ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2011 року Справа № 13/5005/5785/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В. Чимбар Л.О.

секретар судового засідання: Литвин А.П.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №12/11 від 24.03.2011 року,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №5785 від 07.06.2011 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод»на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2011 року у справі №13/5005/5785/2011

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитне Брокерське Агентство», м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод», м.Дніпропетровськ

про стягнення 19 615 грн. 66 коп.

В С Т А Н О В И В:

В травні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитне Брокерське Агентство»(далі по тексту ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод»(далі по тексту ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод») на свою користь заборгованості - 15 000 грн., пені 2 735 грн.12 коп., 3%річних 500 грн. 54 коп., інфляційних втрат 1380 грн. та понесених судових витрат по справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2011року у справі №13/5005/5785/2011 (суддя Первушин Ю.Ю.) позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод»на користь ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство»основного боргу 15 000 грн., 3 % річних 469грн. 73 коп., інфляційних втрат 1 380 грн., пені 1 452 грн. 74 коп., витрат по сплаті державного мита 183 грн. 03 коп., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 220 грн. 20 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідач, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального то процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2011 року у справі №13/5005/5785/2011 скасувати, провадження у справі припинити.

Скаржник зазначає, що:

- метою проведення оцінки майна за договором, заборгованість за яким є предметом позову у справі, є визначення його ринкової вартості, що було необхідне для укладення договору застави, який, в свою чергу, був необхідний ВТБ банку, який розглядав питання про надання відповідачеві кредиту. На виконання рекомендацій банку відповідач уклав договір на проведення незалежної оцінки №13/01/10 від 13.01.2010 року з позивачем та сплатив відповідно до п.2.2. договору 15 000 грн. в якості авансу. В подальшому правлінням ВТБ банку було прийняте рішення не надавати кредитних коштів відповідачеві і оцінка майна стала не потрібна. Сторонами було погоджено, що позивач зазначену оцінку не проводить, а відповідач залишкову суму не сплачує та не вимагає повернення вже сплачених коштів;

- оцінка майна не проводилась, звіт про оцінку не складався, акт прийому-передачі виконаних робіт відповідач не підписував;

- наданий позивачем акт виконаних робіт датований 14.01.2010 року, що не відповідає обставинам, викладеним у позовній заяві та суперечить документам, що вже містяться у матеріалах справи;

- відповідач наполягає на неможливості та незаконності існування двох актів прийому-передачі виконаних робіт, датованих різними датами, а також звертає увагу суду на факт знаходження оригіналів обох цих актів у позивача.

Крім того, відповідачем на стадії апеляційного провадження заявлено про застосування позовної давності при вирішення спору щодо нарахування пені в розмірі 1 452 грн. 74 коп.

Позивач проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечує, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в її задоволенні відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між позивачем ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство»та відповідачем - ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод»укладений договір №13/01/10 від 13.01.2010 року (далі по тексту договір), за умовами якого замовник (відповідач у справі) доручив, а оцінювач (позивач у справі) прийняв на себе прийняв на себе зобовязання з оцінки майна та обладнання, розташованого в с.Віліне Бахчисарайського району Автономної республіки Крим, перелік якого наведений у п.1.1 договору.

Метою проведення оцінки, у відповідності із п.1.2 договору, є визначення ринкової вартості об'єкту оцінки з метою укладення договору застави.

Результатом виконання робіт за договором є висновок про вартість обєкта оцінки у формі звіту про незалежну оцінку в кількості 1-го екземпляру (п.1.3 договору).

Оцінка об'єкта проводиться станом на 14.01.2010 року (п.3.1 договору).

Початком виконання робіт за договором вважається дата його підписання, а також надання документів та інформації згідно договору. Роботи виконуються в термін до 22.01.2010 року (п.3.2 договору).

Звіт про оцінку видається замовнику одночасно з підписанням сторонами акту виконаних робіт (п.2.5 договору).

На виконання умов договору позивачем проведена незалежна оцінка майна, зазначеного у п.1.1 договору, що підтверджується актами виконання робіт від 09.02.2010 року (а.с.10) та від 14.01.2010 року (а.с.32), підписаними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

Пунктом 2 договору сторонами узгоджені порядок, розмір та терміни оплати робіт, відповідно до якого замовник зобов'язується на протязі 1 банківського дня з моменту підписання договору сплатити на користь оцінювача аванс у розмірі 50 % вартості робіт за договором, що складає 15000 грн. Залишок суми у розмірі 15000грн. підлягає сплаті в строк не більше 2 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт.

Позивач посилається на здійснення відповідачем 15.01.2010 року авансового платежу, передбаченого договором та на порушення відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором в частині сплати решті суми вартості проведених робіт.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідачем належними доказами, у відповідності із ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено перерахування на розрахунковий рахунок позивача 15 000 грн., тому колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом з відповідача правомірно стягнута заборгованість за договором, що є предметом спору у справі.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). У раз порушення зобов'язання, згідно ст.611 Цивільного кодексу України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що за несвоєчасну чи неповну сплату виконаних робіт замовник оплачує оцінювачу неустойку у вигляді пені в подвійному розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Нарахована позивачем сума пені в період з 12.02.2010 року по 28.02.2011року становить 2 735 грн. 12 коп.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тому місцевим господарським судом правомірно стягнуто з відповідача пеню частково, з дотриманням обмежень, встановлених зазначеною нормою.

Заява апелянта щодо застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки, у відповідності з п.3 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В процесі розгляду справи місцевим господарським судом така заява відповідачем не подавалась, про що зазначено в оскарженому рішенні, що унеможливлює на стадії апеляційного провадження її застосування.

Згідно п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем інфляційні збитки в період з 12.02.2010 року по 12.08.2010 року становлять 1 380 грн., 3% річних 500 грн. 54 коп.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків підлягають задоволенню в заявленому розмірі, 3% річних частково, в сумі 469грн. 73 коп., оскільки позивачем допущено арифметичної помилки при їх нарахуванні.

Твердження відповідача щодо погодження сторонами несплати ним залишкової суми (15 000 грн.) за договором не підтверджено, у відповідності із ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, належними доказами.

Посилання відповідача на невиконання позивачем робіт за договором спростовується поданими позивачем доказами звітом про оцінку майна (а.с.49-50) та актами виконаних робіт від 09.02.2010 року та 14.01.2010 року, підписаними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

Існування одночасно двох актів аналогічного змісту, але з різними датами їх складання, а також знаходження оригіналів двох екземплярів цих актів у позивача не є підставою вважати, що роботи з надання послуг за цими актами є невиконаними.

Відповідачем не заперечується, що на вказаних актах підписи представників замовника засвідчені печаткою ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод», тому він має відповідати за всі наслідки, що виникають з вчинення таких дій.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає порушень місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесення оскарженого рішення та, відповідно, підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2011 року у справі №13/5005/5785/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.А. Прудніков

Суддя Л.О. Чимбар

(Повний текст постанови складено 23.08.2011р.)