ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2011 р. Справа № 5023/1131/11

вх. № 1131/11

Суддя господарського суду Харківської області Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання Альошина К.Ю.

за участю представників сторін:

позивача- Ципіна О.З., довіреність від 04.03.11 р.;

відповідача 1- ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.04.10 р.;

відповідача 2- не з"явився;

3-ої особи- Кузьомко І.М., довіреність № 5 від 28.02.11 р.

розглянувши матеріали справи за позовом СПДФО ОСОБА_2, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" в о. Харківської Обласної Дирекції, м. Харків; та до Приватного нотаріуса ХМУЮ ОСОБА_4, м. Харків; 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1, Фінансово-будівельна корпорація "ФСК", Харківська область, смт. Нова Водолага,

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 Аваль" в о. Харківської Обласної Дирекції, м. Харків, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір №010-2/07-01-0263-08; визнати недійсною генеральну кредитну угоду №715 від 24.10.08.; визнати недійсним договір поруки №715/3-07 від 24.10.07; визнати недійсним договір іпотеки №715/4-08 від 04.12.08р. (реєстр.№2386) з усіма додатками; зобов"язати відповідача прийняти у позивача суму із розрахунку 1090800грн. - 227441,9грн. =86358грн. з розстрочкою платежу на 63 місяці із розрахунку щомісячних платежів в сумі 13704грн.; зобов"язати Приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотеки та заборон на відчуження нерухомого майна переданого в іпотеку, відповідно до переліку, судові витрати покласти на відповідача.

01 березня 2011р. відповідач 1 надав до канцелярії суду клопотання (вих.№С21-484-1-1/120 від 01.03.11), в якому просить суд винести ухвалу про передачу справи №5023/1131/11 судді господарського суду Харківської області Рильовій В.В., для об"єднання в одне провадження і подальшого розгляду вказаних у клопотання справ (№5023/1131/11, №5023/1132/11 та №5023/1133/11). Разом із клопотанням відповідач 1 надав документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 березня 2011 р. було відкладено розгляд справи на 14 березня 2011 р.

14 березня 2011 р. відповідач 1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, та зазначив, що при укладанні кредитного договору позивач погодився з валютою кредитування та виконав частково зобов"язання саме у валюті кредитування, крім того, відповідач звертає увагу на наявність у відповідача ОСОБА_5 ліцензії, виданої НБУ на право здійснення банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", дозвіл 5 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 47 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" згідно з додатком до цього дозволу, додаток до дозволу з переліком операцій, які має право здійснювати ОСОБА_3, у тому числі з валютними цінностями. Відповідач зазначив, що відповідно до листа ВСУ від 07.10.10р."Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідноситн (2009-2010 р.)": "Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Таким чином, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ вважає наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до висновку науково- правової експертизи щодо правових підстав надання кредитів в іноземній валюті, проведеної відповідно до запиту НБУ Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, від 08.11.06 р.:"банки та інші фінансові установи, які в установленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті". А також відповідачем надані документи, які долучені судом до матеріалів справи.

14 березня 2011 р. 3-я особа надала до суду відзив на позовну заяву, в якому підтримувала позовні вимоги позивача, та зазначила, що грошові зобов"язання повинні відображатись у гривнях, та крім того, видача кредитів в іноземній валюті передбачена тільки п. 4 ст. 5 Декрету та за умови наявності індивідуальної ліцензії та у разі, якщо строки та сума таких кредитів перевищує встановлені законодавством межі.

14 березня 2011р. позивач надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що лист НБУ від 10.09.10 р.№ 18-311/4539, в якому НБУ заявляє про законність валютних кредитів, виданих без індивідуальної ліцензії, не може вважатись нормативним актом і не може бути правовим обгрунтуванням позиції відповідача, оскільки згідно ст. 56 ЗУ "Про НБУ", нормативні акти у вигляді листів не передбачені, та нормативні акти підлягають обов"язковій регістрації в МЮ України. Одже, позивач вважає, що відповідач 1 не надав ніяких доказів в обгрунтування законності своїх дій по видачі валютного кредиту позивачу. Крім того, позивач надав документи, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з"явився, документів, витребуваних судом, не надав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України, суддя має право об"єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Суд, розглянувши клопотання відповідача 1 про об"єднання в одне провадження справ (№5023/1131/11, №5023/1132/11 та №5023/1133/11), вважає його необгрунтованим та безпідставним, оскільки сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, тому дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Враховуючи викладене, неявку у судове засідання позивача та відповідача 1, неподання сторонами витребуваних судом документів, суд вважає доцільним відкласти розгляд справи. Керуючись статтями 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу 1 в задоволенні клопотання про об"єднання справ. Розгляд справи відкласти на "21" березня 2011 р. о 11:40

Зобов"язати сторін виконати вимоги ухвали суду від 21 лютого 2011 року повністю.

Неявка представників сторін у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Добреля Н.С.