РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року Справа № 5/5007/11/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Юрчук М.І., Дужич С.П.

при секретарі Ткач Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Житомирської області від 19.07.11 р. у справі № 5/5007/11/11 (ОСОБА_1А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

до Ставищенської сільської ради

про стягнення в сумі 48 398 грн. 67 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність в справі);

ОСОБА_3 (довіреність в справі).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Ставищанської сільської ради (надалі - Відповідач) про стягнення в сумі 48 398 грн. 67 коп. (а.с.2-3).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19 липня 2011 року по даній справі (а.с. 69-70) позов задоволено, з підстав вказаних у цьому рішенні.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою (а.с.78-79) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 19 липня 2011 року у справі № 5/5007/11/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким Позивачу в позові відмовлено.

Відповідач вважає, що при ухваленні рішення господарським судом першої інстанції було неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, які суд вважає доведеними, також Відповідач вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наголошує на порушенні норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі.

Представник Позивача в судове засідання від 28 вересня 2011 року не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи Позивач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 82). Жодних заяв чи клопотань від Позивача не надходило...

Враховуючи вищеописане та приписи статей 101, 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника Позивача.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, розглянувши матеріали та обставинами справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Рівненським апеляційним господарським судом встановлено, що 21 серпня 2009 року між Брусилівським РЕМ (надалі Постачальник) та Відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачам № 33 (а.с. 5-14; надалі - Договір).

Відповідно до вищеописаного Договору, Постачальник постачає електричну енергію Відповідачу, а Відповідач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до договору, що є невід'ємними його частинами.

Згідно статті 26 Закону України "Про електроенергетику": споживання енергії можливе лише на підставі Договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Відповідно до пункту 2.1.2 Договору: Постачальник зобов'язався постачати електроенергію як різновид товарної продукції споживачу в межах 63 кВт приєднаної, 63,0 кВт дозволеної потужності, на класі напруги ІІ, згідно з визначеними йому цим Договором умовами та величинами постачання електроенергії, викладеними у додатку №1 при застосуванні електричних лічильників системи обліку.

Згідно пункту 2.2.2 Договору: Відповідач зобов'язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цого Договору.

Згідно пункту 2.2.3 Договору: Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України; розрахунковим періодом вважається період з 16 числа до 15 числа включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), величина коштів, яку має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов Договору.

Пунктом 2.2.4 Договору встановлено: Відповідач зобов'язався знімати та надавати Постачальнику показники розрахункових електролічильників (додатки 3.1; 3.2; 3.3. Договору) за формою згідно з додатком № 9.

Також, пунктом 3.1.3 Договору передбачено, що: Постачальник має право визначати у порядку, передбаченому розділом 5 вищеописаного Договору, величини споживання електричної енергії та потужності.

Крім того згідно пункту 3.2.1 Договору: Відповідач має право на зміну (коригування) Договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього Договору.

Рівненський апеляційний господарський суд зауважує, що відповідно до пункту 5.1. Договору: для визначення Договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Відповідач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу); у разі ненадання Відповідачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється Постачальником електричної енергії на рівні фактичних обсягів споживання електроенергії відповідних періодів поточного

року.

Згідно пункту 5.2 Договору: договірна величина споживання електричної енергії визначається на рівні заявленої споживачем згідно з пунктом 5.1. цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору визначено, що: Відповідач має право протягом поточного розрахункового періоду (але не пізніше 5-ти днів до його закінчення) звернутися до Постачальника за збільшенням договірної величини споживання, при цьому, Відповідач зобов'язаний зробити попередню оплату.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 4.2.2 Договору: у випадку споживання електроенергії та потужності понад кількість, обумовлену розділом 5 цього Договору за відповідний період (місяць) при одно-, дво- чи тризонній системі обліку, Відповідач, виключно грошовими коштами, зобов'язаний сплатити Постачальнику двократну вартість електроенергії та потужності, витраченої понад обумовлений даним договором обсяг електричної енергії та потужності згідно із Законом України "Про електроенергетику" за тарифами, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Згідно пункту 4.2.4 Договору: Відповідач не несе відповідальності перед Постачальником відповідно до пунктів 4.2.1, 4.2.2 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини Постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

У відповідності до додатку до Договору № 33 від 21 серпня 2009 року "Обсяги постачання електричної енергії" (а.с. 51), обсяг постачання електроенергії Відповідачу в грудні 2010 року визначено на рівні 4,5 тис.кВт.год.

Водночас апеляційним господарським судом встановлено, що згідно звіту про використану електроенергію (активна, реактивна) в грудні 2010 року (додаток № 9 до договору № 33 від 21 серпня 2009 року), Відповідачем спожито за даний розрахунковий період 75052 кВт.год.

При цьому, Відповідачем жодним належним та допустимим доказом не доведено, що дані порушення виникло з вини Постачальника. Навпаки, сам апелянт вказує, що порушення виникли внаслідок дій попереднього голови Відповідача...

Враховуючи вищевказане та з огляду на наявні в матеріалах справи докази, колегія суду приходить до висновку, що перевищення договірної величини споживання електроенергії Відповідачем склало 70552 кВт.год.. При цьому, дане перевищення сталося з вини самого Відповідача (чинне законодавство України та умови Договору не передбачають позбавлення від договірної відповідальності сторони, у випадках коли дії, що призвели до порушення вчинені попереднім керівником).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що: одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 5 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Рівненський апеляційний господарський суд зазначає, що Відповідач не заперечує факту споживання електроенергії у кількості, вказаній у звіті (що подане постачальником самим Відповідачем), заперечує, що така кількість електроенергії була спожита за один розрахунковий період (місяць), а саме в грудні 2010 року.

Дослідивши докази в наявних матеріалах справи, колегія суду звертає увагу на те, що Відповідач не подав (а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції) будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. При цьому, справність засобів обліку Відповідачем не оспорюється...

Рівненський апеляційний господарський суд наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України: обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи усе вищевказане, Рівненський апеляційний господарський суд констатує недоведеність Відповідачем своїх доводів, на які він посилається, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апелянта є безпідставними, спростовуються усім вищевказаним у постанові апеляційного господарського суду та до уваги колегією суду не беруться.

Рівненський апеляційний господарський суд бере до уваги ту обставину, що Відповідачем сплачено фактичну кількість спожитої у грудні 2010 року електроенергії, в зв'язку з чим в особі Постачальника Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача не повну суму двократної вартості понадлімітно спожитої електроенергії, а лише несплачену її частину, а саме 48 398 грн. 67 коп..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позов обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи усе вищевказане у даній судовій постанові, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 19.07.11 р. у справі № 5/5007/11/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу Ставищенської сільської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.