ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

"20" травня 2011 р. Справа № 5023/3855/11

вх. № 3855/11

Суддя Кононова О.В.

розглянувши заяву ФО ОСОБА_1, сел. Комсомольське, Харківська обл.

про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2, м. Харків

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про порушення відносно ФОП ОСОБА_2 справи про банкрутство в порядку ст. 47-49 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що останній має безспірну заборгованість перед заявником у розмірі 80431,00 швейцарських франків грн., що перевищує суму трьохсот мінімальних заробітних плат та є підставою для звернення до суду в порядку п. 2 ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення даної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною першою статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, зокрема, Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" зі змінами і доповненнями та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15.

Згідно п. 35 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15 з позовних заяв і заяв кредиторів у справах про банкрутство, що подаються до господарських судів, та апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів, а також заяв про їх перегляд за нововиявленими обставинами державне мито справляється в розмірах, встановлених пунктом 2 статті 3 Декрету "Про державне мито".

Відповідно до п.12 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1258 від 21 грудня 2005 року документ про оплату витрат додається до позовної заяви, заяви, клопотання, скарги, яку особа подає до суду відповідно до процесуального законодавства. Документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Кредитором до заяви в якості доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу надано копії квитанцій №5141.498.4 від 30.03.2011р. та №5141.498.9 від 30.03.2011р., які судом не приймаються в якості належного доказу, оскільки платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Крім того, ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати державного мита.

Згідно п.4 та п.10 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі та не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п.3 та п.5 ч.1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо не подано доказів щодо сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі та з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Враховуючи те, кредитором не надано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, суд вважає за необхідне повернути заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи без розгляду згідно п.4, п.10 ч.1 ст.63 ГПК України та п.3, п.5 ч.1 ст. 9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, п.3, 5 ч.1 ст. 9, ст. 47-49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 4-1, 4-3, 33, 34, п.4, п. 10 ч.1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 про визнання банкрутом боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 і додані до заяви документи без розгляду.

2. Роз'яснити стороні, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Кононова О.В.