ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2011 р. № 217/11

Суддя Василишин А.Р. розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області

до відповідача приватного підприємця ОСОБА_1

про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки та відшкодування збитків завданих державі в сумі 2 424 (дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп..

ВСТАНОВИВ:

Сварицевицька сільська рада Дубровицького району Рівненської області (надалі - Заявник) звернулася в господарський суду Рівненської області з позовною заявою до приватного підприємця ОСОБА_1, в якій просить зобовязати Відповідача укласти договір оренди земельної ділянки та відшкодувати збитки завдані державі в особі Позивача в сумі 2 424 (дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп., а також просить стягнути з Відповідача судові витрати.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Суд зауважує, що в позовній заяві заявник визначив дві вимоги, а саме: майнову - відшкодування збитків та немайнову - зобовязання укласти договір.

Відповідно до частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно підпункту пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито, державне мито справляться в такому розмірі: із заяв майнового характеру ставка державного мита складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 (сто дві) грн. 00 коп.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25 500 (двадцять пять тисяч пятсот) грн. 00 коп.); із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство встановлюється ставка державного мита в такому розмірі - 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті дорівнює 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп..

На підставі вищевикладеного Заявник мав сплати 187 (сто вісімдесят сім) грн. 00 коп. державного мита, проте Заявник не додав до позовної заяви жодного доказу щодо сплати вказаного державного мита.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в господарських судах становить 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп..

Таки чином, Заявник мав сплати 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, проте Заявник не додав до позовної заяви жодного доказу щодо сплати вказаних витрат.

У відповідності до пункту 10 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Суд зауважує, що Заявником до позовної заяви не додано жодного доказу надіслання приватному підприємцю ОСОБА_1 копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи усе вищевказане, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

У відповідності до частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пп. 4, 6, 10 ч. 1 ст. 63 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду Сварицевицькій сільській раді Дубровицького району Рівненської області.

Суддя Василишин А.Р.