КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2011 № 18/006-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засіданні - ОСОБА_2

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.09.2011 року

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мона», м. Бориспіль на рішення господарського суду Київської області від 22.03. 2011 року по справі № 18/006-11 (суддя Кошик А.Ю.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підряд-9», м. Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Мона», м. Бориспіль

про Стягнення 468750,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Підряд-9», м. Київ, звернулось до господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення 468750,84 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 22.03.2011 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мона» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 22.03.2011 року по справі № 18/006-11 скасувати, зупинити стягнення боргу в розмірі 473 674,34 грн. з відповідача, стягнути з позивача нв користь відповідача 2 343,75 грн. державного мита.

У звязку із неможливістю участі суддів Жук Г.А., Яковлєва М.Л. у розгляді справи та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків, розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/8 від 18.07.2011 року призначено наступний склад суду : суддя-доповідач по справі ОСОБА_3, судді колегії - ОСОБА_4, ОСОБА_5

У звязку із зайнятістю суддів Коршун Н.М., Куксов В.В. в інших судових засіданнях, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків, розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/23 від 01.09.2011 року призначено наступний склад суду : суддя-доповідач по справі ОСОБА_3, судді колегії - ОСОБА_6, ОСОБА_7

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте на підставі неповного зясування обставин, що мають значення для справи, оскільки судом першої інстанції не враховано, що на виконання приписів п. 6 Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2010 року зобовязання відповідача настає з моменту предявлення вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

02 липня 2007 року між сторонами у справі було укладено договір № 05-03 на виконання будівельно-монтажних робіт виробничо-складського комплексу у північній промзоні м. Бориспіль та гарантійну угоду до нього.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Підряд 9» виконало робіт на загальну суму 6 177 010,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийома-передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов п. 5.3 Договору № 05-03 оплата виконаних робіт підряднику здійснюється за виконані етапи на протязі 3 банківських днів після підписання актів виконаних робіт.

В порушення вимог договору та п. 5.3. договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мона» станом на 11 лютого 2011 року не виконало в повному обсязі свої грошові зобовязання, таким чином утворилася заборгованість у розмірі 1 530 040,00 грн.

Позивачем було направлено відповідачу лист-претензію № 27 від 15.11.2010 року з вимогою про сплату боргу у розмірі 1 700 670,80 грн. за договором підряду № 05-03.

20 грудня 2010 року між сторонами було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якої сторони маючи одне до одного зустрічні однорідні (грошові) вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст.601 ЦК України про зарахування таких вимог, що випливають з Договору № 05-03, де ТОВ «Мона» є боржником грошового зобовязання у розмірі 1 700 670,80 грн., а також із Договору № 05-01 де ТОВ «Підряд 9» є боржником грошового зобовязання у розмірі 1 231 919,96 грн.

За домовленістю сторін за угодою від 20.12.2010 року грошові зобовязання кожного припинені частково на суму 1 231 919,96 грн. Враховуючи часткову оплату за виконані позивачем роботи, згідно наявних в матеріалах справи банківськими виписками, та враховуючи положення угоди від 20.12.2010 року основний борг відповідача становить 468 750,84 грн.

Положеннями угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2010 року, положення п. 5.3. договору № 05-03 не скасовано, отже моментом настання обовязку по сплаті за виконані роботи вважається 4 день після підписання актів виконаних робіт.

Обґрунтованих заперечень або доказів про сплату боргу відповідачем не надано.

Враховуючи наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за договором підряду є законною та обґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як випливає зі змісту вказаної статті, предметом договору підряду є саме результат виконаних робіт.

Відповідно до ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно зясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Київської області від 22.03. 2011 року по справі № 18/006-11 відповідає дійсним обставинам справи є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мона», м. Бориспіль на рішення господарського суду Київської області від 22.03. 2011 року по справі № 18/006-11 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 22.03. 2011 року по справі № 18/006-11 без змін.

3. Видачу наказу доручити господарському суду Київської області .

4. Матеріали справи № 18/006-11 повернути до господарського суду Київської області .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Жук Г.А.

ОСОБА_1