ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2011 р. Справа № 59/358-10

вх. № 10242/4-59

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Невзгляд Н.О

за участю представників сторін:

прокурора: Стовба О.В. на підставі посвідчення від 16.10.2009р. №199

позивача: не з"явився;

відповідача: ОСОБА_1 дов. від 29.11.2009р. №11244

розглянувши заяву про роз"яснення рішення у справі за позовом Харківського міжрайонного транспортного прокурора, м. Харків в особі Харківської міської ради, м. Харків

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків

визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.12.2010р. у справі №59/358-10 (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.05.2011р. у справі №59/358-10) частково задоволені позовні вимоги Харківського міжрайонного транспортного прокурора зобовязано відповідача ФОП ОСОБА_2І привести земельну ділянку загальною площею 0,1445 га по вул. Гагаріна, 22-а у м. Харкові у первісний стан, в частині позовних вимог прокурора щодо визнання договору оренди земельної ділянки від 31.12.2003р. р/№10373 недійсним в задоволенні позову відмовлено.

14.06.2011р. відповідач ФОП ОСОБА_2 звернувся із заявою про розяснення рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2010р. у справі №59/358-10. В своїй заяві відповідач просить суд дати відповідь на такі питання: 1) чи підлягають знесенню в порядку виконання рішення суду належні відповідачеві розташовані на відповідній земельній ділянці капітальні споруди, котрі належним чином введені в експлуатацію та зареєстровані за ФОП ОСОБА_2; 2) чи слід в порядку виконання рішення суду привести землю у стан, що існував на момент укладення договору оренди земельної ділянки, наданої під забезпечення експлуатації та обслуговування капітальних споруд; 3) чи слід в порядку виконання рішення суду звільнити земельну ділянку від некапітальних тимчасових споруд.

Згідно ст.89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

22.06.2011р. в судовому засіданні представник відповідача підтримує подану заяву про розяснення рішення, просить суд надати відповідь на поставлені в заяві питання. Одночасно пояснює, що на його, представника відповідача, погляд рішення суду передбачає звільнення земельної ділянки від некапітальних тимчасових споруд, котрі зявились на ній протягом строку дії договору та приведення землі у первісний стан, але не передбачає знесення капітальних споруд, побудованих і введених в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Прокурор у своїх письмових поясненнях наданих через канцелярію суду та усно в судовому засіданні 22.06.2011р. також вказує на те, що на його думку рішення суду передбачає знесення споруд (в т.ч. капітальних) котрі були побудовані протягом строку дії договору оренди земельної ділянки від 31.12.2003р. р/№10373.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представник відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд прийшов до необхідності надати розяснення рішення суду від 24.12.2010р. у справі №59/358-10 з поставлених у заяві відповідача питань.

При цьому, надаючи розяснення на вказані питання, суд керується наступним.

Чинним законодавством України закріплено принципи належного та реального виконання цивільних та господарських зобовязань. Так зокрема у відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначені ст.34 Закону України «Про оренду землі». У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Із наведеними положеннями Закону кореспондуються умови спірного договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373. Так згідно п.п. іп. 3.2.2. договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 відповідач зобовязаний по закінченню терміну оренди, припиненні чи розірванні договору звільнити в місячний строк земельну ділянку, привести її в належний стан та повернути її позивачеві з оформленням акту передачі земельної ділянки. У відповідності до п.6.2. договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 орендар зобовязаний до підписання акту прийому-передачі привести ділянку у придатний для подальшого використання стан. Приведення у придатний стан включає в себе благоустрій території, а при необхідності і знесення будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці.

Отже, із системного тлумачення наведених норм чинного законодавства, що регулюють порядок виконання зобовязань, та змісту зобовязань визначених умовами спірного договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 випливає наступне.

Обовязок відповідача привести ділянку у приданий для подальшого використання стан включає в себе всі дії повязані із приведенням земельної ділянки у той стан в якому вона перебувала на момент передачі її в оренду.

Тобто, якщо протягом строку дії договору оренди мали місце зміни якості землі в межах орендованої земельної ділянки ці якості повинні бути відновлені до первісних; якщо мали місце зміни (погіршення) у благоустрої території ці зміни повинні бути усунуті; якщо протягом строку дії договору на ділянці були розміщені тимчасові споруди вони мають бути демонтовані і усунуті; якщо протягом строку дії договору на ділянці були побудовані, введені в експлуатацію та зареєстровані капітальні споруди вони також мають бути знесені.

Приходячи до висновку про наявність обовязку по знесенню споруд (в т.ч. капітальних), побудованих, введених в експлуатацію та зареєстрованих протягом строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (з 13.12.2003р. по 01.11.2008р.) суд виходить з такого.

Чинне законодавство України, в т.ч. ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України гарантують неприпустимість саме протиправного позбавлення права власності, а не позбавлення права власності взагалі. Можливість позбавлення права власності (в т.ч. набутого із порушенням норм чинного законодавства) в судовому порядку на підставах, визначених Законом в розумінні ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України за певних визначених Законом обставин може бути визнана допустимою. До таких випадків, крім іншого можуть бути віднесені і випадки, визначені ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України Законом України Про оренду землітощо.

Так в даному випадку суд, задовольняючи позов, враховує, що відповідач будучи вільним у виборі умов договору, самостійно прийняв на себе обовязки по приведенню орендованої земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан. В т.ч. відповідач в п.6.2. договору оренди земельної ділянки від 31.12.2003р. р/№10373 зобовязався здійснити при необхідності і знесення будівель та споруд розташованих на земельній ділянці.

Це положення договору узгоджується із положеннями чинного законодавства України, яке регулює порядок повернення земельних ділянок після закінчення договору оренди. Так згідно ст.34 Закону України По оренду земліу разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Тобто, в даному випадку йдеться не про протиправне позбавлення права власності, як це помилково сприймає відповідач, а про примусове виконання обовязку в натурі. Припинення права власності, сполучене із таким виконанням, відбувається не протиправно (що дійсно заборонено), а у порядку визначеному Законом на підставі рішення суду про примусове виконанню добровільного прийнятого обовязку по знесенню будівель і споруд (ст.ст.525, 526, 629 ЦК України, ч.1 ст.193 ГК). Безпосередньою підставою для припинення права власності наразі є ст. 349 ЦК України припинення права власності внаслідок знищення майна.

Спростовуються твердження відповідача про неможливість примусового позбавлення його права власності також і принципом строковості землекористування. Згідно ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. З цього випливає, що право власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці також носить строковий характер. Адже в іншому разі передбачене Законом правила щодо передачі земельних ділянок для обслуговування та експлуатації нежитлових будівель в оренду, а не в постійне користування, взагалі б втартило сенс.

Відповідно, в іншому разі в разі якщо земельна ділянка була передана в оренду із наявними на ній спорудами (капітальними чи тимчасовими), то приведення її у первісний стан не передбачає, їх знесення, адже вони є частиною цього «первісного» стану.

В контексті заяви відповідача про розяснення рішення це в свою чергу означає, що нежитлові будівлі Літ. «А-1» загальною площею 26,3 м.2, літ «Б-1» загальною площею 31,4 м.2, літ «В-1» загальною площею 30,7 м.2, літ. «Г-1» загальною площею 30,8 м.2 розташовані в м. Харкові по проспекту Гагаріна за №22-А знесенню не підлягають, адже вони перебували на земельній ділянці станом на момент передачі її в оренду. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Харківської міської ради 01.09.2003р. (т.І а.с. 44), тобто до укладення спірного договору оренди р/№10373 (30.12.2003р.).

З іншого боку, слід мати на увазі, що передбачені договором права та обовязки припиняються із припиненням дії договору. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 припинив свою дію 01.11.2008р. (п.1.2. договору). Відповідно обовязки передбачені договором не поширюються на відносини, котрі виникли після цієї дати.

Це в контексті заяви відповідача означає, що обовязок по знесенню споруд, під час приведення земельної ділянки у придатний до подальшого використання стан не стосується тих обєктів, право власності на котрі виникло після припинення дії договору, а саме після 01.11.2008р. Суд зазначає, що в даному випадку відсутні правові підстави для припинення права власності на це майно, на відміну від обґрунтованих вище випадків припинення цього права у звязку із виконанням добровільно прийнятих на себе зобовязань.

Таким чином, не підлягає знесенню нежитлова будівля літ. «Ф-2» загальною площею 416,1 м., оскільки право власності на цю будівлю виникло 18.12.2008р. з моменту державної реєстрації її на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради 16.12.2008р. (т.І а.с. 45-47), тобто після припинення дії спірного договору оренди р/№10373 (01.11.2008р.).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 86, 89 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Розяснити, що в контексті заяви відповідача про розяснення рішення суду (вх.. №14771 від 14.06.2011р.) рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2010р. у справі №59/358-10 в частині зобовязання відповідача привести земельну ділянку по пр.. Гагаріна, 22-А в м. Харкова у придатний до подальшого використання стан, включає в себе такі дії:

- знесення капітальних споруд, якщо вони побудовані, введені в експлуатацію та зареєстровані протягом строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (з 13.12.2003р. по 01.11.2008р.);

- демонтаж та усунення тимчасових споруд, якщо вони розміщені протягом строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (з 13.12.2003р. по 01.11.2008р.);

- відновлення якісних характеристик землі, та відновлення благоустрою, якщо відповідні зміни (погіршення) сталися протягом строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (з 13.12.2003р. по 01.11.2008р.);

2. Розяснити, що в контексті заяви відповідача про розяснення рішення суду (вх.. №14771 від 14.06.2011р.) рішення господарського суду Харківської області від 24.12.2010р. у справі №59/358-10 в частині зобовязання відповідача привести земельну ділянку по пр.. Гагаріна, 22-А в м. Харкова у придатний до подальшого використання стан, не передбачає:

- знесення капітальних споруд, якщо вони побудовані, введені в експлуатацію та зареєстровані до початку строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (до 13.12.2003р.). В тому числі не підлягають знесенню нежитлові будівлі Літ. «А-1» загальною площею 26,3 м.2, літ «Б-1» загальною площею 31,4 м.2, літ «В-1» загальною площею 30,7 м.2, літ. «Г-1» загальною площею 30,8 м.2 розташовані в м. Харкові по проспекту Гагаріна за №22-А.

- знесення капітальних споруд, якщо вони побудовані, введені в експлуатацію та зареєстровані після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 13.12.2003. р/№10373 (до 01.11.2008р.). В тому числі не підлягає знесенню нежитлова будівля літ. «Ф-2» загальною площею 416,1 м.

Суддя Бринцев О.В.

/Справа №59/358-10/