ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2011 року Справа № 5005/5395/2011(5005/3224/2011)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Чимбар Л.О.,

секретар судового засідання Манчік О.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №20-600 від 27.12.2010 року

ОСОБА_2, довіреність №20-154 від 08.07.2011 року

ОСОБА_3, довіреність №20-546 від 21.12.2010 року

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №489 від 01.01.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011 року у справі №5005/5395/2011

за позовом відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, м.Запоріжжя

до державного підприємства ОСОБА_5 залізниця, м.Дніпропетровськ

про стягнення збитків у розмірі 3 234 грн. 82 коп.

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»(далі по тексту ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з державного підприємства «ОСОБА_5 залізниця»(далі по тексту ДП «ОСОБА_5 залізниця») збитків в розмірі 3 234 грн. 82 коп., що складають, за твердженням позивача, його витрати при виправленні навантаження у вагонах №66561952 та №67914887, порушення якого відбулося з вини працівників залізниці при зіткненні на горці станції Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці, внаслідок чого пошкоджене розміщення вантажу, обірвано пакувальні металеві стрічки та зруйновано 16 деревяних піддонів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011року у справі №5005/5395/2011 (суддя Васильєв О.Ю.), яке мотивоване незнаходженням достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог, в позові відмовлено. В рішенні зазначено, що вантаж прийнятий залізницею до перевезення 11.09.2010року, вже після того, як було зафіксовано факт руйнації піддонів актом загальної форми від 09.09.2010 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та на невідповідність висновкам суду, викладеним у рішенні, фактичним обставинам справи, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011 року у справі №5005/5395/2011 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що 09.09.2010 року о 12 год. 00 хв. вагони №66561952 та №67914887 були здані з підїзної колії ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на станцію Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці за відомістю №3086 та памяткою про забирання вагонів форми ГУ-45 №3086, що є підтвердженням того, що залізниця прийняла вказані вагони саме 09.09.2010 року та повинна нести відповідальність за збереження вантажу, що перевозиться у цих вагонах, оскільки після того, як вагони були передані станції Запоріжжя Ліве, її працівниками допущено їх зіткнення, що призвело до порушення навантаження.

Позивач проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, повязані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України «Про транспорт», Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Ст.307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт»встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 року та № 1973 від 25.12.2002 року (далі по тексту Статут залізниць України), визначає обовязки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до п.1 ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (п.п.1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Накладна, у відповідності із ст.6 Статуту залізниць України, це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. (ч.3, ст.23 Статуту залізниць України).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст.924 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладений договір про експлуатацію залізничної підїзної колії ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_5 залізниці №ПР/М-07-3/1-1509 НЮ_20/2007/2018 від 24.07.2007 року, відповідно до п.п.6, 7.5 якого експлуатація залізничного підїзного шляху ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», який примикає до станції Запоріжжя-Ліве ОСОБА_5 залізниці, прийомо-здаточні операції здійснюються на шляхах станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідно до ст.35 Статуту залізниць України одержувач або організація, яка здійснює вивантаження, зобов'язані повністю вивантажити вантаж із вагона, повністю прибрати з вагона скріплюючий дріт, дротові закрутки з люків і штурвалів, стояки, бруски та інші елементи кріплення вантажів, крім інвентарних засобів кріплення, які підлягають поверненню. Очищення контейнерів здійснюється в усіх випадках вантажовідправником та вантажоодержувачем.

Згідно п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за №567/6855, у разі неочищення вагонів від залишку вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача складається акт загальної форми.

08.09.2010 року о 22 год. 40 хв. станцією Запоріжжя-Ліве ОСОБА_5 залізниці було відмовлено у прийнятті вагонів №66561952 та №67914887 до перевезення з причини наявності на хребтовій балці залишків вантажу, що перевозився напередодні, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №14488, який підписаний представником комбінату із зауваженням: «Повернення не обґрунтоване, вагони очищені під метлу»(а.с.16).

09.09.2010 року о 12 год. 00 хв. вищезазначені вагони здані з підїзної колії ВАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»на станцію Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці, що підтверджується памяткою про забирання вагонів форми ГУ-45 №3086 (а.с.20).

09.09.2010 року на станції Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці складений акт загальної форми ГУ-23 (а.с.17), в якому зазначено, що при передачі вагонів на комбінат по 36 колії парку «Б»станції Запоріжжя Ліве виявлено зсув вантажу на 300-400 мм в бік заводу в обох вагонах; у вагоні №66561952 обірвано на 5 пачках по одній поперечній пакувальній стрічці та зруйновано 8 піддонів; у вагоні №67914887 обірвано на 7 пачках 12 поперечних пакувальних стрічок та зруйновано 8 піддонів.

Того ж дня начальник вказаної станції звернувся телефонограмою №443 до директора з виробництва ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»з проханням виправлення порушення навантаження у спірних вагонах.

Згідно ст.113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і цим статутом не підлягають відшкодуванню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість затрат на вивантаження, пакування, навантаження вагонів та відшкодування заміни розбитих деревяних піддонів на нові. З наданої позивачем калькуляції цих витрат вбачається, що вони склались з: витрат на вивантаження вагонів у розмірі 297 грн. 14 коп., за пакування 213 грн. 54 коп., на завантаження вагонів - 291 грн. 12 коп.; вартість піддону типу ПВ-2-1 1030*2000 у вересні 2010 року, відповідно довідки ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»від 13.10.2010 року, підписаної головним бухгалтером комбінату ОСОБА_6, становить 126 грн. 72коп.

Приймаючи до уваги те, що доказів фактично понесених витрат у заявленому розмірі позивачем не надано (залізниця відшкодовує реальні збитки, тоді як позивачем поданий лише їх розрахунок), як не подано доказів зниження вартості вантажу внаслідок пошкодження засобів його пакування, та враховуючи, що уклавши із залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом залізниць України щодо меж відповідальності залізниці та погодився з ними, колегія суддів вважає, що позов задоволенню не підлягає, тому підстав для скасування оскарженого рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011 року у справі №5005/5395/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Л.О. Чимбар

(Повний текст постанови складено 26.07.2011р.)