КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2011 № 09/5026/1179/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

ОСОБА_1

при секретарі:

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області з урахуванням уточнених позовних вимог 05.07.2011 року прийняв рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю, а саме стягнув з відповідача на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Черкаській області, із наступним зарахуванням до Державного бюджету України суму заборгованості по орендній платі у розмірі 5 707, 57 грн., 443, 95 грн. пені та 7 165, 44 грн. завдатку.

При винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем на підставі договору оренди, яка виникла у звязку з порушенням відповідачем умов вказаного договору щодо сплати грошових коштів за користування орендованим приміщенням.

Відповідач не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 року скасувати в частині стягнення 7 165, 44 грн. завдатку та 3 684, 87 боргу з орендної плати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 року прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2011 року у складі колегії суддів: головуючого судді Рудченка С.Г., суддів Моторного О.А. та Кропивної Л.В., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У звязку з перебуванням головуючого судді Рудченка С.Г. на лікарняному, керівник апарату Київського апеляційного господарського суду, розпорядженням № 01-24/510 від 30.08.2011 року призначив повторний автоматизований розподіл даної справи, після якого склад колегії змінено: головуючий суддя Федорчук Р.В., судді Лобань О.І., Ткаченко Б.О.

Вказана колегія суддів ухвалою від 06.09.2011 року апеляційну скаргу приватного підприємства «Прес-Інформ» на рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 прийняла до свого провадження та призначила до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник відповідача в судові засідання не зявився надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу та пояснення по справі у яких просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також, у вказаному відзиві позивач просив розглядати справу за відсутності уповноваженого його представника.

Справа у порядку ст. 77 ГПК України відкладалась у звязку з неявкою позивачів та його представників.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.6 Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. З врахуванням викладеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 03.10.2011 року колегією суддів Київського апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегією суддів Київського апеляційного господарського суду, встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та як було встановлено судом першої інстанції 24.03.2010 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, строком з 24.03.2010 року по 22.03.2013 року включно (далі Договір, а.с. 6 9).

За умовами вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину приміщень прибудови 11-ти поверхової будівлі площею 122, 8 кв.м, розміщене за адресою: вул. Дашковича, 39, м. Черкаси, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області, вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 25.09.2009 року і становить 539 890 грн.

Розділом 3 Договору сторони передбачили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.94 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є індекс інфляції) - листопад 2009 року 5 594, 50 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2010 року визначається орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2009 року та січень-березень 2010 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується орендарем самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 50 % до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об'єкту оренди; 50 % на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Також в розділі 3 п. 3.10 Договору сторони передбачили, що зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі трьох орендних плат за базовий місяць оренди 16 783, 50 грн., який сплачується протягом 10 днів після укладення договору і зараховується в рахунок сплати за три останні місяці оренди.

24.03.2010 року позивач листом № 11-04-1158 повідомив відповідача про застосування тимчасового зниження ставки за оренду державного майна при розрахунку орендної плати, у якому вказав, що для розрахунку орендної плати за березень 2010 року необхідно базову скориговану орендну плату за лютий 2010 року у розмірі 2 635, 04 грн. помножити на індекс інфляції за березень 2010 року (а.с. 50).

Позивач враховуючи, що відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував орендну плату звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом який в подальшому уточнив, про стягнення з відповідача орендної плати у розмірі 5 707, 57 грн., 7 165, 44 грн. недоплаченого завдатку, що визначений п. 3.10 Договору, а також 443, 95 грн. пені.

Господарський суд Черкаської області враховуючи, що відповідачем не надано доказів щодо погашення заборгованості за спірним договором з урахуванням уточнених позовних вимог, 05.07.2011 року прийняв рішення, яким позовні вимоги задовольнив у повному обсязі, а саме стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі у розмірі 5 707, 57 грн., 7 165, 44 грн. завдатку та 443, 95 грн. пені.

Переглянувши оскаржуване рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи скаржника та інших учасників судового процесу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні з огляду на таке.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з розрахунками позивача заборгованість відповідача за Договором оренди від 24.03.2010 року по орендній платі складає 5 707, 57 грн. та 7 165, 44 грн. недоплаченого завдатку, визначеного п. 3.10 Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та п. 1 ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем на підставі договору № 924 від 24.03.2010 року в сумі 2 458, 56 грн., надав платіжне доручення № 1064 від 24.03.2011 року (а.с. 92).

Вказана сума заборгованості була сплачена відповідачем після порушення провадження по справі та подання позивачем заяви про уточнення та зменшення розміру позовних вимог, що свідчить про відсутність між сторонами предмету спору в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 458, 56 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо між сторонами відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 458, 56 грн. орендної плати згідно договору № 924 від 24.06.2011 року підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Водночас колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що при дослідженні матеріалів справи колегією не було виявлено доказів які би підтвердили відсутність у відповідача перед позивачем заборгованості по орендній платі в розмірі 3 249, 01 грн. (5 707, 57 грн. 2 458, 56 грн.) та 7 165, 44 грн. завдатку. Зазначене не спростоване і доводами апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача перед позивачем вказаної суми заборгованості та завдатку за Договором оренди № 324 від 24.03.2010 року.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати в розмірі 5 707, 57 грн. підлягає зміні, а саме орендна плата підлягає стягненню в сумі 3 249, 01 грн.

Щодо висновку суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача за період з 16.05.2010 року по 04.07.2011 року 443, 95 грн. пені, колегія суддів вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» зазначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ЦК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, в ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» і яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що за прострочення платежу за договором може бути стягнута лише така сума пені, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (Апеляційним господарським судом враховані висновки Вищого господарського суду України в постановах від 14.02.2008 року по справі № 5/2164 та від 13.05.2008 року по справі № 37/371).

Колегія суддів апеляційного господарського суду перевіривши математичний розрахунок пені в розмірі 443, 95 грн. за неналежне виконання зобовязань з оплати орендних платежів дійшла до висновку, що вказана пеня обрахована саме з урахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 443, 95 грн. за неналежне виконання зобовязань з оплати орендних платежів.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, а саме розгляд справи за відсутності представника відповідача, колегія суддів зазначає слідуюче.

Згідно ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ч. 2 ст. 17 вказаного закону передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.06.2011 року вбачається, що місцезнаходження юридичної особи: м. Черкаси, Соснівський р-н., вул. О. Дашковича, 39.

Матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції судову кореспонденцію направляв на вказану (а.с. 32) та інші наявні в матеріалах справи адреси.

Із змісту ст. 64 ГПК України вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції телефонограмою повідомив головного бухгалтера ПП «Прес-Інформ» про відкладення розгляду справи на 14 год. 30 хв. на 05.07.2011 року (а.с. 27).

Таким чином, відповідач про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме про розгляд справи за відсутності представника відповідача який не був належним чином повідомлений, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7 165, 44 грн. завдатку у звязку з тим, що на час розгляду позову дія договору оренди від 24.03.2010 року припинена, колегія суддів вказані доводи вважає безпідставними, оскільки відповідачем наведена обставина в розумінні ст. 33, 34 ГПК України не підтверджена відповідними доказами.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами скаржника про зарахування здійснених відповідачем платежів у сумі 590 грн. (16.09.2010 року) та 636, 31 грн. (15.10.2010 року) в рахунок оренди, у звязку з тим, вказані суми були сплачені та зараховані як завдаток згідно п. 3.10. Договору про, що зазначено позивачем у своїх розрахунках (а.с. 11, 52).

З огляду на наведене та на переконання колегії суддів Київського апеляційного господарського суду, відповідачем в розумінні ст. 33 ГПК України не обґрунтовано належним чином доказами, наявними в матеріалах справи, тих обставин, які б могли бути підставою для скасування рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 року.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ПП «Прес-Інформ» підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 слід змінити.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства «Прес-Інформ» на рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 у справі № 09/5026/1179/2011 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 05.07.2011 у справі № 09/5026/1179/2011 змінити. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Прес-Інформ» (:

- на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, із наступним зарахуванням до Державного бюджету України - 3 249, 01 грн. боргу з орендної плати, 443, 95 грн. пені, 7165, 44 грн. завдатку;

- в доход Державного бюджету України через Державну податкову інспекцію у місті Черкаси, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, для зарахування на реєстраційний рахунок УДК в м. Черкаси № 0002 банк - ГУДКУ в Черкаській області, МФО 854018, код 22809222, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095 - 133, 17 грн. державного мита;

- в доход Державного бюджету України через Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50, для зарахування на реєстраційний рахунок № 0002 в ГУДКУ у Черкаській області, МФО 854018, код бюджетної класифікації 22050003, символ звітності банку 095 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог - відмовити».

3. Стягнути з приватного підприємства «Прес-Інформ» () в доход Державного бюджету України 33, 30 грн. державного мита за розгляд справи в Київському апеляційному господарському суді.

4. Доручити господарському суду Черкаської області видати відповідні виконавчі документи.

5. Постанова Київського апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

6. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

7. Матеріали справи № 09/5026/1179/2011 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Федорчук Р.В.

Судді Лобань О.І.

ОСОБА_1