ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" червня 2011 р. Справа № 5023/5217/11

вх. № 5217/11

Суддя господарського суду Харківської області Бринцев О.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Фермерського господарства "Лексіон", с. Новосілка

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лізингова компанія

про визнання недійсним договорів

ВСТАНОВИВ:

24.06.2011р. позивач ФГ „Лексіон звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПАТ „УкрСиббанк, ТОВ „Українська лізингова компанія про визнання недійсним кредитного договору № 0 від 28.04.2007р., укладений між ПАТ „УкрСиббанк та ТОВ „Українська лізингова компанія; визнання недійсним пункту 3.9. статті 3. Додатку № 4 (Загальні умови фінансового лізингу) до Договору фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008р., укладеного між ФГ „Лексіон та ТОВ „Українська лізингова компанія. 24.06.2010р. ухвалою господарського суду Харківської області порушено провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 16 ЗУ „Про фінансовий лізинг, ст. ст. 203, 215, 524, 526, 527, 533 ЦК України, ст. ст. 8, 17 Модельного закону про лізинг. Позивач стверджує, що кредитний договір № 0 від 28.04.2007р. є недійсний, так як у сторін правочину не було індивідуальної ліцензії НБУ, що є порушенням підстав та порядку укладання угоди. Крім того, кредитний договір безпосередньо повязаний із договором фінансового лізингу, так як саме причиною та наслідком встановлення коригування лізингових платежів у звязку із зміною курсу долара США по відношенню до гривні є саме валюта повернення кредитного договору (долар США).

Позивач вважає, що пункт 3.9. статті 3. Загальних умов фінансового лізингу суперечить вимогам ст. 16 ЗУ „Про фінансовий лізинг, ст. ст. 99, 117 Конституції України, а отже відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України є недійсним.

24.06.2011р. позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони ТОВ „Українська лізингова компанія розривати в односторонньому порядку Договір фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008; накладення заборони ТОВ „Українська лізингова компанія та будь-яким іншим третім особам вчиняти та застосовувати будь-які дії, направлені на вилучення, повернення та передачу майна (предмету договору лізингу) від ФГ „Лексіон на користь ТОВ „Українська лізингова компанія, в тому числі вчинення виконавчих написів щодо повернення предмету лізингу та проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що було отримано внаслідок укладання договорів фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008, а саме: зернозбирального комбайну виробництва фірми КЛААС „Лексіон 560 з зерновою жаткою 7,5 м та пристроєм для її транспортування, марка (модель) Lexion 560, 2008 р.в., 1 шт., заводський № 58405070, двигун № НОМЕР_1, вартістю з ПДВ 1909398,29 грн..

Своє прохання позивач обґрунтовує вимогами ст. ст. 66, 67 ГПК України та мотивує посиланням на ймовірність ускладнення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки до застосування судом таких заходів відповідач 2 не обмежений у поверненні предмету лізингу на свою користь, що тягне за собою припинення прав та обовязків щодо тимчасового володіння та користування предметом лізингу позивачем на умовах фінансового лізингу, що передбачено пунктом 1.1. статті 1. договору фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008р..

На підтвердження обґрунтованості заяви позивач вказує на наявність в матеріалах справи повідомлень від відповідача-2 від 22.10.2010р. зі змісту якої вбачається про вилучення предмету лізингу. Відповідач-2 зазначив правові наслідки вилучення фактична передача предмету лізингу до нього від позивача.

Дослідивши подані позивачем разом із позовною заявою та заявою про забезпечення позову матеріалів, враховуючи підтвердженні ними обставини справи, проаналізувавши доводи зави про забезпечення позову, керуючись вимогами ст. ст. 66, 67 ГПК України, а також Розясненням ВАСУ „Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову від 23.08.1994р. №02-5/611, Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. №01-8/2776 „Про деякі питання практики забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 1.1. Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. №01-8/2776 „Про деякі питання практики забезпечення позову, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із поданих до суду документів вбачається, що 25.06.2008р. між позивачем та відповідачем-2 був укладений Договір фінансового лізингу № 01-156/08-обл. Предметом лізингу є зернозбирального комбайну виробництва фірми КЛААС „Лексіон 560 з зерновою жаткою 7,5 м та пристроєм для її транспортування, марка (модель) Lexion 560, 2008 р.в., 1 шт., заводський № 58405070, двигун № НОМЕР_1, вартістю з ПДВ 1909398,29 грн..

У випадку невжиття заходів забезпечення позову відповідач-2 виконання рішення у даній справі може бути ускладнено або зроблено неможливим, адже розірвання Договору та вилучення, повернення, передача предмету лізингу призведе по суті до припинення дії договору фінансового лізингу, дійсність частини якого оспорюється у даному процесі.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність очевидної небезпеки заподіянню шкоди правам та інтересам позивача. Захист цих прав позивача може стати неможливим без прийняття заходів забезпечення у вигляді накладання заборони відповідачу-2 розривати в односторонньому порядку Договір фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008; накладення заборони ТОВ „Українська лізингова компанія та будь-яким іншим третім особам вчиняти та застосовувати будь-які дії, направлені на вилучення, повернення та передачу майна (предмету договору лізингу) від ФГ „Лексіон на користь ТОВ „Українська лізингова компанія, в тому числі вчинення виконавчих написів щодо повернення предмету лізингу та проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що було отримано внаслідок укладання договорів фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи це, а також враховуючи інші обставини суд приходить до висновку про те, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню повністю.

Із урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити повністю.

До вирішення справи по суті вжити заходи по забезпечення позову шляхом накладання заборони ТОВ „Українська лізингова компанія () розривати в односторонньому порядку Договір фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008; накладення заборони ТОВ „Українська лізингова компанія та будь-яким іншим третім особам вчиняти та застосовувати будь-які дії, направлені на вилучення, повернення та передачу майна (предмету договору лізингу) від ФГ „Лексіон на користь ТОВ „Українська лізингова компанія, в тому числі вчинення виконавчих написів щодо повернення предмету лізингу та проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що було отримано внаслідок укладання договорів фінансового лізингу № 01-156/08-обл від 25.06.2008, а саме: зернозбирального комбайну виробництва фірми КЛААС „Лексіон 560 з зерновою жаткою 7,5 м та пристроєм для її транспортування, марка (модель) Lexion 560, 2008 р.в., 1 шт., заводський № 58405070, двигун № НОМЕР_1, вартістю з ПДВ 1909398,29 грн.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік до 24.06.2012 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення, підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом відповідно до Закону України „Про виконавче провадження.

Питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, крім того, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Бринцев О.В.

/Справа №5023/5217/11/