ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2011 р. Справа № 5023/985/11

вх. № 985/11

Суддя господарського суду Сальнікова Г.І.

при секретарі судового засідання Мунжиу О.П.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача- Даніліна І.В.

розглянувши справу за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків

до Приймальнику-розподільнику для неповнолітніх ГУМВСУ в Харківській області, м. Харків

про стягнення коштів в сумі 2716,54грн, згідно договору постачання електроенергії №4-1488С від 17.10.2005 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач АК "Харківобленерго" м. Харків звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача Приймальника - розподільника для неповнолітніх ГУМВСУ в Харківській області, м. Харків, заборгованість в сумі 2716,54грн., згідно договору про постачання електричної енергії №4-1488С від 17.10.2005 року, з яких: вартість електричної енергії в розмірі 1629,20 грн.(тарифна складова- 1357,68 грн. та ПДВ 20%-271,52 грн.), 163,34 грн. 3% річних, 472,98 грн. інфляційних, 451,02 грн. пені, а також витрати по сплаті держмита в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.10.2005 року між АК "Харківобленерго", м. Харків (позивачем по справі) та Приймальником - розподільником для неповнолітніх ГУМВСУ в Харківській області, м. Харків (відповідачем по справі) був укладений договір №4-1488С про постачання електричної енергії, у відповідності до умов якого позивач зобов`язався постачати відповідачу електроенергію, а відповідач зобов`язувався своєчасно оплачувати позивачеві вартість електричної енергії у відповідності до умов цього договору. У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем за використану енергію перед позивачем виникла заборгованість в сумі 2716,54грн., яка до цього часу відповідачем не сплачена.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 лютого 2011 р. було прийнято позовну заяву, порушено провадження у спарві та призначено її розгляд на 01 березня 2011 р.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнавав частково та вказував суду на те, що ним було погашено заборгованість в сумі 1629,20 грн., щодо стягнення пені просить суд зменшити її суму, що підлягає стягненню до суми 426,32 грн., та просить суд врахувати правовий статус ПРД ГУМВС в Х/о, як неприбуткової організації, та організації, що фінансується з державного бюджету.

18.03.2011р. від позивача до канцелярії господарського суду надійшла заява в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення позовних вимог. Позивач, у зв'язку з частковим погашенням боргу, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1562,07 грн., з яких 474,73 грн. основний борг, 451,02 грн. - пеня, 472,98 грн. - інфляційні втрати, 163,34 грн. - 3% річних. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Враховуючи, що згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству і продовжує розгляд справи з її урахуванням.

У судовому засіданні, призначеному на 22 березня 2011 року було оголошено перерву до 28 березня 2011 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2011 року було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено її розгляд на 11.04.2011 року.

11 квітня 2011 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 163,34 грн. 3% річних, 472,98 грн. інфляційних, 451,02 грн. пені та судові витрати, в частині стягнення 1629,20 грн. основного боргу провадження у справі припинити, у зв"язку з повним погашенням відповідачем боргу в цій частині.

11 квітня 2011 р. представник відповідача звернувся до суду з заявою про продовження строку розгляду справи на 15 днів, у зв"язку з необхідністю проведення взаємних розрахунків з позивачем.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2011 року було задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 21.04.2011 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував уточнені позовні вимоги, та вказував суду на те, що відповідачем було погашено суму основної заборгованості у розмірі 1629,20 грн.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

17 жовтня 2005 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" м. Харків(позивач) та Приймальником-розподільником для неповнолітніх ГУМВСУ в Харківській області, м. Харків(відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 4-1488с, який у відповідності до п. 9.11 пролонгований на 2011 рік.

Відповідно до Закону України Про електроенергетику від 08.06.2000 року № 1812-ІІІ та Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями від 25.12.2008 року), договір на користування електричною енергією є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін.

Відповідно до ст. ст. 174, 179 ГК України, ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення господарських прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 193 ГК України та ст.526 ЦК України).

Відповідно до умов договору позивач (постачальник) зобовязався постачати відповідачеві (споживачу) електричну енергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до п.2.1.2. договору. Відповідач, в свою чергу, зобовязався відповідно до умов Договору та додатків до нього проводити оплату використаної електричної енергії відповідно до чинних тарифів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання по договору у повному обсязі, здійснив відпуск електричної енергії споживачу у повному обсязі, а відповідач, в порушення умов договору своєчасно не розрахувався.

Своїми діями відповідач порушив умови договору та вимоги статті 526 ЦК України, в якій зазначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 1629,20 грн.(сума основного боргу), що і стало підставою позивачу для звернення до суду з відповідним позовом.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було погашено суму основного боргу у розмірі 1629,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 26.01.11 р., в графі "призначення платежу" якого було зазначено:"Част. опл.за пост.е/ен.з 01.11.11 р. по 25.01.11р. зг.рах.№ 1488 від 25.01.11р. та акту вик. роб."

Позивач, в свою чергу, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вказана сума у розмірі 5000 грн., сплачена за платіжним дорученням № 21 від 26.01.11 р., частково була зарахована в рахунок погашення заборгованості за договором про постачання електричної енергії №4-1488С від 17.10.2005 року.

Позивач у своїй заяві від 21.04.2011 року наголошує, що відповідачем погашено заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 1629,20 грн., відповідач , в свою чергу, надав в підтвердження наведеного платіжне доручення № 21 від 26.01.11 р., у зв'язку з чим позивач просить суд припинити провадження в цій частині. Але враховуючи, що матеріали справи надійшли до господарського суду 11 лютого 2011 року, а відповідач погасив вищевказану суму заборгованості, як свідчать матеріали справи, 26.01.11 р., суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно та необґрунтовано заявлені позовні вимоги про стягнення 1629,20 грн. боргу за спожиту електричну енергію(тарифна складова- 1357,68 грн. та ПДВ 20%-271,52 грн.), у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки згідно зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми боргу, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 472,98 грн. та 3% річних в сумі 163,34 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 4.2.1. договору зобовязання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Згідно нарахувань позивача сума пені за період з січня по червень 2010 р. складає 451,02 грн.

Враховуючи правовий статус ПРД ГУМВС в Х/о, як неприбуткової організації, та організації, що фінансується з державного бюджету, ступінь виконання зобов'язань за договором, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідача, у відповідності до п. 3 ст. 83 ГПК України, та у винятковому випадку зменшити розмір пені на 50 % та стягнути з відповідача 225,51 грн. пені. В іншій частині стягнення пені відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.11, 174, 179, 526, 549, 599, 611, 625 ЦК України, ст. 174, 179, 193, 233 ГК України, ст. 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені на 50 відсотків.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приймальника-розподільника для неповнолітніх ГУМВСУ в Харківській області, м. Харків(61005 ,м. Харків, вул. Нікітіна, 3, п/р 0217 у ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків(61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р № 0912 в АТ "ОСОБА_2 Ворота", МФО 351931, ) 163,34 грн. 3% річних, 472,98 грн. інфляційних, 225,51 грн. пені, витрати по сплаті державного мита у сумі 32,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 74,87 грн..

В частині стягнення 1629,20 грн. боргу з електричної енергії(тарифна складова- 1357,68 грн. та ПДВ 20%-271,52 грн.) та 225,51 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Сальнікова Г.І.

Повний текст рішення підписаний 22 квітня 2011 року.