ділянки пл. 2782 кв.м. (дві тисячі сімсот вісімдесят два кв.м.) для будівництва торговельного центру по вул. Шевченка, 58-а у м. Полтава між Полтавською міською радою та Приватним підприємством «Полтава 2008»фактично виникли правовідносини щодо оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-А у м. Полтава для розміщення книжкового ринку.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається, що наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладені цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього недійсним, відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого недійсним.

Також у поданому позові позивач посилається, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008 р. № 509-VІ, який набрав чинності 14.10.2008 р. статтю 134 Земельного кодексу України викладено в наступній редакції: земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них обєктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, позивач вважає, що на момент укладення між Полтавською міською радою та ПП «Полтава 2008»договору суперфіцію правова норма містила умову відповідно до якої набуття права на земельні ділянки комунальної власності здійснювалося виключно на конкурентних засадах (земельних торгах) і відповідно обставина, а саме укладення спірного договору без проведення відповідного аукціону, позбавило територіальну громаду м. Полтави можливості надання у користування земельної ділянки по вул. Шевченка, 58 А у м. Полтава на більш вигідних умовах.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав належним чином засвідчені копії наступних документів: протест прокурора м. Полтави від 24.11.2010 р. № 117-2186 вих-10, рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 26.11.2010 року, рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року, договір суперфіцію від 09.02.2009 року, рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 369 від 14.11.2008 року, рішення позачергової тридцять першої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 18.09.2008 року, рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 55 від 25.02.2009 року.

Представник позивача у судове засідання зявився позовні вимоги, викладені в позові підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов повністю.

Представник Відповідача у судове засідання зявився, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні тим, які були подані у відзиві та у доповненях до відзиву на позовну заяву.

Третя особа 1 надала письмові пояснення вказує на те, що інтересів позивача не порушувало та просить суд вирішити спір в сукупності наданих доказів.

Третя особа -2 у своїх поясненнях просить позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін суд встановив:

19 червня 2008 року на двадцять восьмій сесії пятого скликання Полтавської міської ради було прийнято рішення «Про оформлення попередніх договорів на право забудови земельних ділянок (суперфіцій)»

18 вересня 2008 року на позачерговій тридцять першій сесії Полтавської міської ради пятого скликання розглянувши, звернення ПП «Полтава 2008», було прийнято рішення «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а».

Відповідно до рішення від 18 вересня 2008 року на позачерговій тридцять першій сесії Полтавської міської ради пятого скликання було вирішено погодити розташування торговельного центру частково за рахунок території існуючого книжкового ринку площею 1194 кв.м. на умовах його перенесення та частково за рахунок знесення амортизованої забудови на міських землях орієнтовно площею 0,16 га. по вул. Шевченка та інше.

13 листопада 2008 року між Полтавською міською радою та ПП «Полтава 2008»на підставі рішення двадцять восьмої сесії пятого скликання Полтавської міської ради від 19 червня 2008 року та рішення позачергової тридцять першої сесії пятого скликання Полтавської міської ради від 18 вересня 2008 року було укладено договір суперфіцію, що зареєстрований у Полтавській міській раді, про що у книзі реєстрації попередніх договорів суперфіцію вчинено запис № 14-БС.

Відповідно до вищезазначеного договору суперфіцію ПП «Полтава 2008»прийняло у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2 782 кв. м. по вул. Шевченка, 58- а для майбутнього будівництва торговельного центру строком з 18 вересня 2008 року по 18 вересня 2009 року.

14 листопада 2008 року виконавчий комітет Полтавської міської ради, розглянувши звернення ПП «Полтава 2008», прийняв рішення № 369 «Про організацію роботи книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про організацію роботи книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а»№ 369 від 14 листопада 2008 року виконавчий комітет вирішив тимчасово, до початку будівництва торговельного центру, дозволити Приватному підприємству «Полтава 2008»організувати роботу книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а.

Як було встановлено в судовому засіданні, у 2008 році відповідач звернувся до Полтавської міської ради з заявою про надання в користування для забудови (суперфіцій) земельну ділянку по вул. Шевченка, 58-а у м. Полтава, а саме для будівництва торговельного центру.

26 грудня 2008 року на позачерговій тридцять пятій сесії Полтавської міської ради пятого скликання було прийнято рішення «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками».

Відповідно до підпункту «б»пункту 2 рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 року було прийнято рішення про надання відповідачу в користування для забудови (суперфіцій) строком на 5 років земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а площею 0,2782 га, для будівництва торговельного центру (землі громадської та житлової забудови). Відповідачу тимчасово, до початку будівництва, надали право використовувати частину земельної ділянки з урахуванням умов рішення позачергової тридцять першої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 18.09.2008 року «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а»та умов рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14.11.2008 року № 369 «Про організацію роботи книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а».

На підставі рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 року між ПП «Полтава 2008»та Полтавською міською радою було укладено договір суперфіцію від 09.02.2009 року, зареєстрований у Полтавській міській раді, про що в книзі реєстрації договорів суперфіцію вчинено запис 11.02.2009 р. № І-С.

Відповідно до п.п. 1.1. розділу 1 Договору суперфіцію від 09.02.2009 року предметом договору є те, що супефіціар на підставі рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26 грудня 2008 року надає, а суперфіціарій приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в розпорядженні Полтавської міської ради за адресою: Україна, Полтавська область, вул. Шевченка, 58 а, для будівництва торговельного центру.

Згідно п.п. 2.1. розділу 2 обєктом даного договору є право супефіціарія користуватися земельною ділянкою Полтавської міської ради для забудови.

П.п. 2.2. розділу 2 Договору суперфіцію від 09.02.2009 року в користуваннясуперфіціарію надається земельна ділянка загальною площею 2 782 кв.м. згідно з планом (схемою) земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 3.1. розділу 3 Договору суперфіцію від 09.02.2009 року строк користування земельною ділянкою встановлено з 26 грудня 2008 року по 26 грудня 2013 року. Попередній договір суперфіцію № 14-БС від 13.11.2008 р. з 26.12.2008 р. вважається таким, що втратив чинність.

Згідно п.п. 4.1 розділу 4 Договору суперфіцію від 09.02.2009 року плата за користування земельною ділянкою згідно умов даного договору становить: з 26.12.08 12 045,30 грн. на рік; з 01.01.09 24 311,34 грн. на рік.

25 лютого 2009 року Виконавчий комітет Полтавської міської ради прийняв рішення № 55 «Про дозвіл на реконструкцію тимчасового книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а».

Рішення «Про дозвіл на реконструкцію тимчасового книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а»№ 55 від 25.02.2009 р. Виконавчим комітетом Полтавської міської ради було прийнято з метою організації роботи книжкового ринку, до початку будівництва торговельного центру по вул. Шевченка, 58-а. Відповідно до даного рішення виконавчий комітет Полтавської міської ради дозволив Відповідачу реконструкцію тимчасового книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а.

З аналізу документів, які приєднані до матеріалів справи, суд встановив, що на виконання рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про дозвіл на реконструкцію тимчасового книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а»№ 55 від 25.02.2009 р. відповідачем було проведено реконструкцію тимчасового книжкового ринку по вул. Шевченка, 58-а.

24 листопада 2010 року Прокуратурою м. Полтави було внесено протест № 117-2186 вих-10 на рішення позачергової сесії тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками», відповідно до якого прокуратура вимагала привести у відповідність рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 р., скасувавши п.п. б) п. 2 в частині надання ПП «Полтава - 2008»для забудови (суперфіцій) строком на 5 років земельної ділянки по вул. Шевченка, 58 «а»пл. 0,2782 га для будівництва торговельного центру.

26 листопада 2010 року на позачерговій третій сесії Полтавської міської ради шостого скликання було прийнято рішення «Про розгляд протесту прокурора м. Полтави на рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками».

Відповідно до рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання «Про розгляд протесту прокурора м. Полтави на рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.11.2010 року Полтавська міська рада вирішила: Протест прокурора м. Полтави від 24 листопада 2010 року № 117-2186 вих-10 підпункт «б»пункту 2 рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 року в частині надання в користування для забудови (суперфіцій) ПП «Полтава 2008»земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а у м. Полтава для будівництва торговельного центру задовольнити. Скасувати підпункт «б» пункту 2 рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.12.2008 року в частині надання в користування для забудови (суперфіцій) ПП «Полтава 2008»земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а у м. Полтава для будівництва торговельного центру.

Як встановлено, судом, 05.08.2011 року Полтавська міська рада на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року у справі № 18/2075/11 за позовом Полтавської міської ради до Приватного підприємства «Полтава -2008»про визнання недійсним договору суперфіцію надала під розписку представнику відповідача ОСОБА_7 позовну заяву про визнання недійсним договору суперфіцію від 09.02.2009 р. з додатками, і відповідно саме з цього моменту відповідач дізнався про існування рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання «Про розгляд протесту прокурора м. Полтави на рішення позачергової тридцять пятої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 26.12.2008 року «Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками»від 26.11.2010 року, а також про визнання недійсним договору суперфіцію від 09.02.2009 р.

Позивач у позові посилається на той факт, що незважаючи на укладення 09.02.2009 р. договору суперфіцію, щодо земельної ділянки пл. 2782 кв.м. (для будівництва торговельного центру) по вул. Шевченка, 58-а у м. Полтава між Полтавською міською радою та Приватним підприємством «Полтава 2008»фактично виникли правовідносини щодо оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-А у м. Полтава для розміщення книжкового ринку.

Але з такими доводами суд погодитися не може, так як договір суперфіцію від 09.02.2009 року був укладений з дотримання вимог чинного законодавства.

Виходячи зі змісту ст. 413 ЦК України, власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій).

П. 4 ст. 413 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою для забудови може бути встановлено на визначений або невизначений строк (на відміну від договору оренди, де строк дії договору оренди є однією з його істотних умов, узгоджується сторонами і вказується у договорі оренди).

У статтях 414 та 415 ЦК України закріплені права та обовязки власника земельної ділянки, а також права та обовязки землекористувача.

Так, відповідно до п. 1 ст. 414 ЦК України, власник земельної ділянки, наданої для забудови, має право на одержання плати за користування нею.

Отже, одержання плати за користування є правом власника земельної ділянки у правовідносинах, що випливають з суперфіцію (на відміну від правовідносин, що засновані на договорі оренди землі, де визначення орендної плати та її розміру є істотною умовою договору оренди).

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що суперфіцій є досить близьким до орендних відносин, сторони відповідно можуть керуватися істотними умовами договору оренди землі, зазначеними в Законі України «Про оренду землі»№ 161-XIV від 06.10.1998 року, а також типовим договором оренди землі, форму якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору оренди»№ 220 від 03.03.2004 року, але все таки правовідносини, які засновані на договорі оренди землі та правовідносини, що випливають з договору про передачу земельної ділянки в користування на умовах, ні в якому разі не можна ототожнювати, оскільки вони регулюються різними нормами права.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у діючому законодавстві проводиться чітке розмежування юридичної природи за умови визначення особливостей правового режиму земельних ділянок, які можуть бути використані для забудови на праві користування земельною ділянкою, яка перебуває у власності іншої особи, на підставі договору суперфіцію, який слід відрізняти від суміжних земельно правових інститутів використання таких земель, як: право власності, постійного користування, оренди, ренти, а також від інших речових прав на земельні ділянки володіння, користування, емфітевзис, земельний сервітут.

У ЦК України не передбачена обов'язкова форма договору про встановлення суперфіцію. Але проаналізувавши доводи, надані сторонами, та врахувавши ту обставину, що договір про встановлення суперфіцію не може бути виконаний сторонами у момент його вчинення, суд дійшов висновку, що такий договір дійсно має бути укладений лише у письмовій формі.

З матеріалів справи, а саме з аналізу змісту договору суперфіцію від 09.02.2009 року, зареєстрованого у Полтавській міській раді, про що в книзі реєстрації договорів суперфіцію вчинено запис 11.02.2009 р. № І-С, вбачається, що всі істотні умови даного договору між позивачем та відповідачем були узгодженні та відображені в самому договорі.

З огляду на вищевикладені обставини та відповідно заслухавши пояснення сторін по справі суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем все ж таки виникли саме правовідносини, щодо довгострокового, відчужуваного права користування земельною ділянкою, переданої відплатно для будівництва та експлуатації на ній будівель та споруд, тому відповідно жодних правовідносин, щодо оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем не виникало.

Посилання позивача в судовому засіданні на відсутність у нього волевиявлення, як у одного з учасників правочину, під час укладення договору суперфіцію не знайшло обґрунтованих доводів та підтверджень.

З огляду на зазначені факти судом встановлено, що між позивачем та відповідачем на момент укладення договору суперфіцію від 09.02.2009 року, зареєстрованого у Полтавській міській раді, про що в книзі реєстрації договорів суперфіцію вчинено запис 11.02.2009 р. № І-С, існувало вільне волевиявлення сторін.

Це пояснюється тим, що всі рішення позивача, які стали підставою для укладення договору суперфіцію від 09.02.2009 року, зареєстрованого у Полтавській міській раді, про що в книзі реєстрації договорів суперфіцію вчинено запис 11.02.2009 р. № І-С, приймалися позивачем самостійно, на сесіях, як то передбачено нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач в судовому засіданні не надав жодного доказу того, що договір суперфіцію від 09.02.2009 року був укладений під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини, внаслідок зловмисної домовленості однієї сторони з другою стороною чи був укладений на вкрай невигідних умовах для нього.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»№ 9 від 06.11.2009 р визначено, що відповідно до статей 229233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобовязань, які виникли з правочину, і не повязане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом, який визначає наслідки, що виникають у результаті вчинення недійсних правочинів.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначені підстави визнання правочину недійсним, зокрема підставою недійсності є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Судом було зясовано, що позивач у позові про визнання договору суперфіцію від 09.02.2009 року недійсним, однією з підстав недійсності договору зазначив ч. 3 ст. 215 ЦК України, не вказавши при цьому жодної підстави, встановленої законом щодо оспорювання договору.

Врахувавши дану обставину, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні позивач не довів ті умови (підстави), на які він посилається, а тому вважає вимоги позивача не обґрунтованими, не доведеними належним чином та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Судом також було встановлено, що 18 вересня 2008 року на позачерговій тридцять першій сесії Полтавської міської ради пятого скликання розглянувши, звернення ПП «Полтава 2008», було прийнято рішення «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а».

Позивач посилається на те, що законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»від 16.09.2008 р. № 509-VІ, який набрав чинності 14.10.2008 р. статтю 134 Земельного кодексу України викладено в наступній редакції: «…Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них обєктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті…».

Проаналізувавши, вищевикладене суд звертає увагу на те, що листом Державного Комітету України з земельних ресурсів від 3 листопада 2008 р. № 14-25-11/12573 «Про укладання договору суперфіція»визначено, що Держкомзем України, розглянув лист щодо укладення договору про надання права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) на підставі рішення міської ради, прийнятого у 2008 році. Відповідно до ст. 127 глави 21 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 509-VI від 16 вересня 2008 р.) органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу, тобто на конкурсних засадах у формі аукціону.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття рішення Полтавською міською радою «Про погодження розташування торговельного центру та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 58-а»від 18 вересня 2008 року, Земельним кодексом України не було встановлено вимогу щодо набуття права користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності для забудови (суперфіцій) на конкурсних засадах у формі аукціону. Обовязковість проведення аукціону було встановлено лише щодо набуття права оренди таких земельних ділянок.

Крім того, п. 3 розділу I «Прикінцеві положення»Закону України № 509-VI від 16 вересня 2008 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»встановлено, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування обєкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набуття чинності цим Законом.

Тому з огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що договір про надання права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) може бути укладений на підставі рішення органу місцевого самоврядування, в даному випадку Полтавської міської ради, тобто без продажу на конкурсних засадах у формі аукціону.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук 27.01.2006 р. № 18/15/21/11, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за № 388/12262 визначено, що нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Тобто з огляду на вищезазначене судом встановлено, що Порядок грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук 27.01.2006 р. № 18/15/21/11, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за № 388/12262, на який посилаються позивачі для визначення розміру плати за договором суперфіцію, не повинен застосовуватися.

Також, судом було встановлено, що власник земельної ділянки, наданої для забудови, має право на одержання плати за користування нею для забудови. Ця плата не є орендною і не є платою за землю, що сплачується окремо до бюджету. Сторони самі визначають розмір плати за користування, періодичність її внесення (разовий або періодичний характер останньої), її форму, умови, порядок і строки виплати тощо.

Тому, суд дійшов висновку, що ніщо не заважало визначити позивачу плату за користування землею з урахування коефіцієнту 2,5, про застосування якого позивач наголошує в поданій позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи жодних пропозицій щодо збільшення розміру плати за користування земельною ділянкою, позивач на адресу відповідача не направляв.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

За вимогами ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: забезпечення доведеності вини.

Ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачем не виконані вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, щодо обґрунтування позовних вимог, при цьому суд враховує, що обовязок щодо доказування обставин на які сторона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену особу, в даному випадку позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Полтавської міської ради до Приватного підприємства «Полтава-2008»про визнання договору недійсним відмовити.

Суддя Кльопов І.Г.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2011р