ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" липня 2011 р. Справа № 5023/277/11

вх. № 277/11

Колегія суддів господарського суду Харківської області у складі:

головуючий суддя Кононова О.В.

суддя Усатий В.О.

суддя Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Дородіна І.А.

За участю:

ініціюючі кредитори: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представник ініціюючих кредиторів - ОСОБА_5

представники боржника - ОСОБА_1 - керівник, ОСОБА_6, дов. б/н від 22.07.2011 р., ОСОБА_7, дов. б/н від 22.07.2011 р.

розпорядник майна - ОСОБА_8, ліц. № 499076

Розглянувши заяву ФО ОСОБА_9 з грошовими вимогами до боржника

По справі за заявою:

ФО Безкоровайной ОСОБА_10, м. Харків

ФО Куреленко ОСОБА_11, м. Харків;

ФО Кондратенко ОСОБА_12, м. Харків

до Кредитної спілки "Слобода-кредит", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Кредитор ОСОБА_9 у порядку ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернулася до суду з заявою, в якій просить суд визнати грошові вимоги до боржника на загальну суму 64393,08 грн., що виникли на підставі договорів № СК-0310089 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, з яких 30000,00 грн. - сума депозитного внеску, 8100 грн. нараховані за договором відсотки (27%), 5576,25 грн. інфляційні витрати, 1666,83 грн. - три відсотки річних та 19050,00 грн.- моральна шкода.

Розпорядник майна боржника в повідомленні про розгляд вимог кредитора вимоги кредитора визнала частково в сумі 45343,08 грн., відхиляючи вимоги в сумі 19050,00 грн. з посиланням на те, що вказана сума як моральна шкода заподіяна КС "Слобода - кредит" не може бути включена до реєстру кредиторів, оскільки встановлення суми моральної шкоди, заподіяної фізичній особі в результаті невиконання або неналежного виконання обов'язків іншою стороною є прерогативою районного суду. Оскільки кредитором не надано до суду рішення районного суду стосовно цього питання, розпорядник майна не включила зазначену суму до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з доданими до неї документами, повідомлення розпорядника майна боржника про результати розгляду грошових вимог кредитора, вислухавши пояснення боржника та розпорядника майна, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених кредитором вимог частково на підставі наступного.

Форми судового процесу встановлені статтею 4-1 ГПК України, частиною 2 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з врахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. При цьому відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування та надання доказів покладений на сторони, а господарський суд, відповідно до приписів статті 43 ГПК України, оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності ж із частиною 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитор фізична особа ОСОБА_9 звернулася до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника 12.03.2011 р., - в межах тридцятиденного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Як вбачається із заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, між кредитором та боржником було укладено договір № СК-0310089 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та додаткові угоди до них. Згідно умов вказаного договору, ОСОБА_9 внесла готівкою 30000 грн. (квитанція прибуткового касового ордеру).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_9 при зверненні з заявою до суду просила визнати її грошові вимоги на загальну суму 64393,08 грн., з яких 30000,00 грн. - сума депозитного внеску, 8100 грн. нараховані за договором відсотки (27%), 5576,25 грн. інфляційні витрати, 1666,83 грн. - три відсотки річних та 19050,00 грн. - моральна шкода.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи зі змісту ст. 14 кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов'язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

В процедурі банкротства при розгляді заяви за грошовими вимогами до боржника, господарський суд не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів.

Тому при розгляді кредиторських вимог суд може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість божника, визнати або відхилити грошові вимоги.

Враховуючи те, що встановлення факту завдання моральної шкоди вимагає вирішення спору по суті із залученням інших учасників таких правовідносин, проведенням додаткових процесуальних дій, призначенням судової експертизи, тощо, вказані вимоги ОСОБА_9 мають бути досліджені судом в позовному проваджені у цивільно-процесуальному судочинстві та підтверджені відповідним судовим рішенням.

За відсутності рішення суду вимоги щодо стягнення моральної шкоди не можуть бути визнані у справі про банкрутство.

У зв'язку з тим, що господарський суд розглядає справу про банкрутство, а не вирішує спір по суті, в справі про банкрутство суд позбавлений права встановлювати наявність завданої моральної шкоди та обчислювати її розмір.

За таких обставин справи грошові вимоги в частині моральної шкоди у розмірі 19050,00 грн. відхиляються судом, як такі, що не доведені в установленому порядку.

Відповідно ст. ст. 44, 45 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, відповідно до підпункту "б" пункту 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" державне мито із заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справ про банкрутство, сплачується 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 35 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15 з позовних заяв і заяв кредиторів у справах про банкрутство, що подаються до господарських судів, та апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів, а також заяв про їх перегляд за нововиявленими обставинами державне мито справляється в розмірах, встановлених пунктом 2 статті 3 Декрету "Про державне мито".

Відповідно до п.12 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1258 від 21 грудня 2005 року документ про оплату витрат додається до позовної заяви, заяви, клопотання, скарги, яку особа подає до суду відповідно до процесуального законодавства.

Як встановлено судом, кредитор, при зверненні з заявою про визнання її кредитором не надала суду доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Так само заявник не надала суду доказів щодо звільнення її від сплати державного мита (п. 18 ст. 4 Декрету КМУ "Про державне мито" від 21.01.1993 р. № 7-93). У зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 85 грн. державного мита та 40 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, виходячи з положень ст. ст. 1, 14, 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. Визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_9 частково у загальному розмірі 45343,08 грн., яку включити до реєстру вимог кредиторів у другу чергу.

2. Відмовити кредитору у включенні до реєстру вимог кредиторів вимог про стягнення моральної шкоди у загальній сумі 19050,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_9 (інн НОМЕР_1, адреса: 61024, м. Харків, Пушкінський в'їзд, б. 5, кв. 28) на користь державного бюджету України (відділення державного казначейства м. Харкова, , рахунок 0002 в Управління державного казначейства у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) - 85,00 грн. державного мита.

Стягнути з ОСОБА_9 (інн НОМЕР_1, адреса: 61024, м. Харків, Пушкінський в'їзд, б. 5, кв. 28) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - УДК у м. Харкові, № рахунку 0002, , код бюджетної класифікації 22050003,символ звітності банку 264, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) - 40,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази.

4. Дану ухвалу направити кредитору ОСОБА_9, боржнику, розпоряднику майна боржника.

Головуючий суддя Кононова О.В.

Суддя Усатий В.О.

Суддя Міньковський С.В.