ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2011 р.
Справа №18/146/11-18/162/11-18/135/11
За позовом приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна", м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Партнер", м.
Кременчук

треті особи 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_2, 3)
ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів у сумі 1
645,64 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: відсутні

від відповідача: відсутні

від третіх осіб : відсутні

В провадженні господарського суду
Полтавської області перебувають
справи № 18/146/11, 18/162/11, 18/135/11 за позовом
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна", м. Київ до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Партнер", м.
Кременчук за участю третіх осіб ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.

Відповідно до ст. 58 ГПК України
суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу, про що зазначається в
ухвалі про порушення справи або в
рішенні.

Враховуючи те, що по зазначеним
справам беруть участь ті ж самі
сторони (позивач та відповідач),
позовні заяви є однорідними (стягнення
заборгованості за договором
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.),
то суд об'єднує справи № 18/146/11, 18/162/11,
18/135/11, про що і зазначає в рішенні на
підставі ст. 58 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна
заява про стягнення 1 645, 64 грн.
заборгованості по договору
перестрахування №2007/05-ФП від
04.01.2007р.(справа 18/146/11); стягнення 566,63 грн.
заборгованості по договору
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.
(справа № 18/162/11); 118,17 грн.
заборгованості по договору
перестрахування №2007/05-ФП від 04.01.2007р.
(справа № 18/135/11).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Відповідач явку представника у
засідання не забезпечив, направив
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника. Суд
клопотання задовольняє. У відзиві на
позов відповідач вказує на те, що
позивачем неправильно розрахована
сума боргу відповідача, а саме -
позивачем не застосована франшиза, яка
визначена ковер-нотом.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Як свідчать матеріали справи, 04.01.2007
р. між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Україна»(позивач) та Закритим
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Партнер»(відповідач) було
укладено договір №2007/05-ФП про загальні
умови факультативного перестрахування
(ретроцесії). Відповідно до пункту 1.2.
договору перестрахування, на підставі
зазначеного договору сторони
укладають конкретні договори
перестрахування (ковер-нот) окремо по
кожному ризику, або по групі ризиків.
Кожний ковер-нот не залежить від умов
будь-якого іншого ковер-ноту,
укладеного сторонами. Передані в
перестрахування ризики вважаються
перестрахованими на умовах страховика,
якщо інше не передбачено ковер-нотом.

14.05.2008 р. між позивачем та відповідачем
було укладено ковер-нот №1230/62/ПР. За
даним ковер-нотом було перестраховано
ризики, що передбачені договором
добровільного страхування наземного
транспортну №75/062/002350, що 07.05.2008 р. був
укладений між позивачем та ОСОБА_1
(третя особа).

Об'єктом даного договору страхування
виступає транспортний засіб Mitsubishi
Раjего, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Згідно договору страхування
встановлена безумовна франшиза в
розмірі 0,5% за страховим випадком по
страховому ризику «ДТП».

Ковер-нотом було узгоджено розмір
перестрахувального тарифу - 4,30%. Розмір
безумовної франшизи за страховим
випадком по страховому ризику
«ДТП»згідно ковер-ноту - 0,5% від
страхової суми.

Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила 1 161,00 грн., що була сплачена
платіжними дорученнями №2236 від 11.06.2008
р., №2883 від 30.07.2008 р., №3510 від 18.09.2008 р. ( в
мат.справи).

Відповідальність відповідача за даним
Ковер-нотом становила 19,85%.

16.10.2008 р. сталася подія (ДТП), внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.

17.10.2008 р. ОСОБА_1 звернувся до
позивача із заявою про настання
страхового випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№ 516-062/08 від 07.11.2008 р., здійснено виплату
страхового відшкодування
страхувальнику в розмірі 7 890,40 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№УК04056 від 12.11.2008 р.

19.08.2009р. позивачем на адресу
відповідача за вихідним номером №4010
було направлено заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 1 645,64 грн. До даної заяви були
додані всі необхідні для прийняття
рішення матеріали страхової справи.
Заява була отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Також 15.11.2007 року між сторонами було
укладено Ковер-нот №738/62/ПР. За даним
ковер-нотом було перестраховано
ризики, що передбачені договором
добровільного страхування наземного
транспортну №11/062/002513, що 12.11.2007 року
був укладений між позивачем та ОСОБА_2.
Об'єктом даного Договору страхування
виступає транспортний засіб «ТОУОТА
Самгу», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно даного Договору страхування
встановлена безумовна франшиза в
розмірі 0% за страховим випадком по
страховому ризику «ДТП».

Даним ковер-нотом було узгоджено
розмір перестрахувального тарифу - 3,85%.
Розмір безумовної франшизи за
страховим випадком по страховому
ризику «ДТП»згідно ковер-ноту - 0,3%.
Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила 1155,00 грн., що була
перерахована позивачем на рахунок
відповідача платіжним дорученням №2708
від 27.11.2007 року. Відповідальність
відповідача за даним ковер-нотом
становила 13,88%.

11.12.2007 року в сталася подія (ДТП),
внаслідок якої застрахований
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

12.12.2007 року ОСОБА_2 звернулося до
Позивача із заявою про настання
страхового випадку.

12.12.2007 року Позивач за вихідним №482
повідомив Відповідача про настання
страхового випадку.

Як свідчать матеріали справи, 13.05.2008
року на підставі Страхового акту
№146-062/08 від 08.05.2008р., позивач здійснив
виплату страхового відшкодування
страхувальнику в розмірі 1500,00 грн., що
підтверджується видатковим касовим
ордером №310. Позивачем на адресу
відповідача за вихідним номером №94
було направлено заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 118,17 грн.

Судом встановлено, що 05.12.2007 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено Ковер-нот №848/62/ПР. За
Ковер-нотом було перестраховано
ризики, що передбачені договором
добровільного страхування наземного
транспортну №56/062/002593, що 30.11.2007 р. був
укладений між позивачем та ОСОБА_3.
Об'єктом даного Договору страхування
виступає транспортний засіб «Тоуоtа FJ
Сruіsег», реєстраційний номер НОМЕР_3.
Згідно даного договору страхування
встановлена безумовна франшиза в
розмірі 0,5% за страховим випадком по
страховому ризику «ДТП».

Даним ковер-нотом було узгоджено
розмір перестрахувального тарифу - 3,70%.
Розмір безумовної франшизи за
страховим випадком по страховому
ризику «ДТП»згідно ковер-ноту - 0,5%о від
страхової суми.

Узгоджена перестрахувальна премія
відповідно до даного ковер-ноту
становила 1 850,00 грн., що була сплачена
платіжним дорученням №3147 від 28.12.2007 р.
відповідальність відповідача за даним
ковер-нотом становила 19,90%.

13.03.2008 р. сталася подія (ДТП), внаслідок
якої застрахований транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.

17.03.2008 р. ОСОБА_3 звернувся до позивача
із заявою про настання страхового
випадку, в цей же день позивач за
вихідним №1392 повідомив Відповідача
про настання страхового випадку.

Позивачем на підставі Страхового акту
№478-062/08 від 22.10.2008 р., здійснено виплату
страхового відшкодування
страхувальнику в розмірі 2 514, 41 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ УК04049 від 12.11.2008 р.

17.08.2009 р. позивачем на адресу
відповідача за вихідним номером №3984
було направлено Заяву на виплату
частки страхового відшкодування в
розмірі 566,63 грн. Також позивачем
проведено оплату експертних послуг по
встановленню розміру збитку у розмірі
333,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №1543 від 21.04.2008 р.

Заява була отримана Відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до умов договору
перестрахування, перестраховик
зобов'язаний перерахувати
перестрахувальнику страхове
відшкодування, розмір якого
розрахований відповідно до умов даного
договору і конкретного договору
перестрахування протягом 15-ти
банківських днів з моменту одержання
від перестрахувальника повного
комплекту документів, проте дані умови
договору відповідачем виконано не
було.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору та несплатою:

- 1645,64 грн. (7 890,40+400,00*19,85% = 1 645,64 грн., 7 890,40
грн. - сума страхового
відшкодування;400,00 - експертні послуги;
19,85%) - відповідальність відповідача
згідно Ковер-ноту №1230/62/ПР від 14.05.2008 р.);

- 566,63 грн. (2 514,41+333,00*19,90% = 566,63 грн., де 2 514,41
грн. - сума страхового відшкодування;
333,00 - вартість експертних послуг; 19,90%о -
відповідальність відповідача згідно
Ковер-ноту №848/62/ПР від 05.12.2008 р.);

- 118,17 грн. ((1500,00-648,60) х 13,88% = 118,17 грн., де 1500
грн. - сума страхового відшкодування;
648,60 - франшиза згідно ковер-ноту; 13,88% -
відповідальність Відповідача згідно
ковер-ноту №738/62/ПР від 15.11.2007 р.)

позивач і звернувся до суду із позовом.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Відносини у сфері страхування
регулюються Цивільним Кодексом
України, Законом України "Про
страхування" та іншими актами
цивільного законодавства. Відповідно
до статті 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій, страхових випадків,
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів, страхових
внесків, страхових премій, і доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
унормовано, що за договором
страхування одна сторона, страховик,
зобов'язується у разі настання певної
події, страхового випадку, виплатити
другій стороні, страхувальникові, або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму, страхову виплату, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору. За
приписами статті 987 цього ж Кодексу за
договором перестрахування страховик,
який уклав договір страхування,
страхує в іншого страховика,
перестраховика, ризик виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником. Страховик, який уклав
договір перестрахування, залишається
відповідальним перед страхувальником
у повному обсязі відповідно до
договору страхування.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про страхування" перестрахування - це
страхування одним страховиком,
перестрахувальником, на визначених
договором умовах ризику виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником у іншого страховика,
перестраховика.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо
документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і
підписи на них виготовлені стороною
за допомогою будь-яких технічних
засобів, то такі документи повинні
прийматись господарським судом як
письмові докази, досліджуватись та
оцінюватись за загальними правилами
ГПК. Будь-які подані учасниками
процесу докази підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмету доказування з
даної справи.

Заперечення відповідача стосовно
невірного розрахунку позивачем суми
позовних вимог (без урахування
франшизи) безпідставні, оскільки
позивачем враховано франшизу, яка
передбачена умовами договору
страхування. Натомість відповідач
помилково вважає за необхідне
застосовувати її двічі. Умовами
ковер-нотів (розділ страхування
наземних транспортних засобів)
передбачена франшиза, тоді як згідно
розділу "Умови передачі ризику в
перестрахування" - ні.

Інших заперечень стосовно позовних
вимог відповідач суду не надав.

На підставі матеріалів справи,
оцінивши та дослідивши подані докази,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджуються
матеріалами справи і підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись 33,43,49,82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Партнер»(39617, Полтавська обл.,
м. Кременчук, вул. Чапаєва, 75, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Україна»(01025, м. Київ, вул.
Володимирська, 5 Б, , р/р
7201 в АТ «СВЕДБАНК» (публічне), МФО
300164) 1645,64 грн. боргу за ковер-нотом
№1230/62/ПР, 566,63 грн. боргу за ковер-нотом
№848/62/ПР, 118,17 грн. боргу за
ковер-нотом№738/62/ПР, 306 грн. витрат по
сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 708 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Тимощенко О.М.