ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" вересня 2011 р. Справа № 5023/6186/11

вх. № 6186/11

Суддя господарського суду Харківської області Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - ФОП ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № 63 від 31.08.2011 р.

розглянувши клопотання ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ФОП ОСОБА_1, с. Яковлівка

до Філії "Барвінківський райавтодор" дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", м. Барвінкове

про стягнення 17833,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Філії "Барвінківський райавтодор" дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі, всього - 17833,50 грн., в т.ч. сума основного боргу - 15837,50 грн., сума штрафних санкцій - 1996 грн., на розрахунковий рахунок № 9428 в ПАТ «Індексбанк» м. Лозова МФО 300614.

Позивачем у позовній заяві було заявлене клопотання про забезпечення позову згідно якого позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на рахунок боржника (відповідача) - 4 в ХОД «Райфазен банк» Аваль» в м. Барвінкове МФО 350589, № 260019709 в ПАТ «Мегабанк» м. Харків, МФО 351629.

Позивач у судовому засіданні підтримав клопотання про забезпечення позову, представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Господарський суд керуючись вимогами ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи думку викладену в роз'яснені Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" від 23.08.1994 р. №02-5/611, інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову", вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належить відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення, здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, та враховуючи те, що вжиття заходів до забезпечення позову не повинно перешкоджати господарській діяльності юридичним особам або фізичним особам - підприємцям, які здійснюють таку діяльність, та беручи до уваги те, що позивачем в обґрунтування клопотання про забезпечення позову не було надано до суду доказів вчинення відповідачем дій по зменшенню грошових коштів на його рахунку, яки би свідчили про те, що не вжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення господарського суду по даній справі у майбутньому, господарський суд приходить до висновку, що дане клопотання позивача про забезпечення позову є необґрунтованим та безпідставним у зв'язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Суддя Доленчук Д. О.