ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2011 р. Справа № 5023/2900/11

вх. № 2900/11

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федорова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - відповідача: не з"явився, відповідача-позивача ОСОБА_1, дов. б/н від 20.04.2011 року.

розглянувши справу за позовом ТОВ "Техцентр "Вектор", м. Харків

до ТОВ "Брокер-Класик", смт. Пісочин

про відшкодування шкоди у розмірі 11800,00грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокер-класік», Харківська область, сел. Пісочин

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техцентр «Вектор», м. Харків

про визнання договорів дійсними

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Техцентр «Вектор» звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної йому відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокер-класік».

27.04.2011 року позивач надав до канцелярії суду уточнення до позовної заяви, в якому просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору №01/12/10 від 01.12.2010 р., договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договору №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладених між позивачем та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що вказані договори є нікчемними у звязку з порушенням публічного порядку.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, розглянувши заяву позивача, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та підлягає прийняттю.

За таких обставин, суд продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

ТОВ «Брокер-класік» заявлена зустрічна позовна вимога, яка прийнята судом до сумісного розгляду з первісним позовом, про визнання договору №01/12/10 від 01.12.2010 р., договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договору №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладених між ТОВ «Брокер-класік» та ТОВ «Техуентр «Вектор», дійсними.

Позивач у судове засідання свого повноважного представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримує зустрічні позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти первісного позову заперечує, вважає його необґрунтованим та просить в його задоволенні відмовити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.12.2010 р. між ТОВ «Техцентр «Вектор» та ТОВ «Брокер-Класік» був укладений договір №01/12/10 за умовами продавець відповідач за первісним позовом передає, а покупець позивач за первісним позовом приймає та здійснює оплату вартості товару на умовах цього договору. Ціни, кількість, та асортимент зазначаються у видаткових накладних.

Відповідно до розділу 2 поставка, завантаження-розвантаження товару здійснюється постачальником.

Згідно з розділом 3 загальна сума договору складає 100 000 000,00 грн. Оплата здійснюється в національній валюті України у безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця протягом 180 днів з моменту відпуску товару. Можлива попередня оплата за товар.

На виконання договору №01/12/10 від 01.12.2010 р. відповідачем за первісним позовом було поставлено, а позивачем за первісним позовом прийнято товар.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками ТОВ «Брокер-класік» та ТОВ «Техцентр «Вектор» видатковими накладними, а саме: №011210 від 01.12.2010 р. на суму 5346364,81 грн., №011207 від 01.12.2010 р. на суму 4019358,00 грн., №011208 від 01.12.2010 р. на суму 2816625,60 грн., № 011206 от 01.12.10 на суму 861,35 грн., № 011205 от 01.12.10 р. на суму 88923,17 грн., №011209 від 01.12.2010 р. на суму 35820,00 грн., №021204 від 02.12.2010 р. на суму 4177461,60 грн., №021203 від 5552,10 грн., №021215 від 02.12.2010 р. на суму 227770,44 грн., №031203 від 03.12.2010 р. на суму 35820,00 грн., №031205 від 01.12.2010 р. на суму 4970378,40 грн., №071204 від 07.12.2010 р. на суму 125370,00 грн., №081206 від 08.12.2010 р. на суму 4716307,19 грн., №081205 від 08.12.2010 р. на суму 29451,98 грн., №081204 від 08.12.2010 р. на суму 23880,00 грн., №081203 від 08.12.2010 р. на суму 14471,28 грн., №101208 від 10.12.2010 р. на суму 4331653,20 грн., №101205 від 10.12.2010 р. на суму 37014,00 грн., №101204 від 10.12.2010 р. на суму 1691,48 грн., №101206 від 10.12.2010 р. на суму 309047,04 грн., №101207 від 10.12.2010 р. на суму 261386,52 грн., №131203 від 13.12.2010 р. на суму 1989,98 грн., №131205 від 13.12.2010 р. на суму 4428920,40 грн., №131204 від 13.12.2010 р. на суму 59501,03 грн., №141203 від 14.12.2010 р. на суму 19203,53 грн., №141204 від 14.12.2010 р. на суму 19701,01 грн., №141205 від 14.12.2010 р. на суму 41790,00 грн., №151204 від 6268,50 грн., №161205 від 16.12.2010 р. на суму 25671,00 грн., №161207 від 16.12.2010 р. на суму 22387,50 грн., №161203 від 16.12.2010 р. на суму 915101,52 грн., №161208 від 16.12.2010 р. на суму 2340994,80 грн., №161206 від 16.12.2010 р. на суму 8358,00 грн., №№171207 від 17.12.2010 р. на суму 80545,26 грн., №171208 від 17.12.2010 р. на суму 4455112,80 грн., №171209 від 17.12.2010 р. на суму 5080125,60 грн., №181201 від 18.12.2010 р. на суму 5149092,00 грн., №201208 від 20.12.2010 р. на суму 48876,41 грн., №201209 від 20.12.2010 р. на суму 16716,00 грн., №211207 від 21.12.2010 р. на суму 17910,00 грн., №211208 від 21.12.2010 р. на суму 8358,00 грн., №211209 від 21.12.2010 р. на суму 4039752,00 грн., №211210 від 21.12.2010 р. на суму 97510,00 грн., №221209 від 22.12.2010 р. на суму 18978,65 грн., №221210 від 22.12.2010 р. на суму 21492,00 грн., №221211 від 22.12.2010 р. на суму 24078,99 грн., №221212 від 22.12.2010 р. на суму 17910,00 грн., №221215 від 22.12.2010 р. на суму 59700,00 грн., №221216 від 22.12.2010 р. на суму 41790,00 грн., №221217 від 22.12.2010 р. на суму 73431,00 грн., №221218 від 22.12.2010 р. на суму 46566,00 грн., №221219 від 22.12.2010 р. на суму 160194,95 грн., №221221 від 22.12.2010 р. на суму 41790,00 грн., №221222 від 22.12.2010 р. на суму 5970,00 грн., №221223 від 22.12.2010 р. на суму 92284,27 грн., №221224 від 22.12.2010 р. на суму 3355811,94 грн., №221225 від 22.12.2010 р. на суму 16914,99 грн., №221226 від 22.12.2010 р. на суму 5094,38 грн., №221227 від 22.12.2010 р. на суму 87360,99 грн., №221228 від 22.12.2010 р. на суму 25074,01 грн., №221229 від 22.12.2010 р. на суму 85172,04 грн., №221230 від 22.12.2010 р. на суму 93132,00 грн., №221231 від 22.12.2010 р. на суму 42188,03 грн., №221232 від 22.12.2010 р. на суму 24675,98 грн., №221234 від 22.12.2010 р. на суму 3792546,00 грн., №221235 від 22089,00 грн., №221236 від 22.12.2010 р. на суму 7164,00 грн., №221237 від 22.12.2010 р. на суму 53730,00 грн., №221238 від 22.12.2010 р. на суму 23382,53 грн., №221239 від 22.12.2010 р. на суму 9452,48 грн., №221241 від 22.12.2010 р. на суму 20298,01 грн., №221242 від 22.12.2010 р. на суму 155631,68 грн., №221243 від 22.12.2010 р. на суму 24357,59 грн., №221244 від 22.12.2010 р. на суму 21820,37 грн., №221245 від 22.12.2010 р. на суму 244770,00 грн., №221246 від 22.12.2010 р. на суму 11442,53 грн., №221248 від 22.12.2010 р. на суму 39800,02 грн., №221249 від 22.12.2010 р. на суму 30248,04 грн., №221250 від 22.12.2010 р. на суму 116731,43 грн., №221251 від 22.12.2010 р. на суму 121788,02 грн., №221252 від 22.12.2010 р. на суму 100296,00 грн., №221253 від 22.12.2010 р. на суму 54028,50 грн., №221254 від 22.12.2010 р. на суму 197010,00 грн., №221255 від 22.12.2010 р. на суму 7164,00 грн., №221256 від 22.12.2010 р. на суму 5611,80 грн., №221258 від 22.12.2010 р. на суму 26566,50 грн., №221258 від 22.12.2010 р. на суму 3003943,20 грн., №221259 від 22.12.2010 р. на суму 2852354,39 грн., №221260 від 22.12.2010 р. на суму 2400686,40 грн., №221261 від 22.12.2010 р. на суму 54529,97 грн., №221262 від 22.12.2010 р. на суму 32735,50 грн., №221263 від 22.12.2010 р. на суму 184426,20 грн., №221264 від 22.12.2010 р. на суму 200990,03 грн., №221265 від 22.12.2010 р. на суму 171090,23 грн., №221266 від 22.12.2010 р. на суму 274620,00 грн., №221267 від 22.12.2010 р. на суму 680150,16 грн., №221268 від 22.12.2010 р. на суму 352230,01 грн., №221269 від 22.12.2010 р. на суму 329126,51 грн., №221270 від 22.12.2010 р. на суму 202980,01 грн., №221240 від 22.11.2010 р. на суму 41790,00 грн., №221233 від 22.12.2010 р. на суму 2089,50 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні податкові накладні на зазначені в видаткових накладних суми, які були надані відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом, а саме: №011210 від 01.12.2010 р., №011207 від 01.12.2010 р., №011208 від 01.12.2010 р., №011206 від 01.12.2010 р., №011205 від 01.12.2010 р., №011209 від 01.12.2010 р., №021204 від 02.12.2010 р., №021203 від 02.12.2010 р., №021215 від 02.12.2010 р., №031203 від 03.12.2010 р., №031205 від 03.12.2010 р., №0712041 від 07.12.2010 р., №081206 від 08.12.2010 р., №081205 від 08.12.2010 р. на суму 29451,98 грн., №081204 від 08.12.2010 р., №081203 від 08.12.2010 р., №101208 від 10.12.2010 р., №101205 від 10.12.2010 р., №101204 від 10.12.2010 р., №101206 від 10.12.2010 р., №101207 від 10.12.2010 р., №131203 від 13.12.2010 р., №131205 від 13.12.2010 р., №131204 від 13.12.2010 р., №141203 від 14.12.2010 р., №141204 від 14.12.2010 р., №141205 від 14.12.2010 р., №151204 від 15.12.2010 р., №161205 від 16.12.2010 р., №161207 від 16.12.2010 р., №1612031 від 16.12.2010 р., №1612081 від 16.12.2010 р., №161206 від 16.12.2010 р., №171207 від 17.12.2010 р., №1712081 від 17.12.2010 р., №171209 від 17.12.2010 р., №181201 від 18.12.2010 р., №201208 від 20.12.2010 р., №201209 від 20.12.2010 р., №211207 від 21.12.2010 р., №211208 від 21.12.2010 р., №211209 від 21.12.2010 р., №211210 від 21.12.2010 р., №221209 від 22.12.2010 р., №221210 від 22.12.2010 р., №221211 від 22.12.2010 р., №221212 від 22.12.2010 р., №221215 від 22.12.2010 р., №221216 від 22.12.2010 р., №221217 від 22.12.2010 р., №221218 від 22.12.2010 р., №221219 від 22.12.2010 р., №221221 від 22.12.2010 р., №221222 від 22.12.2010 р., №221223 від 22.12.2010 р., №221224 від 22.12.2010 р., №221225 від 22.12.2010 р., №221226 від 22.12.2010 р., №221227 від 22.12.2010 р., №221228 від 22.12.2010 р., №221229 від 22.12.2010 р., №221230 від 22.12.2010 р., №221231 від 22.12.2010 р., №221232 від 22.12.2010 р., №221234 від 22.12.2010 р., №221235 від 22.12.2010 р., №221236 від 22.12.2010 р., №221237 від 22.12.2010 р., №221238 від 22.12.2010 р., №221239 від 22.12.2010 р., №221241 від 22.12.2010 р., №221242 від 22.12.2010 р., №221243 від 22.12.2010 р., №221244 від 22.12.2010 р., №221245 від 22.12.2010 р., №221246 від 22.12.2010 р., №221248 від 22.12.2010 р., №221249 від 22.12.2010 р., №221250 від 22.12.2010 р., №221251 від 22.12.2010 р., №221252 від 22.12.2010 р., №221253 від 22.12.2010 р., №221254 від 22.12.2010 р., №221255 від 22.12.2010 р., №221256 від 22.12.2010 р., №221257 від 26566,50 грн., №221258 від 22.12.2010 р., №221259 від 22.12.2010 р., №221260 від 22.12.2010 р., №221261 від 22.12.2010 р., №221262 від 22.12.2010 р., №221263 від 22.12.2010 р., №221264 від 22.12.2010 р., №221265 від 22.12.2010 р., №221266 від 22.12.2010 р., №221267 від 22.12.2010 р., №221268 від 22.12.2010 р., №221269 від 22.12.2010 р., №221270 від 22.12.2010 р., №221240 від 22.11.2010 р., №221233 від 22.12.2010 р.

Дослідивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що в спірному договорі сторони узгодили найменування продукції, кількість одиниць товару, вагу, ціну та загальну вартість товару. Зазначені документи підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Крім того, 03.01.2011 р. між ТОВ «Брокер-Класік» та ТОВ «Техцентр «Вектор» був укладений договір №03/01/11 за умовами продавець відповідач за первісним позовом передає, а покупець позивач за первісним позовом приймає та здійснює оплату вартості товару на умовах цього договору. Ціни, кількість, та асортимент зазначаються у видаткових накладних.

Відповідно до розділу 2 поставка, завантаження-розвантаження товару здійснюється постачальником.

Згідно з розділом 3 загальна сума договору складає 6 000 000,00 грн. Оплата здійснюється в національній валюті України у безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця протягом 180 днів з моменту відпуску товару. Можлива попередня оплата за товар.

На виконання договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. відповідачем за первісним позовом було поставлено, а позивачем за первісним позовом прийнято товар на загальну суму 5921676,43 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками ТОВ «Брокер-класік» та ТОВ «Техцентр «Вектор» видатковими накладними, а саме: №030107 від 03.01.2011 р. на суму 97598,35 грн., №040136 від 04.01.2011 р. на суму 446652,36 грн., №050128 від 05.01.2011 р. на суму 338599,48 грн., №100133 від 10.01.2011 р. на суму 507265,75 грн., №120113 від 12.01.2011 р. на суму 58881,98 грн., №120114 від 12.01.2011 р. на суму 570369,82 грн., №130107 від 13.01.2011 р. на суму 40746,36 грн., №140116 від 14.01.2011 р. на суму 523651,56 грн., №1701160 від 17.01.2011 р. на суму 47953,88 грн., №1701158 від 17.01.2011 р. на суму 179640,00 грн., №1701152 від 17.01.2011 р. на суму 391508,62 грн., №1701150 від 17.01.2011 р. на суму 765363,71 грн., №1701153 від 17.01.2011 р. на суму 639665,46 грн., №1701151 від 17.01.2011 р. на суму 559487,52 грн., №170154 від 17.01.2011 р. на суму 3485,03 грн., №1701149 від 17.01.2011 р. на суму 313685,77 грн., №1701157 від 17.01.2011 р. на суму 5788,43 грн., №1701159 від 17.01.2011 р. на суму 42544,74 грн., №1701155 від 17.01.2011 р. на суму 193580,06 грн., №1701156 від 17.01.2011 р. на суму 195247,55 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні податкові накладні на зазначені в видаткових накладних суми, які були надані відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом, а саме: №030107 від 03.01.2011 р., №040136 від 04.01.2011 р., №050128 від 05.01.2011 р., №100133 від 10.01.2011 р., №120113 від 12.01.2011 р., №120114 від 12.01.2011 р., №130107 від 13.01.2011 р., №140116 від 14.01.2011 р., №1701160 від 17.01.2011 р., №1701158 від 17.01.2011 р., №1701152 від 17.01.2011 р., №1701150 від 17.01.2011 р., №1701153 від 17.01.2011 р., №1701151 від 17.01.2011 р., №170154 від 17.01.2011 р., №1701149 від 17.01.2011 р., №170157 від 17.01.2011 р., №1701159 від 17.01.2011 р., №1701155 від 17.01.2011 р., №1701156 від 17.01.2011 р.

Дослідивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що в спірному договорі сторони узгодили найменування продукції, кількість одиниць товару, вагу, ціну та загальну вартість товару. Зазначені документи підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Також, 05.01.2011 року між ТОВ «Брокер-класік» та ТОВ «Техцентр «Вектор» був укладений договір №01/01/11,за умовами якого замовник позивач за первісним позовом доручає, а виконавець відповідач за первісним позовом зобовязується виконати наступні послуги: розрахунок балансу хвостосховища ВАТ «ИнГОК» при прийманні стічних вод ЗАТ «Надежда», розробка методик налагоджування розподільчих систем електропостачання.

Відповідно до п.1.2. вартість робіт за цим договором визначається згідно завдання, яке надає замовник. Замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно п.2.1. та п.2.2. підставою для здійснення розрахунків взаємних розрахунків є надані виконавцем замовнику підписані акти здачі-приймання робіт, в яких виконавецьзазанчає вартість робіт. Замовник здійснює оплату виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.3.1. роботи вважаються виконаними після підписання акту здачі-приймання робіт представниками обох сторін.

На виконання договору №01/01/11 від 05.01.2011 р. відповідач за первісним позовом надав, а позивач за первісним позовом прийняв послуги на загальну суму 285128,60 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками ТОВ «Брокер-класік» та ТОВ «Техцентр «Вектор» актами здачі-приймання від 12.01.2011 р. на суму 27245,40 грн., від 13.01.2011 р. на суму 257883,20 грн.

Дослідивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що в спірному договорі сторони узгодили зокрема, найменування послуг, вартість послуг, порядок розрахунків. Зазначені документи підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Позивач за первісним позовом вважає, що спірні договори суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки при їх укладенні не узгоджені істотні умови договору, що на його думку є підтвердженням того, що договори є нікчемним, оскільки порушують публічний порядок, у звязку з чим просить суд застосувати до правовідносин, які виникли за згаданими договорами наслідків недійсності нікчемних правочинів на підставі ч.5 ст.216 ЦК України та просить стягнути з відповідача за первісним позовом 11800,00 грн. в якості відшкодування шкоди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне:

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського Кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським Кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити кошти, надати інформацію, тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. (п. 1 ст.626, ст. 627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 180 ГК України також передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч.3 ст.180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Матеріали справи та пояснення представників сторін у судовому засіданні свідчать, що позивач і відповідач як юридичні особи мають цивільну право- та дієздатність; договори були підписані сторонами в силу вільного волевиявлення учасників договорів відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, із досягненням згоди щодо всіх істотних умов договорів, договори сторонами виконувались згідно з їх умовами.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, з якими закон повязує недійсність правочинів, зокрема: невідповідності змісту правочину вимогам Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; відсутності право- дієздатності сторін правочину; відсутності свободи волевиявлення учасників правочину та невідповідністі волевиявлення їх внутрішній волі; не спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; дійсність договорів позивачем за первісним позовом, всупереч вимог ст.4-3, 33, 44 ГПК України, не спростована.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України, визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи,держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Стаття 215 ЦК України розрізняє поняття нікчемні та оспорювані правочини. Відмінність оспорюваних правочинів від нікчемних правочинів полягає в тому, що оспорювані правочини припускають дійсними, такими, що породжують цивільні права та обовязки. Проте їхня дійсність може бути оспорена стороною правочину або іншою зацікавленою стороною у судовому порядку, тобто в такому разі існує виключно судовий порядок (спеціальні правила) визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 204 ЦК України - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приписами закону, які прямо передбачають нікчемність правочину, є приписи, які містяться: у ч. 1 ст. 219 ЦК України, відповідно з якою у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним; у ч. 1 ст. 220 ЦК України, відповідно з якою у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним; у абзаці 1 ч. 2 ст. 221 ЦК України, відповідно з якою у разі відсутності схвалення правочину, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності батьками (усиновлювачами) малолітньої особи або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном, цей правочин є нікчемним; тощо.

Позивачем за первісним позовом, всупереч вимогам ст.ст.4-3, 33, 34 ГПК України, не доведено обставин, з якими закон повязує нікчемність правочину внаслідок порушення публічного порядку спрямованості правочину на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, та, відповідно, вини відповідача за первісним позовом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір №01/12/10 від 01.12.2010 р., договір №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договір №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладені між ТОВ «Техцентр «Вектор» та ТОВ «Брокер-класік», не віднесені законом до нікчемних.

Статтею 207 ГК України передбачено, що господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідома суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Виконання господарського зобовязання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішення суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виконання. У разі якщо за змістом зобовязання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобовязання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Наслідки визнання господарського зобовязання недійсним застосовуються після визнання правочину недійсним відповідно до статті 208 ГК України.

Суд зазначає, що сторонами в момент вчинення оспорюваних правочинів додержані всі необхідні вимоги чинного законодавства України, вони підписані двома сторонами, в договорах зазначені всі необхідні умови, що характерні таким договорам. Крім того, сторони вчинили дії, спрямовані на виконання договорів.

Надані відповідачем за первісним позовом в обґрунтування зустрічного позову письмові докази свідчать про те, що спільні дії позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом при укладенні та виконанні договору №01/12/10 від 01.12.2010 р., договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договору №01/01/11 від 05.01.2011 р. були направленні на набуття тих прав та обовязків, які випливають саме з цих договорів. Таким чином, правочини у вигляді договору №01/12/10 від 01.12.2010 р., договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договору №01/01/11 від 05.01.2011 р. спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

З огляду на наведене, первісні позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Щодо можливості захисту оспорюваних прав відповідача за первісним позовом шляхом визнання договору дійсним, суд зазначає наступне.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина пята статті 55). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Спосіб захисту повинен відповідати правовідносинам, що склалися між сторонами та призводити до відновлення порушеного (оспорюваного) права, оскільки саме відновлення такого права є метою захисту та одночасно і його призначенням.

Пунктом 6.2. договору №01/12/10 від 01.12.2010 року, пунктом 6.2. договору №03/01/11 від 03.01.2011 р., та пунктом 4.4. договору №01/01/11 від 05.01.2011 року, сторони передбачили можливість захисту прав та охоронюваних законом інтересі у такий спосіб як визнання укладеного договору дійсним.

З огляду на наведене вище, суд вважає за можливе захистити цивільне право та інтерес відповідача за первісним позовом шляхом визнання договору №01/12/10 від 01.12.2010 р., договору №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договору №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладених між ТОВ «Техцентр «Вектор» та ТОВ «Брокер-класік», дійсними.

Враховуючи викладене, суд вважає договір №01/12/10 від 01.12.2010 р., договір №03/01/11 від 03.01.2011 р. та договір №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладені між ТОВ «Техцентр «Вектор» та ТОВ «Брокер-класік», такими, що відповідають вимогам діючого законодавства України, у звязку з чим зустрічні позовні вимоги вважає законними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок іншої сторони і в тому разі коли друга сторона звільнена від його сплати; суми які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, повязаних з розглядом справи покладаються при задоволенні позову на відповідача, а при відмові в позові на позивача.

За таких обставин, суд, керуючись ст. ст. 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір №01/12/10 від 01.12.2010 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техцентр «Вектор» (61005, АДРЕСА_1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокер-класік»(АДРЕСА_2, ).

Визнати дійсним договір №03/01/11 від 03.01.2011 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техцентр «Вектор» (61005, АДРЕСА_1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокер-класік»(АДРЕСА_2, ).

Визнати дійсним договір №01/01/11 від 05.01.2011 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техцентр «Вектор» (61005, АДРЕСА_1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокер-класік»(АДРЕСА_2, ).

Суддя Жельне С.Ч.