ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" липня 2011 р. Справа № 49/157-06

вх. № 12050/3-49

Судова колегія господарського суду у складі:

головуючий суддя Кононова О.В.

суддя Савченко А.А.

суддя Тихий П.В.

За участю:

заявника скарги (АК "Харківобленерго") - ОСОБА_1, дор. № 01-62юр/3543 від 26.04.2011 р.

розглянувши скаргу АК "Харківобленерго" на дії ДВС Ленінського району м. Харкова щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2006 року по справі № 49/148-06 та заяву державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ про роз'яснення подальшого виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів за наказом по справі

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків

до 1. ПП ОСОБА_2, м. Харків

2. ПП "Чемпіонер", м. Харків

про стягнення 30220,20 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2007 р. по справі № 49/157-06 стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 11371,02 грн. заборгованості за отриману електричну енергію, 2274,19 грн. ПДВ на електричну енергію, 1284,50 грн. пені, 544,13 грн. трьох відсотків річних, 1381,60 грн. інфляційних витрат, 168,55 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

09.10.2007 р. рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2007 р. по справі № 49/157-06 набрало законної чинності та на його виконання був виданий відповідний наказ.

16.06.2011 р. до канцелярії суду від АК "Харківобленерго" надійшла скарга на дії ДВС Ленінського району м. Харкова щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2006 року по справі № 49/148-06.

Крім того, 23.06.2011 р. до канцелярії суду від державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ надійшла заява про роз'яснення подальшого виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів за вказаним наказом.

Ухвалою суду від 01.07.2011 р. скарга АК "Харківобленерго" та заява державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ прийняті до розгляду, розгляд призначений на "20" липня 2011 р. на 10:50 год.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги, викладені в скарзі, 12.07.2011 р. через канцелярію суду надав правове обґрунтування до скарги, яке було залучено до матеріалів справи.

Державний виконавець в призначене судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду клопотання про перенесення розгляду справи в зв"язку з знаходженням державного виконавця у відпустці. Суд, дослідивши доводи, наведені державним виконавцем в обгрунтування клопотання, та враховуючи строк вирішення спору, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення наданого державним виконавцем клопотання.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2007 р. по справі № 49/157-06 з Приватного підприємця ОСОБА_2 стягнуто на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 11371,02 грн. заборгованості за отриману електричну енергію, 2274,19 грн. ПДВ на електричну енергію, 1284,50 грн. пені, 544,13 грн. трьох відсотків річних, 1381,60 грн. інфляційних витрат, 168,55 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

25.01.2011 р. Ленінським ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 23892240 з примусового виконання вказаного рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, 07.06.2011 р., відповідно оскаржуваної постанови Ленінський відділ ДВС Харківського МУЮ закінчив виконавче провадження № 23892240 з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області по справі № 49/157-06 на підставі п.З ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» тобто в зв"язку зі смертю боржника, якщо виконання його обов'язку у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Ленінський відділ ДВС Харківського МУЮ фактично зробив висновок про те, що виконання обов'язку боржника по сплаті його заборгованості за рішенням суду по справі № 49/157-06 неможливо в порядку правонаступництва.

Суд не може погодитись з таким висновком державного виконавця, керуючись наступним.

За ст. 52 ЦК України та за ч.1 та ч.2 ст. 128 ГК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном, крім майна, на яке неможливо звернути стягнення.

Як вбачається з рішення господарського суду Харківської області по справі № 49/157-06, боржник зареєстрований приватним підприємцем, є суб'єктом господарювання, заборгованість за позовом виникла внаслідок неналежного виконання ним умов договору на користування е/е у ході здійснення підприємницької діяльності, а тому, відповідно до ст. 52 ЦК України та за ч.2 ст. 128 ГК України боржник відповідає за цими зобов'язаннями усім своїм майном.

За ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До спадкоємців переходять майнові права і обов'язки спадкодавця за винятком тих, які нерозривно пов"язані з особою спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя (ст.1219 ЦК).

Отже, за загальним правилом смерть кредитора чи боржника не припиняє зобов'язання у зв'язку з тим, що майнові права та обов'язки померлого суб'єкта входять до складу спадщини і переходять до його спадкоємців, зумовлюючи лише зміну сторін у зобов'язанні, яке продовжує існувати. Але є й такі майнові права та обов'язки кредитора чи боржника, що становлять зміст зобов'язання, які не входять до складу спадщини, правонаступництво за якими є неможливим, що зумовлює незмінність суб'єктного складу в таких зобов'язаннях. Саме такі зобов'язання припиняються згідно зі ст.608 ЦК смертю кредитора чи боржника через їх нерозривну пов'язаність із зазначеними особами.

До таких невіддільних від особистості спадкодавця прав та обов'язків, зокрема, належать: особисті немайнові права фізичної особи (Книга друга ЦК); право на участь у товариствах та право членства в об'єднан нях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установ чими документами (гл.7 ЦК); право на відшкодування шкоди у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (ст.ст. 11951208 ЦК); право на аліменти, на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Права на такі виплати мають особистий ха рактер, оскільки вони покликані забезпечити наявність засобів іс нування для конкретних осіб. Тому зі смертю уповноваженої осо би припиняється і право на отримання відповідної виплати; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, що пе редбачені ст.608 ЦК.

Таким чином, з врахуванням того, що боржником за цією справою є фізична особа на яку розповсюджуються норми спадкового права, в разі її смерті, за даними правовідносинами, з урахуванням прокоментованих норм чинного законодавства, можливо правонаступництво, а тому виконавче провадження відносно боржника не повинно закінчуватися за п.З ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Спосіб, умови та порядок примусового виконання рішень судів на України регламентовано Законом України «Про виконавче провадження». За ст. 1 цього Закону, дії органів і посадових осіб державної виконавчої служби, що спрямовані на примусове виконання рішення суду проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

За ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії. За ст. 6 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно абз.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові.

Отже, оскільки встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво, суд вважає, що вказане виконавче провадження повинно було бути зупиненим за абз.1 ч.1 ст.37 Закону України від 21.04.99 р. № 606 «Про виконавче провадження» на строк до визначення правонаступників боржника в порядку ч. 1 ст. 39 цього ж Закону.

За ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Як свідчать матеріали справи, таку заяву від 03.02.11 р. за № 26Е03/62юр-6891 про звернення Ленінського ВДВС Харківського МУЮ до суду із відповідною заявою АК «Харківобленерго» 08.02.11 р. направила на адресу виконавця.

Відповідно ч. 1 ст.6 Закону України від 21.04.99 р. № 606 «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів стягувача.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України (стаття 11 Закону України "Про судоустрій України").

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвала, постанова господарського суду підлягають обов'язковому виконанню підприємствами, установами, посадовими особами.

Враховуючи наведене суд вважає, що Ленінським відділом ДВС Харківського МУЮ у ході примусового виконання вказаного рішення суду були порушені вимоги ч. 2 ст. 19, ст. 129 Конституції України, ст.4-5 ГПК України, ст.ст. 6; 11; 37; 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим дійшов висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2006 року по справі № 49/148-06. У зв'язку з цим суд також вважає за необхідне задоволенити вимогу скарги АК "Харківобленерго" та визнати недійсною постанову Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ від 07.06.2011 р. по справі № 49/157-06 про закінчення виконавчого провадження № 23892240.

23.06.2011 р. до канцелярії суду від державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ надійшла заява про роз'яснення подальшого виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів за вказаним наказом. В заяві виконавець зазначає, що відповідно до заяви наданої стягувачем та відповіді ОСОБА_3 України у Харківській області боржник помер 26.07.2007 року. Для встановлення кола спадкоємців за вищевказаним виконавчим провадження, необхідно направити запит до Нотаріальної контори про наявність правонаступників на майно що належить боржнику. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства у зв'язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу. У зв'язку з чим виконавець просить суд роз'яснити яким чином необхідно виконувати вищевказаний наказ ті підлягає він виконанню.

Дослідивши надану заяву, суд, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз'яснення рішення, ухвали - засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

Роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, ухвали, тобто не має права змінювати: відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог ст. 84 ГПК; відомостей, викладених в ухвалі відповідно до вимог ст. 86 ГПК.

Тож у вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, ухвали, слід виходити з приписів ст. ст. 84, 86 ГПК щодо змісту рішення, ухвали. Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення ухвали у більш ясній і зрозумілій формі.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа. Суд, який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути заяву державного виконавця у 10-денний строк з дня її надходження і при необхідності дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх змісту. Про роз'яснення рішення чи змісту документа або відмову в цьому суд постановляє ухвалу.

Проте, в своїй заяві державний виконавець просить суд роз'яснити саме порядок виконання рішення суду який встановлюються Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, та не може бути розяснений судом. У зв'язку з цим, суд вважає заяву виконавця такою, що не відповідає вимогам закону, тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.89, 1212 ГПК України,

УХВАЛИЛА:

Задовольнити скаргу АК "Харківобленерго" на дії ДВС Ленінського району м. Харкова щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2006 року по справі № 49/148-06.

Визнати неправомірними дії державного виконавця ДВС Ленінського району м. Харкова щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2006 року по справі № 49/148-06 на підставі п.З ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати недійсною постанову Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ від 07.06.2011 р. по справі № 49/157-06 про закінчення виконавчого провадження № 23892240.

Відмовити державному виконавцю Ленінського ВДВС Харківського МУЮ в задоволенні заяви про роз'яснення подальшого виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів за наказом господарського суду Харківської області від 09.10.2007 р. по справі № 49/157-06.

Головуючий суддя Кононова О.В.

суддя Савченко А.А.

суддя Тихий П.В.