ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2011 р.
Справа №18/2863/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АІС-Лізинг", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Пирятинський м"ясокомбінат", м.Пирятин

про стягнення 135377,34 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Бессараб Р.В., дов. від
01.09.11 р.

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 135377,34 грн., у тому числі 114 155,13
грн. заборгованості згідно графіка
сплати лізингових платежів за
генеральний договором фінансового
лізингу № 355 від 25.04.2008 р. та лізингової
угоди від 25.04.2008 р., 12193,21 грн. пені, 7716,58
грн. 3% річних, 1312,42 грн. інфляційних
втрат.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов"язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

Відповідач, повідомлений
належним чином про час і місце розгляду
справи, про що свідчить додане до
матеріалів справи повідомлення про
вручення поштового відправлення, явку
своїх представників в судове засідання
не забезпечив, відзив на позов не надав.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«АІС-Лізинг»-Лізингодавець (надалі по
тексту-«Позивач») та Відкритим
акціонерним товариством «Пирятинський
м'ясокомбінат»-Лізингоодержувач
(надалі по тексту -«Відповідач») було
укладено Генеральний договір
фінансового лізингу №355 від 25 квітня 2008
року та Лізингову угоду від 25 квітня 2008
року (Додаток №01-355 до Генерального
договору фінансового лізингу №355 від
25.04.2008р.) -надалі по тексту «Лізингова
угода», згідно якої Відповідачу було
передано в користування (лізинг) 1 (один)
новий автомобіль ГАЗ-33104-318-Т «Валдай»по
Акту приймання-передачі майна від 25
червня 2008 року.

Другий автомобіль, зазначений у
Лізинговій угоді, та відповідні
платежі по ньому не є предметом спору
між Позивачем та Відповідачем по даній
позовній заяві, оскільки Відповідач
відмовився від його прийняття та
придбання.

Загальна вартість автомобілю
ГАЗ-33104-318-Т «Валдай»складає 171 150,00 грн.
За користування предметом лізингу
встановлені лізингові платежі, які
повинні відбуватися згідно «Графіку
сплати лізингових платежів»,
зазначеного у Лізинговій угоді
(додатку до неї). Зазначений графік
сплати розрахований виходячи з того, що
у фінансовий лізинг надаються два
автомобіля ГАЗ-33104-318-Т «Валдай».
Оскільки, згідно пояснень позивача,
відповідач відмовився від прийняття та
придбання другого автомобіля, то при
розрахунку заборгованості
використовувались відповідні розміри
платежів поділені на 2.

Ст. 629 Цивільного кодексу України
встановлює обов'язковість договору для
виконання сторонами.

За ст. 193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до вимог
законодавства, договору та звичаїв
ділового обороту.

Згідно пункту 2 статті 11 Закону
України №723 від 16 грудня 1997 року «Про
фінансовий лізинг»Лізингоодержувач
(Відповідач) зобов'язаний: - 3) своєчасно
сплачувати лізингові платежі; - 4)
надавати Лізингодавцеві доступ до
предмета лізингу і забезпечувати
можливість здійснення перевірки умов
його використання та утримання.

Як зазначає позивач, починаючи з
липня 2008 року Відповідач не здійснює
належним чином оплату лізингових
платежів, чим порушує вимоги чинного
законодавства, Генерального договору
фінансового лізингу №355 від 25.04.2008р. та
Лізингової угоди до нього.

Згідно з ч. 2 ст. 806 Цивільного
кодексу України до договору лізингу
застосовуються загальні положення про
найм (оренду) з урахуванням
особливостей, встановлених параграфом
про лізинг та законом. Таким чином,
згідно положень статті 762 ЦКУ та статті
11 Закону України №723 від 16 грудня 1997
року «Про фінансовий лізинг»за
користування майном з наймача
(Лізингоодержувача) справляється
плата, розмір якої встановлюється
договором.

Згідно умов п. 3.3 Лізингової угоди
№01-355 сплата Відповідачем чергових
лізингових платежів повинна
здійснюватися щомісячно в строк згідно
Графіку сплати лізингових платежів
(Додаткова угода №1 від 15.05.2008р. до
Лізингової угоди від 25.04.2008р.).

18 березня 2010 року було повернуто
предмет лізингу по Акту повернення
автомобілів з лізингу до Лізингової
угоди від 25.04.2008р. (Додатку №01-355 до
Генерального договору фінансового
лізингу №355 від 25.04.2008р.).

Загальна заборгованість,
відповідно до графіку сплати платежів,
з урахуванням того, що у фінансовий
лізинг надавався лише один автомобіль
з двох, складає 114 155, 13 грн.
Відповідач не надав доказів сплати
заборгованості. Таким чином, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 114 155, 13 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Крім того, ст. 229
Господарського кодексу України
передбачає, що учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених законодавством.

Відповідно до ст. 230 ГКУ штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Так, згідно з пунктом 8.4.1
Генерального договору фінансового
лізингу №386 від 29.05.2008р. за невиконання
зобов'язань зі своєчасної сплати
чергових лізингових платежів та інших
платежів згідно Генерального договору
та Лізингової угоди Відповідач повинен
сплатити на користь Позивача пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період прострочення,
від непогашеної заборгованості за
лізинговими платежами за кожен день
прострочення та відшкодувати всі
збитки, завдані цим Позивачу, понад
зазначену пеню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не передбачений законом або
договором.

Перевіривши, зважаючи на розмір
заборгованості та дату її виникнення,
наданий позивачем розрахунок пені у
розмірі 12 193,21 грн., 3% річних - 7 716,58 грн.
та інфляційних нарахувань - 1312,42 грн.,
суд вважає позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України,суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Пирятинський
м'ясокомбінат" (37000, м. Пирятин, вул.
Піонерська, 64, р/р 75 в ТОВ КБ
"Фінансова ініціатива", МФО 380054) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АІС-Лізинг" (04073, м.
Київ, провул. Балтійський, 20, п/р 4196
в філії "Розрахунковий центр" ЗАТ КБ
"Приватбанк" у м. Києві, МФО 320649) суму
основної заборгованості у розмірі 114 155,
13 грн., пеню у розмірі 12 193,21 грн., 3%
річних у розмірі 7 716,58 грн, інфляційні
нарахування у розмірі 1312,42 грн., витрати
по сплаті державного мита у розмірі
1353,78 грн. та 236,00 грн. витрат на ІТЗ
судового процесу.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
О.А. Киричук