Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" жовтня 2011 р. Справа № Б-39/126-09

вх. № 4597/2-39

Суддя Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

За участю представників сторін:

Скаржника: ПАТ Укрсоцбанк», пред. ОСОБА_1, дор. 02-07/986 від 05.05.2011р.

Ліквідатора: ОСОБА_2,

розглянувши справу за заявою : ФОП ОСОБА_3, с. Малинівка

до ФОП ОСОБА_3, с. Малинівка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.09.11 р. було відкладено розгляд справи, зобов'язавши ліквідатора надати суду оригінали документів щодо реалізації майна банкрута (інвентаризації майна, оцінки майна банкрута, документи щодо продажу на торгах майна банкрута, договори купівлі-продажу та інше), а також зобовязано ліквідатора надати суду письмові пояснення щодо клопотання ПАТ "Укрсоцбанк" про призначення судово будівельно-технічної експертизи та клопотання про усунення його від обов'язків ліквідатора, оскільки на думку банку при продаж майна порушені інтереси кредитора-скаржника, письмово не погоджено оцінка при здійснені продажу заставного майна банкрута, майно банкрута продано ліквідатором за ціною, що є значно заниженою в порівняні із звичайної ціною при продажу такого ідентичного майна на ринці нерухомості. Отже ліквідатором не було дотримано у відповідності до вимог Закону про банкрутство процедуру продажу майна, його оцінку та вартість.

На виконання вимог ухвали суду в судовому засіданні ліквідатором було надано суду письмові пояснення з яких вбачається, що ліквідатором було передано ПАТ «Укрсоцбанк» всі необхідні документи, що свідчать о здійсненні ліквідатором ліквідаційної процедури по банкруту. Також ліквідатор надав суду лист від 14.10.2011р. за № 01-19/1143 Управління з питань банкрутства у Харківський області, відповідно до якого було визначено, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 виконує обовязки ліквідатора у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Отже ліквідатора вважає, що клопотання банка не є обґрунтованими. Крім того ліквідатор вважає, що відповідно до вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом законодавець не визначив обовязок ліквідатора погоджувати реалізацію заставного майна банкрута з заставним кредитором.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін приходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотань банку, виходячи з наступного.

24.01.2009р. ухвалою господарського суду Харківської області порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_3 на підставі ст. 47-49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 30.09.2009р. ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З дня прийняття постанови підприємницьку діяльність банкрута припинено, строк виконання всіх грошових зобов'язань, та зобов'язань щодо сплати податків і обов'язкових платежів постановлено вважати таким, що настав, припинено нарахування неустойки, відсотків та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості, вимоги за зобов'язаннями банкрута, що виникли під час проведення процедур банкрутства, пред'являються в межах ліквідаційної процедури.

Припинено стягнення з банкрута за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян.

Встановлено строк у 60 днів для пред'явлення вимог кредиторів до банкрута.

Скасовано арешти, що накладені на майно боржника і інші обмеження щодо

розпорядження майном боржника у тому числі податкові застави. Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого зобовязано відповідно до ст.ст. 25-30, 47 - 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у тому числі подати оголошення до офіційних друкованих органів у десятиденний строк, відкрити депозитний рахунок в нотаріальній конторі для проведення розрахунків з кредиторами, зобов'язано ліквідатора здійснити продаж всього майна банкруту та по закінченні надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури, у тому числі, акти інвентаризації майна, акти оцінки майна, звіт про виплачені кредиторам кошти, договори купівлі-продажу майна банкрута, копії повідомлень органу державної податкової служби, пенсійного фонду, центру зайнятості про закінчення ліквідаційної процедури, докази, що свідчать про стягнення дебіторської заборгованості, або докази що свідчать про неможливість стягнення дебіторської заборгованості, відшкодування витрат ліквідатора, інші документи, що свідчать про виконану ліквідатором роботу з ліквідації банкрута, надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури, дані про фінансове становище і майно боржника, використання коштів, отриманих від реалізації майна банкрута.

Згідно з ст. 4-1 Г ПК України визначено, що господарські суду розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зазначене вище говорить про те, що форма здійснення (проведення) судового процесу у справі про банкрутство суттєво відрізняється від судового процесу, яке відбувається у позовному провадженні. Основна мета провадження у справі про банкрутство є відновлення платоспроможності боржника та задоволення сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обовязків, що визначені та передбачені положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство). А крім того, порядок провадження у справі про банкрутство, що визначений нормами Закону про банкрутство, передбачає, що наявність прав у кредиторів повинно узгоджуватися з положеннями тієї чи іншої процедури банкрутства та враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство окремих субєктів підприємницької діяльності.

Вищевказане говорить про те, що після винесення постанови про визнання боржника фізичної особи підприємця банкрутом призначений судом ліквідатор здійснює ліквідаційну процедури у порядку ст.,ст. 22-32 Закону про банкрутство з урахуванням особливостей проведення ліквідаційної процедури відносно ФОП, що передбачено ст., ст. 47-49 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 ст. 26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено, що майно банкрута, яке є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до п.8 ст. 47 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ( далі Закон про банкрутство) господарський суд має право, за мотивованим клопотанням громадянина-підприємця та інших учасників провадження у справі про банкрутство, виключити із складу ліквідаційної маси майно громадянина-підприємця, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України може бути звернено стягнення, якщо майно є неліквідним чи доход від реалізації якого істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів. Загальна вартість майна громадянина-підприємця, яка виключається із складу ліквідаційної маси відповідно до положень цієї частини, не може перевищувати дві тисячі гривень. Отже, з урахуванням вищевказаного підстав для виключення рухомого майна (банкрута ) з ліквідаційної маси у ліквідатора не було.

Згідно загальних положень ст..29 Закону про банкрутство передбачено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Ліквідатором у відповідно до положень цієї норми була проведена оцінка нерухомого майна банкрута, що знаходилося в іпотеці ПАТ « Укрсоцбанк», а саме: двокімнатної квартири № 41, заг. площею 77 кв. м., та однокімнатної квартири, № 43 заг. пл.. 48,1 кв.м., адреса : м. Харків, вул.. Цілиноградська, буд. 50-Є за допомогою субєкта оціночної діяльності , що має сертифікат субєкта оціночної діяльності, про що був укладений договори на проведення оцінки майна від 04.03.2010р. ( том., 6 арк. справи 94-131, том. 7-8 )

У відповідності до ст. 30 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах та забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі -продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем.

Як свідчать матеріали справи ( том. 6, арк. справи 101--154 ) за допомогою Товарній біржі Правопорядок був проведений аукціон (угода на організацію та проведення аукціону від 04.03.2010р.) з продажу двокімнатної квартири № 41, заг. площею 77 кв. м., та однокімнатної квартири № 43, заг. пл.. 48,1 кв.м., які знаходилися за адресою : м. Харків, вул.. Цілиноградська, буд. 50-Є. З переможцем аукціону ліквідатором були укладені договори купівлі продажу цієї нерухомості ( том.6, арк. справі 118-130). Загальна ціна продажу двох квартир банкрута склала 124 018,04 грн.

Отже, ліквідатором, як вважає суд, було дотримано у повному обсязі вимоги Закону про банкрутство при здійснені ліквідаційної процедури по ФОП, як в частині проведення оцінки так і в частині продажу майна банкрута з прилюдних торгів, в звязку з чим суд не знаходить правових підстав неналежного виконання обовязків ліквідатором при здійсненні ліквідаційної процедури по ФОП ОСОБА_3 оскільки продаж майна банкрута ліквідатором відповідає положенням ст..22-32, 47-49 Закону про банкрутство.

Щодо клопотання банка про необхідність призначення по справі судово будівельно-технічну експертизу оскільки при здійснення продажу нерухомого майна банкруту ліквідатором порушені інтереси банка - нерухоме майно банкрута продано за ціною, що є значно заниженою в порівняні із звичайної ціною при продажу такого ідентичного майна на ринці нерухомості, то таке клопотання, на думку суду, не може бути задоволено на підставі наступного .

По перше, згідно з ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Разом з тим суд зазначає, що Законом про банкрутство конкретна сфера суспільних правовідносин при неплатоспроможності боржника вже врегульована положеннями цього закону, а саме: визначений для сторін та учасників провадження повноваження ліквідатора при виконанні ліквідаційної процедури (ст. 25), порядок оцінки майна банкрута (ст. 29), порядок продажу майна банкрута (ст. 30), черговість задоволення вимог кредиторів. Це визначено та встановлено законодавцем для того щоб уникнути суттєвих суперечок між кредиторами банкрута, між кредиторами і ліквідатором при виконанні ліквідаційної процедури, та виключити необгрунтоване затягування процесу у справі про банкрутство з різних підстав не визначених законом.

По друге: суд звертає увагу на те, що діяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) може контролюватися кредиторами в особі комітету кредиторів, оскільки при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів ( ч.9 ст.7 Закону ) у тому числі при здійснення процедури ліквідації ФОП. Отже кредитор банкрута ПАТ «Укрсоцбанк», скориставшись вимогами ч. 3 ст. 13 Закону про банкрутство, міг запропонувати ліквідатору після визнання боржника банкрутом скликати збори кредиторів, на яких утворити комітет кредиторів та прийняти рішення щодо порядку оцінки, продажу майнових активів боржника та подальшого ходу ліквідаційної процедури. Проте, ПАТ «Укрсоцбанк», таким правом не скористався, а в матеріалах справи такі документи відсутні .

По трете, згідно з положеннями ст., ст.. 1, 22-32 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом задоволення вимог кредиторів, у тому числі та вимог заставного кредитора, не може здійснюватись окремо від провадження у справі про банкрутство, оскільки встановлення у Законі про банкрутство особливого порядку задоволення майнових вимог до банкрута не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку (мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобовязань окремих кредиторів). В звязку з чим, на думку суду, порядок задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою в процедурі судової ліквідації має бути визначено за правилами, встановленими Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Дане питання було предметом розгляду та відображено в п.8.5. Рекомендацій Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом №04-5/1193 від 04.06.2004р.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 22-32,47-49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні клопотань про призначення судово будівельно - технічної експертизи та усунення арбітражного керуючого ОСОБА_2 від обовязків ліквідатора.

Суддя Міньковський С.В.

Ухвала підписана 27.10.2011р.