Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2011 р. Справа № Б-39/112-10

вх. № 8004/2-39

Суддя Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Юр'єва Л.М.

за участю сторін:

пр-к боржника - ОСОБА_1 (директор),

розпорядник майна - ОСОБА_2 (ліц. АВ № 158244 від 20.09.06 р.),

гр. ОСОБА_3 - не з'явився

розглянувши заяву ОСОБА_3 з грошовими вимогами до оржника

по справі за заявою : ТОВ "Оргтехбуд", м. Харків

до ТОВ "Оргтехбуд", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Кредитор 30.11.2010р. у порядку ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати грошові вимоги до боржника на загальну суму 46700,00 дол.США, що виникли на підставі договору № 12.01/5-1 від 12.01.2006 р. та додаткової угоди №1 про заміну сторони в договорі про дольову участь в будівництві.

Боржник та розпорядник майна боржника в повідомленні про розгляд вимог кредитора вимоги кредитора визнають частково в сумі 181 231,88 грн, відхиляючи вимоги в решті суми з посиланням на те, що вказана сума не вносилася ані на поточний рахунок, ані в касу боржника. Крім того перерахунок кредитором суми договору за курсом НБУ долара США не відповідає положенням п. 2.1. та п. 2.2, 2.4., 2.5 договору № 12.01/5-1 від 12.01.2006 р.

Кредитор в своїй заяві посилається на те, що на виконання умов додаткового договору від 12.02.08 р. ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 суму 46700 дол. США по курсу НБУ, що складає 371895,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з доданими до неї документами, спільне повідомлення боржника та розпорядника майна боржника про результати розгляду грошових вимог кредитора, вислухавши пояснення боржника та розпорядника майна, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заявлених кредитором вимог на підставі наступного.

Форми судового процесу встановлені статтею 4-1 ГПК України, частиною 2 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з врахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. При цьому відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування та надання доказів покладений на сторони, а господарський суд, відповідно до приписів статті 43 ГПК України, оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності ж із частиною 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитор фізична особа ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника 30.11.2010р., - в межах місячного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Як вбачається із заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, між кредитором та боржником було укладено договір № 12.01/5-1 від 12.01.2006р. та додаткову угоду № 1 про заміну сторони в договорі про дольову участь в будівництві 17 етажного житлового будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська вугол Самарській (фінансування у вигляді отримання кредитором у власність однокімнатної квартири № 12 на 3 поверсі, площею 47,85 кв.м.). Згідно умов названого договору (графіку фінансування п.2.3. договору) кредитор здійснив перерахування через банк боржнику оплату в грн у загальному розмірі 181231,88, про що свідчить довідка з банку ПАТ "Східно-Український банк "Грант" № 31 від 27.01.11 р. та додаткова угода № 1 про заміну сторони в договорі про дольову участь в будівництві, де зазначено, що старим дольщиком на виконання договору внесено на рахунок забудовника 181 231,88 грн, що відповідає 100% вартості від загальної суми договору дольової участі.

Проте, боржник умови договору (п.4.1. договору) не виконав в строк, кредитору у власність двокімнатну квартиру по акту прийому передачі не передав.

Згідно п.п. 2.1 та 2.2 вказаного договору сума дольового внеску кредитора складала суму порівняну 35887,50 дол. США по курсу НБУ на дату здійснення платежу.

Розпорядником майна разом з боржником, за результатами розгляду вимог кредитора направлено повідомлення № 17, яким сума вимог кредитора визнається частково в сумі 181231,88 грн, що еквівалентна сумі 35887,50 дол. США. Інша сума в розмірі 10812,50 дол. США не визнається та не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника. Окрім того, перерахунок кредитором суми договору за курсом НБУ вартості долару США станом на 23.12.10 р. не відповідає пунктам 2.1 та 2.2 договору № 12.01/5-1 від 12.01.2006 р.

Суд погоджується з доводами розпорядника майна та боржника, на підставі наступного.

Згідно з ч.1 ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У відповідності до ч.2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна в договорі зазначається у гривнях і лише у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) ціна може визначатися в іноземній валюті. Як свідчить п.2.4. договору № 12.01/5-1 від 12.01.2006р. сторонами було визначено, що фінансування дольової участи в будівництві здійснюється в національній валюті України. На виконання такої умови договору кредитор здійснив фінансування (перерахував через банк) 181231,88 грн., що підтверджується довідкою з банку ПАТ "Східно-Український банк "Грант" № 31 від 27.01.11 р.

Отже, хоча сума дольової участі по договору № 12.01./5-1 від 12.01.06 р. було визначено в іноземній валюті (долар США), кредитор вносив грошові кошти по договору у гривні на день платежу по курсу НБУ. Крім того, іншу суму в розмірі 10812,50 дол США кредитор боржнику не сплачував через касу банку, та не вносив на поточний рахунок боржника.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, виходячи з положень ст.ст. 22, 625 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 1, 14, 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та статтею 86 ГПК України .

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_3 частково у загальному розмірі 181 231,88 грн., яку включити до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу

2. Включити до реєстру вимог кредиторів у першу чергу 85,00 гривень оплати державного мита і 236,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, кредитору.

Суддя Міньковський С.В.

Повний текст ухвали підписаний 01.02.11 р.