РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2011 р. Справа № 4/41(02-2а)/2011/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

суддів Юрчук М.І.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.11 р.

у справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 (суддя Білоус В.В. )

позивач ОСОБА_2 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

відповідач ОСОБА_2 підприємство "Теплокомуненерго МАЯК" Відкритого акціонерного товариства "Маяк"

про стягнення в сумі 1 361 250 грн. 16 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 (довіреність в справі)

від відповідача - ОСОБА_4 (довіреність в справі)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго МАЯК" Відкритого акціонерного товариства "Маяк" про стягнення в сумі 1 361 250 грн. 16 коп. за поставлений природний газ.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 1 червня 2011 року (а. с. 1) у справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 про стягнення в сумі 1 361 250 грн. 16 коп., позовну заяву № 31/10-6435 від 27 травня 2011 року разом з доданими до неї матеріалами позивачу повернуто без розгляду.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали виходив з наступного.

Згідно пункту 5 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що пред'являються до стягнення, зазначення доказів, що підтверджують позов, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Місцевий суд вважає, що обґрунтований є такий розрахунок, в якому вказано в якому місяці (кварталі), яку суму і до якої дати боржник мав заплатити, яку суму, коли і згідно якого документа фактично заплатив, яку загальну суму за який період боржник мав заплатити і яку загальну суму і коли фактично заплатив, та арифметичні дії щодо додавання загальних сум до оплати, сум отриманої оплати і щодо віднімання від першої суми другої суми та визначення суми боргу. Обґрунтованим є такий розрахунок до якого додані первинні бухгалтерські документи про господарські операції, які засвідчують суми вказані в розрахунку щодо оплати і суми фактично отриманої оплати.

Господарський суд Вінницької області звертає увагу на те, що в позовній заяві позивачем не вказано обґрунтованого розрахунку сум, що пред'являються до стягнення. Також в позовній заяві не вказано доказів, що стверджують проведену відповідачем оплату за отриманий газ в сумі 14 938 053,37 грн.

Місцевий суд стверджує, що вищевказане позбавило можливості суд, визначитися чи подані докази є достатніми для порушення провадження в справі (стаття 64 Господарсько процесуального кодексу України), а якщо ні, то які, за який період необхідно витребувати додаткові докази ( стаття 38 Господарсько процесуального кодексу України ).

Суд першої інстанції вважає, що вищевказані порушення є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї матеріалів на підставі пункту 3 статті 63 Господарсько процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу господарського суду Вінницької області від 1 червня 2011 року по справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 скасувати та направити справу до місцевого суду для розгляду по суті ( а. с. 26 ).

Апелянт вважає, що ухвала господарського суду винесена з порушенням норм процесуального права, а саме статей 4-2, 4-3, 4-6, 33, 38, 43, 54, 63 Господарського процесуального кодексу України, що в порядку статті 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою скасування ухвали місцевого господарського суду.

На підтвердження своїх доводів, скаржник враховує наступне.

1 червня 2011 року господарським судом Вінницької області винесено ухвалу у справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 про повернення позовної заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго МАЯК" Відкритого акціонерного товариства "Маяк" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ ( а. с. 1 ).

Повертаючи позовну заяву, господарський суд керувався пунктом 5 частини 2 статті 54 та пунктом 3 статті 63 Господарсько процесуального кодексу України, яка встановлює, що позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, які пред'являються до стягнення, зазначення доказів, що підтверджують позов, виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги.

Апелянт зауважує, що на підставі пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява підлягає поверненню, якщо не вказано обставини, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Позивач звертає увагу на те, що повертаючи оскаржувану ухвалу без розгляду господарський суд першої інстанції послався на ті обставини, що "з огляду на надані документи в позовній заяві не вказано обгрунтованого розрахунку сум, що пред'являються до стягнення. В позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують проведену Відповідачем оплату за отриманий природний газ у сумі 14 938 053,37 грн."

Апелянт вважає, що такий висновок господарського суду першої інстанції є помилковим та таким, що не відповідає матеріалам справи та чинному процесуальному законодавству України.

ОСОБА_2 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" зауважує, що місцевий господарський суд при застосуванні норм процесуального законодавства не звернув увагу на те, що передбачена пунктом 3 стаття 63 Господарського процесуального кодексу України підстава для повернення позовної заяви стосується формальних ознак позовної заяви, передбачених статтею 54 цього Кодексу, наявність яких суду слід перевірити при вирішенні питання стосовно прийняття позовної заяви до розгляду.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на положення статті 65 Господарського процесуального кодексу України, що регламентує дії судді по підготовці справи до розгляду. Пункт 4 частини 1 вказаної статті надає суду право при підготовці справи до розгляду, в тому числі зобов'язати сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо) витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Апелянт стверджує, що Позивачем при подачі позовної заяви було надано належним чином завірену копію договору на постачання природного газу № 06/09-1433ТЕ-1 від 23 вересня 2009 року та акти приймання-передачі природного газу до вказаного договору, в яких чітко вказуються дата поставки природного газу, сума природного газу з урахуванням ПДВ ( а. с. 53 59).

Окрім цього, до позовної заяви було додано обґрунтований розрахунок боргу (який підписаний відповідальною особою Компанії та скріплений печаткою підприємства) з урахуванням місяців поставки природного газу та датами проведення оплат Відповідачем за вищезазначеним договором, а також із чітко зазначеними загальними сумами поставки, оплати та сумою заборгованості за вказаним договором ( а. с.2 ).

Позивач вважає, що при зверненні з позовною заявою № 31/10-6435 від 27 травня 2011 року до господарського суду Вінницької області, Позивачем було підготовлено та додано всі необхідні документи для розгляду позовних вимог, такі як: обгрунтований розрахунок сум, що пред'являються до стягнення, зазначення доказів, що підтверджують позов, виклад обставин, на який грунтуються позовні вимоги в порядку пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України, а тому в даному випадку піддається сумніву компетентність судді суду першої інстанції щодо оцінки наданих ОСОБА_2 компанією "Газ України" доказів.

Скаржник зазначає, що згідно зі статтями 32, 36 Господарського процесуального кодексу України долучені позивачем до позовної заяви письмові докази є доказами. У випадку сумнівів щодо їх вірогідності чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд повинен був в порядку підготовки справи до розгляду (статті 65 цього Кодексу) витребувати додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення позовної заяви.

Апелянт стверджує, що повернення судом позовної заяви на підставі пункту З статті 63 Господарського процесуального кодексу України, при наявності доказів надсилання Відповідачеві за його місцезнаходженням копії позовної заяви і доданих до неї документів, є порушенням не тільки вищенаведеної статті, але й положень статті 4 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює одну із фундаментальних засад судочинства - змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Позивач вважає, що повертаючи позовну заяву Позивача, керуючись пунктом 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Житомирської області порушив норми процесуального законодавства, чим саме не забезпечив правильне і своєчасне вирішення господарського спору по суті, а, згідно статті 4 Господарсько процесуального кодексу України: судові рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи.

Враховуючи наведені вище аргументи на підтвердження своєї позиції, скаржник вважає, що ухвалу господарського суду Вінницької області слід скасувати та направити справу до місцевого суду для розгляду по суті.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі.

ОСОБА_2 підприємство "Теплокомуненерго МАЯК" Відкритого акціонерного товариства "Маяк" заперечує проти доводів апелянта і просить залишити ухвалу господарського суду Вінницької області від 1 червня 2011 року у справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач погоджується з висновком місцевого суду, щодо необгрунтованості розрахунків сум, що пред'являються до стягнення та зауважує, що відповідно до пункту 5 статті 54 Господарсько процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обгрунтований розрахунок сум, що пред'являються до стягнення, зазначення доказів, що підтверджують позов, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідач погоджується з рішенням місцевого суду, що обґрунтований є такий розрахунок, в якому вказано в якому місяці (кварталі), яку суму і до якої дати боржник мав заплатити, яку суму, коли і згідно якого документа фактично заплатив, яку загальну суму за який період боржник мав заплатити і яку загальну суму і коли фактично заплатив, та арифметичні дії щодо додавання загальних сум до оплати, сум отриманої оплати і щодо віднімання від першої суми другої суми та визначення суми боргу. Відповідач вказує, що обґрунтованим є такий розрахунок до якого додані первинні бухгалтерські документи про господарські операції, які засвідчують суми вказані в розрахунку щодо оплати і суми фактично отриманої оплати.

Розглянувши матеріали та обставинами справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу № 4/41(02-2а)/2011/5003 повернути господарському суду Вінницької області для розгляду по суті, виходячи з наступного.

30 травня 2011 року в господарський суд Вінницької області надійшла позовна заява Позивача (а. с. 2-5) до Відповідача про стягнення в сумі 1 361 250 грн. 16 коп.

Ухвалою суду від 1 червня 2011 року позовну заяву № 31/10-6435 від 27 травня 2011 року повернуто позивачу без розгляду, з підстав, вказаних у даній ухвалі. Зокрема місцевий господарський суд посилається на пункт 5 частини 2 статті 54 та на пункт 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України: позовна заява повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Рівненський апеляційний господарський суд, дослідивши копію поверненої позовної заяви ( а. с. 2-5) встановив, що в самій заяві міститься розрахунки: пені, інфляційних, річних.

При цьому колегія суду зауважує, що в розрахунку трьох відсотків річних детально описано дати нарахувань заборгованості та оплат заборгованості по договору.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд критично оцінює доводи місцевого господарського суду щодо відсутності обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Що ж до доводів господарського суду Вінницької області щодо відсутності доказів оплат за отриманий природний газ в сумі 14 938 053 грн. 37 коп., то апеляційний суд наголошує на тому, що місцевий господарський суд не був позбавлений можливості, на підставі пункту 4 частини 1 статті 65 Господарського процесуального кодексу України, витребувати від сторін документи необхідні для вирішення спору (в тому числі й докази оплат). Відповідно до вказаної норми: з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо) витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, а тому скасовує ухвалу господарського суду Вінницької області від 1 червня 2011 року та задовольняє апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - задоволити.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 1 червня 2011 року у справі № 4/41(02-2а)/2011/5003 - скасувати.

Справу повернути господарському суду Вінницької області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.