РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2011 р. Справа № 6/5007/96/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Саврій В.А. ,

судді Маціщук А.В.

при секретарі Василейко Н.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Житомирської області від 17.10.11 р. у справі № 6/5007/96/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Житомиравтотранс"

до ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4

про стягнення в сумі 14 513 грн. 04 коп.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 17.10.2011р. у справі №6/5007/96/11 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Житомиравтотранс»(надалі в тексті -Компанія) до ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 14 513 грн. 04 коп. збитків, пов'язаних з демонтажем кіоску під час примусового виконання рішення суду.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з того, щодо наявними у справі доказами доведено причинно-наслідковий зв"язок між діями відповідача та збитками позивача, а також розмір заподіяних позивачу збитків.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Житомирської області від 17.10.11р. у справі №6/5007/96/11 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 17.10.2011р. у справі №6/5007/96/11 і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Житомиравтотранс»у стягненні збитків.

Скаржник також зазначає, що суд першої інстанції не зосередив увагу на Договорі підряду №34 від 22 червня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Житомиравтотранс" та ПП "Ремонтно-будівельна фірма "Інтер'єр ". Крім того, ОСОБА_3 особа-підприємець ОСОБА_2наголошує, що звернувся за роз'ясненням до Головного управління юстиції у Житомирській області щодо правомірності укладення Договору підряду між Стягувачем - ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" та ПП РБФ "Інтер'єр", а також правомірності сплати коштів стягувачем - ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" на рахунок ПП РБФ "Інтер'єр" для цілей виконавчого провадження. Посилається на відповідь Головного управління юстиції у Житомирській області у якій,зокрема, зазначається, що листом від 10.06.2011 року відділом ДВС було залучено ПП РБФ "Інтер'єр" як суб'єкта господарювання на безоплатній основі, а тому питання щодо авансування витрат на проведення виконавчих дій не ставилося.

Звертає увагу на ту обставину, що Головне управління юстиції у Житомирській області вказує, що будь-якого відношення до Договору підряду від 24.06.2011 за № 34, укладеного між ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" та ПП РБФ "Інтер'єр", Богунський відділ державної виконавчої служби Житомирського управління юстиції не має" (копія відповіді Головного управління юстиції у Житомирській області, що підтверджує дану обставину додається: Додаток 1 до апеляційної скарги).

ОСОБА_2 додатково надав 17.11.2011 року до Рівненського апеляційного господарського суду письмові пояснення щодо апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області.

На виконання ухвали від 09.11.2011р. позивач надав письмовий відзив на апеляційну ска-ргу, в якому заперечив щодо доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні 17.11.2011р. представник відповідача повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив суд скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 17.10.2011р. по справі №6/5007/96/11. Представник позивача заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення та обґрунтування своєї правової позиції. Вважає рішення господарського суду Житомирської області від 17.10.11 року у справі №6/5007/96/11 законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін .

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 15.06.2010р. у справі № 6/12-НМ задоволено позов ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов"язання вчинити певні дії, а саме звільнити територію Житомирського автовокзалу (частину платформи) площею 25, 2 кв. м., що знаходиться за адресою вул.Київська,93.

Постановою державного виконавця від 21.12.2010р. відкрито виконавче провадження з виконання указаного рішення суду на підставі наказу господарського суду Житомирської області від 27.10.2010р.

Оскільки у передбачений статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" строк рішення суду виконано не було, стягувач ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" листом від 02.06.2011 №695 запропонував ВДВС залучити до примусового виконання рішення ПП РБФ "Інтер'єр" для здійснення демонтажу кіоска на території Житомирського автовокзалу, яка підлягала звільненню, за рахунок самого товариства.

Богунський ВДВС, отримавши згоду ПП РБФ "Інтер'єр" на проведення демонтажу кіоску, що знаходиться на території Житомирського автовокзалу за адресою м. Житомир, вул.Київська, 93 листами від 22.06.2011 №34067/5 та №33744/5 повідомив боржника, стягувача та ПП РБФ "Інтер'єр", що виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду №6/12-НМ призначені на 10:00 годину 29.06.2011р.

22.06.2011р. між ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" (замовник) та ПП "Ремонтно-будівельна фірма "Інтер'єр" (підрядник) було укладено договір підряду №34 , за умовами якого підрядник на свій ризик виконує власними чи залученими засобами демонтаж кіоску на території автобусної станції №1 за адресою:м.Житомир, вул.Київська, 93. Демонтаж вищенаведеного кіоску виконується на підставі листа 33744/5 від 22.06.2011р. Богунського відділу ДВС Житомиркього міського управління юстиції та наказу №6/12-НМ, виданого 27.10.2010р. господарським судом Житомирської області (п.1.1 договору).

Згідно п.2.1 кошторисна вартість на підставі затвердженого Дефектного акту, локального кошторису та Договірної ціни складає 14513,04грн.

29.06.2011р. територію Житомирського автовокзалу (частину платформи) площею 25,2 кв.м., що знаходиться за адресою м.Житомир, вул.Київська, 93, було звільнено працівниками ПП РБФ "Інтер'єр" шляхом демонтажу кіоску, про що державним виконавцем складено відповідний акт

Надані ПП РБФ "Інтер'єр" послуги з демонтажу кіоску в сумі 14513,04грн. були оплачені позивачем згідно платіжного доручення №4296 від 11.07.2011р. на підставі акту №1 приймання виконаних будівельних робіт від 30.06.2011 форми КБ-2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 30.06.2011 форми КБ-3.

29.06.2011р. державним виконавцем складено акт, яким засвідчено демонтаж майна боржника.

13.07.2011р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що господарським судом повно встановлено обставини у справі та надано їм правильну юридичну оцінку, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини випливають з обставин, які стосуються примусового виконання рішення господарського суду Житомирської області та матеріальних втрат позивача - стягувача за виконавчим провадженням .

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодесу України кожний суб"єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, шляхом, крім іншого, відшкодування збитків.

За змістом ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди (позадоговірна шкода).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню, відносяться: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст.225 ГК України).

За загальним правилом збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Так, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, і вини.

При цьому, елементом об'єктивної сторони правопорушення є причинний зв'язок між збитками, які виникли у кредитора та протиправними діями боржника. Протиправна дія є причиною, а збитки - негативним для певної особи наслідком протиправної дії.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2 Постанови від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов. Ними є: наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доведеними обставини щодо протиправної поведінки сторони відповідача - боржника за виконавчим провадженням фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов"язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Боржник за виконавчим провадженням підприємець ОСОБА_2 у добровільному порядку у строк, встановлений державним виконавцем відповідно до ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" рішення господарського суду щодо звільнення території стягувача не виконав, перешкоджав примусовому виконанню рішення, про що складені акти державного виконавця. Крім того, поведінка боржника спричинила звернення державного виконавця до органів прокуратури з заявою про порушення щодо нього кримінальної справи. Наведене свідчить про протиправність поведінки відповідача, яка призвела до негативних наслідків у вигляді матеріальних втрат з боку позивача.

Причинно-наслідковий зв"язок між протиправною поведінкою (у формі бездіяльності) та матеріальноми втратами позивача (збитками) встановлений судом першої інстанції підставі досліджених доказів, зокрема матеріалів виконавчого провадження, листів органів Державної виконавчої служби, доказів укладення та виконання договору підряду, іншими доказами.

Наведеними вище аргументами спростовуються доводи скаржника у частині, яка стосується відсутності зв"язку між заявленими позивачем до стягнення збитками та прцедурою примусового виконання судового рішення.

Що стосується доводів скаржника щодо договору купівлі-продажу торгового павільону (кіоску), укладеного 20.02.2010р. з ОСОБА_4 , апеляційний суд не вважає їх переконливими, оскільки договір купівлі-продажу торгового павільону укладено з порушенням приписів щодо форми правочину, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 30.09.2010р., яким договір купівлі -продажу торгового павільону було визнано дійсним, а також було визнано право власності ОСОБА_5 на цей об"ект майна, в подальшому було скасовано постановою Апеляційного суду Житомирської області від 26.04.2011р., ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин указаний довод скаржника не приймається до уваги, оскільки правочин, вчинений з порушенням приписів статей 210 та 640 ЦК України не є укладеним і не створює правових наслідків, як зазначено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками господарського суду про правомірність та обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ" Компанія "Житомиравтотранс" 14513,04 грн. збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спросовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105, 109-110 Господарського процесуального кодексу України Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Житомирської області 17.10.2011р. № 6/5007/96/11 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу № 6/5007/96/11 повернути до господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Маціщук А.В.

16481/11