РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2011 р. Справа № 2/1454-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Коломис В.В.

при секретарі Багній А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Хімагрозахист-М в особі ліквідатора ОСОБА_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.09.10 року у справі № 2/1454-10

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагрозахист-М" в особі ліквідатора - ОСОБА_1

до Селянського (фермерського) господарства "Андріївка"

до Приватного підприємства АТМ-Консалтинг

про стягнення заборгованості в сумі 266688,92 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача 1 - не з'явився,

відповідача 2 - не з'явився

В судовому засіданні 22.02.2011 року відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагрозахист-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернулось з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Андріївка" про стягнення 266338,68 грн. заборгованості за поставлений товар та 350,24 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.08.2010 року до участі у справі залучено іншим відповідачем ОСОБА_2 підприємство "АТМ-Консалтинг".

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.09.2010 року (суддя Дячук Т.В.) позов до Приватного підприємства "АТМ-Консалтинг" задоволено, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагрозахист-М" 266338,68 грн. боргу та судові витрати. В стягненні 350,24 грн. 3% річних та в позові до Селянського (фермерського) господарства "Андріївка" відмовлено.

У обґрунтування рішення суд послався на ст.ст. 11, ст. 509, ч. 1 ст. 236, ч., 1 ст. 216, ст. 599 Цивільного кодексу України. При цьому, суд прийняв до уваги те, що за позовом ліквідатора ТзОВ "ХімагрозахистМ", рішенням суду визнано договір про заміну кредитора № 13/03 від 20.03.2009 року недійсним. Суд вказав, що ліквідатором предявлено фермерському господарству "Андріївка" претензію 16.06.2010 року про повернення 266338,68 грн. заборгованості. Однак, фермерське господарство "Андріївка" не було стороною договору про заміну кредитора №13/03 від 20.03.2009р., а крім того, до прийняття судом рішення про визнання зазначеного договору недійсним, ОСОБА_3 господарством "Андріївка" передано ПП "АТМ-Консалтинг" сільськогосподарську продукцію, а саме: ячмінь на суму 266337,73 грн., в рахунок погашення боргу перед ТзОВ "ХімагрозахистМ", що підтверджено наданими до матеріалів справи доказами, тому зобовязання з боку фермерського господарства "Андріївка" вважається припиненим у звязку з його виконанням, проведеним належним чином. Суд також вказав, що стороною за недійсним договором - ПП "АТМ-Консалтинг" не повернено другій стороні - ТзОВ "ХімагрозахистМ" отримане за недійсним договором, а тому позов підлягає задоволенню саме в частині стягнення заборгованості з вказаного товариства. У частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за порушення виконання грошового зобовязання, суд прийняв до уваги недійсність договору про заміну кредитора № 13/03 від 20.03.2009 року, а також не направлення ПП "АТМ-Консалтинг" в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, вимоги про повернення коштів.

Позивач з прийнятим рішенням господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 господарства "Андріївка" в сумі 266338,68 грн. та в частині відсотків річних в сумі 350,24 грн., прийняти нову постанову, якою стягнути з відповідача ОСОБА_3 господарства "Андріївка" заборгованість в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зокрема вказує, що навіть якщо Фермерське господарство "Андріївка" і вчинило платіж протягом періоду до 25.05.2010 року на користь ПП "АТМ-Консалтинг", то платіж за відступленою грошовою вимогою вважається не вчиненим, тому що таке виконання проведене неналежним чином та неналежній особі. Вважає, що у разі визнання недійсним договору, настають правові наслідки передбачені ч. 1 ст. 215 ЦК України, яка визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В судове засідання в апеляційній інстанції представники позивача відповідачів не зявились.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду скарги, судова колегія вважає можливим розглядати справу за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України), неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджала розгляду даної справи, оскільки в матеріалах справи наявні всі необхідні документи і докази для розгляду даної категорії спорів.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 27.09.2010 року у справі № 2/1454-10 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 28.05.2008 року між ТзОВ "Хімагрозахист-М" (кредитор) та Селянським (фермерським) господарством "Андріївка" (боржник) було укладено договір купівлі-продажу.

20.03.2009 року між ТзОВ "Хімагрозахист-М" та ОСОБА_2 підприємством "АТМ- Консалтинг" було укладено договір про заміну кредитора №13/03, згідно якого ТзОВ "ХімагрозахистМ" (попередній кредитор) відступив ПП "АТМ-Консалтинг" (новий кредитор) право вимоги від ОСОБА_3 господарства "Андріївка" (боржник) 266338,68 грн. заборгованості за розрахунками за поставлену продукцію за договором купівлі-продажу від 28.05.2008 року, укладеним між ТзОВ "Хімагрозахист-М" та ОСОБА_3 господарством "Андріївка". Новий кредитор зобовязався повернути попередньому кредитору суму вимоги, якою останній поступився (за винятком штрафних санкцій, збитків та винагороди нового кредитора) до 31.12.2010 року.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 10.12.2009 року ТзОВ "Хімагрозахист-М" визнане банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Відповідно ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор при проведенні ліквідаційної процедури предявляє до третіх осіб вимоги, щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.05.2010 р.оку у справі № 2/563-10 договір про заміну кредитора № 13/03 від 20.03.2009 року визнано недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, що існують на момент відшкодування. Частина 5 цієї ж статті вказує на те, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою стороною.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ліквідатором предявлено ОСОБА_3 господарству "Андріївка" претензію від 16.06.2010 року про повернення 266338,68 грн. заборгованості.

Проте, Фермерське господарство "Андріївка" стороною договору про заміну кредитора № 13/03 від 20.03.2009 року не було.

Окрім того, згідно платіжного доручення № 20 від 07.04.2009 року, накладної № 227 від 05.10.2009 року, податкової накладної № 227 від 05.10.2009 року, до прийняття судом рішення про визнання зазначеного договору недійсним, Фермерське господарство "Андріївка" в рахунок погашення боргу перед ТзОВ "ХімагрозахистМ" передало ПП "АТМ-Консалтинг" сільськогосподарську продукцію на суму 266337,73 грн., а останнім таку продукцію було прийнято, що не оспорюється жодною із сторін.

Відповідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність у ОСОБА_3 господарства "Андріївка" зобовязання перед позивачем провести розрахунок на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2008 року.

Окрім того, судом першої інстанції в рішенні зроблено вірний висновок про те, що ПП "АТМ-Консалтинг" не повернено ТзОВ "ХімагрозахистМ" отримане за недійсним договором, хоча такий обовязок останнього закріплено в ч. 1 ст. 216 ЦК України, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення заборгованості саме з ПП "АТМ-Консалтинг".

Колегія суддів апеляційного суду також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування та стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача ПП "АТМ-Консалтинг" трьох відсотків річних за порушення виконання грошового зобовязання на користь позивача у звязку з недійсністю договору про заміну кредитора та не направленням ПП "АТМ-Консалтинг" в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 530 ЦК України, вимоги про повернення коштів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 27.09.2010 року по справі № 2/1454-10 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагрозахист-М" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_1 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Коломис В.В.