ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" вересня 2011 р. Справа № 65/30-10

вх. № 831/3-65

Суддя господарського суду: Смірнова О.В.

при секретарі судового засідання: Липко О.Ю.

за участю представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1, довіреність № 01-62юр/2858 від 04.04.2011 р.;;

боржника - ОСОБА_2, довіреність № 85/984 від 02.03.2011 р.;;

Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського ОСОБА_3, довіреність від 16.09.2011 р.;

розглянувши скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків, на дії Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ

по справі за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків

про спонукання до виконання договору

та за зустрічною заявою Відкритого акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

про заборону вчиняти певні дії

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області було винесено рішення від 23 березня 2010 р., яким первісний позов задоволено, про спонукання Відкритої акціонерної компанії "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" виконувати умови договору на користування електричною енергією № 16 від 01.06.2005 року належним чином, а саме зобовязання з забезпечення безперешкодного доступу, згідно п.2.2.9 договору та п.10.2 п. п. 15 Правил, а також про стягнення з відповідача 85 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

На виконання рішення господарського суду Харківської області від 09 квітня 2010 року видано наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 травня 2010 року апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом залишено без задоволення та рішення господарського суду Харківської області від 23 березня 2010 р. по справі № 65/30-10 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 серпня 2010 року касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.10 р. - без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 квітня 2011 року було виправлено допущену описку у наказі та наказ від 09 квітня 2010 р. по справі № 65/30-10 визнано таким, що не підлягає виконанню.

27 липня 2011 року від Акціонерної компанії "Харківобленерго" надійшла скарга на дії Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ, в якій стягувач просить визнати недійсною постанову Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ від 11.07.11 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 65/30-10 та винести окрему ухвалу про порушення законності з боку Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ у ході примусового виконання рішення суду по справі № 65/30-10 та надіслати її для контролюючих його діяльність для прийняття ними заходів реагування, посилаючись на те, що у ДВС були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 серпня 2011 року було прийнято скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків до розгляду та її розгляд призначено на 17 серпня 2011 року о 10:20 год.

15 серпня 2011 року стягувач надав до суду додаткове правове обгрунтування скарги, в якому зазначив, що Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ перекручує зміст ст. 116 ГПК України та вказує суду на те, що у виконавчому документі по справі № 65/30-10 зазначені дві дії примусового характеру, а тому на його думку, повинно бути видано окремі виконавчі документи, проте у ст. 116 ГПК України йде мова тільки про випадок виконання рішення суду у різних місцях, а не про дії примусового характеру.

19 вересня 2011 року від Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ надійшли заперечення на скаргу, в яких останній просив суд відмовити скаржнику в задоволенні скарги, посилаючись на те, що вважає дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ такими, що відповідають чинному законодавству України.

Присутній представник стягувача у судовому засіданні 19.09.2011 р. підтримав подану скаргу та просив ії задовольнити.

Представник боржника проти викладеного у скарзі заперечував.

Представник Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ заперечував проти скарги з мотивів, наведених у запереченнях.

Розглянувши скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", в якій порушується питання про визнання недійсною постанову Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ від 11.07.11 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 65/30-10 та винесення окремої ухвали про порушення законності з боку Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ у ході примусового виконання рішення суду по справі № 65/30-10 та надіслання її для контролюючих його діяльність для прийняття ними заходів реагування, суд дійшов висновку про задоволення поданої скарги частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі, якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцем знаходження його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

В силу вимог ч. 2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень вичерпно викладена у ст. 21 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження".

За приписами ч. 2 ст. 21 цього Закону на ПВР УДВС ГУЮ у Харківській області покладається виконання рішень, за якими боржниками є відповідні державні органи, або сума зобов"язання становить від 3-х до10 мільйонів грн., або еквівалентна суму в іноземній валюті.

Проте рішення господарського суду Харківської області по справі № 65/30-10 не відповідає критеріям підвідомчості виконавчих проваджень ПВР УДВС ГУЮ у Харківській області, встановленим ч. 2 ст. 21 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження": Боржник не відноситься до переліку, встановленому ч. 2 ст. 21 цього Закону, сума стягнення не відповідає встановленому розміру, а тому належним за територіальністю органом ДВС, який повинен виконувати вказане рішення суду, є саме Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ, що чітко передбачено ст. 20 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження".

Частиною 3 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

У цій нормі йдеться мова виключно про те, що відділу ПВР можуть бути передані вже відкриті іншими органами ДВС виконавчі провадження, в т.ч. й ті, що не відповідають критерію підвідомчості виконавчих проваджень відділам ПВР, встановлених ст. 21 Закону України від 21.04.99 р. № 606 "Про виконавче провадження".

Порядок передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого встановлений наказом МЮ України від 17.05.04 р. № 38/5.

За п. п. 2.1 п. 2 цього порядку, передача виконавчих проваджень до підрозділу ПВР здійснюється за рішенням його начальника щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС.

Відповідно до п. п. 2.2 п. 2 цього порядку, посадова особа про передачу матеріалів виконавчого провадження виносить вмотивовану постанову, а за п. п. 2.7 п. 2 цього порядку, одночасно з підписанням акту приймання - передавання державний виконавець, який приймає виконавче провадження виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження, яка виноситься лише в разі передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого.

Таким чином, Закон України від 21.04.1999 року № 606 "Про виконавче провадження" чітко розрізняє поняття первісного відкриття виконавчого провадження належним територіальним органом ДВС та передачу вже відкритого виконавчого провадження від територіального органу ДВС до відділів ПВР в установленому МЮ України порядку.

Тобто, до відділу ПВР можливо передати тільки вже відкрите відповідним територіальним органом ДВС виконавче провадження. Сам же відділ ПВР позбавлений Законом України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження" права відкривати виконавче провадження, якщо критерії боржника або суми стягнення не відповідають вимогам, встановленим ст. 21 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження".

Стаття 33 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження", на яку послався Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ передбачає тільки можливість об"єднання вже відкритих у кількох органах ДВС виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника до зведеного.

Що стосується посилання Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ на ст. 116 ГПК України, то воно також є незаконним. Ст. 116 ГПК України регулює питання видачі наказів, якщо виконання рішення суду здійснюється в різних місцях, але з рішення господарського суду Харківської області по справі № 65/30-10 не вбачається, що його виконання повинно бути проведеним в різних місцях, так як боржник за цим рішенням є єдиним, тобто місце виконання рішення також є одне.

Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ при цьому перекручує зміст ст. 116 ГПК України та вказує суду на те, що в виконавчому документі по справі № 65/30-10 зазначені дві дії примусового характеру, а тому на його думку повинно бути видані окремі виконавчі документи. Проте у ст. 116 ГПК України говориться тільки про випадок виконання рішення суду у різних місцях, а не про різні дії примусового характеру.

Таким чином, отримавши від стягувача заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом наказу господарського суду Харківської області від 12.04.11 р. по справі № 65/30-10 Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ повинен був на підставі ст. 25 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження" прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ в постанові від 11.07.11 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження фактично визнав, що наказ відповідає усім вимогам до виконавчого документа, оформленим ч. 18 Закону України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження", відсутні критерії його підвідомчості відділу ПВР УДВС ГУЮ в Харківській області, встановлені ст. 21 Закону, а тому були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Закон України від 21.04.1999 р. № 606 "Про виконавче провадження" не містить в собі норми, яка б виключала можливість відкриття виконавчого провадження за розміром стягнення та суб"єктним складом сторін про справі № 65/30-10, а тому відсутні підстави застосування п. 8 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги частково та про визнання недійсною постанови Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ від 11.07.11 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 65/30-10.

Стосовно другої вимоги стягувача, викладеної у скарзі щодо винесення окремої ухвали про порушення законності з боку Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ у ході примусового виконання рішення суду по справі № 65/30-10 та надіслання її для контролюючих його діяльність для прийняття ними заходів реагування, судом враховано наступне.

Згідно ст. 90 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Тобто, окрема ухвала виноситься господарським судом лише за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 90 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку в задоволенні вимоги про винесення окремої ухвали про порушення законності з боку Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ у ході примусового виконання рішення суду по справі № 65/30-10 та надіслання її для контролюючих його діяльність для прийняття ними заходів реагування відмовити.

керуючись ст. 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків, на дії Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ задовольнити частково.

Визнати недійсною постанову Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ від 11.07.11 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 65/30-10.

Зобов"язати Орджонікідзевський відділ ДВС Харківського МУЮ виконати наказ господарського суду Харківської області від 09.04.2010 р. по справі № 65/30-10.

В решті скарги відмовити.

Суддя Смірнова О.В.

Повний текст ухвали підписано 22 вересня 2011 року.