РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року Справа № 3/5025/738/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Дужич С.П. , суддя Юрчук М.І.

при секретарі Ткач Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.07.11 р. у справі № 3/5025/738/11 (суддя Вибодовський О.Д.).

за позовом ОСОБА_1 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м. Київ

до Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" м. Хмельницький

про стягнення 7383579,73 грн. заборгованості в тому числі: 6020400,53 грн. - основного боргу, 464582,27 грн. - пені, 688730,47 грн. - інфляційних нарахувань, 209866,46 грн. - 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 170/10 від 23.12.10р.)

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі Позивач) звернулась в господарський суд Хмельницької області з позовною заявою (а.с. 2-9) до Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" (надалі Відповідач) в якій просить стягнути з Відповідача: 6 020 400,53 грн. - основного боргу, 464 582,27 грн. пені, 688 730,47 грн. інфляційних нарахувань, 209866,46 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 6 липня 2011 року по даній справі (а.с. 84-854) позов задоволено частково з підстав, вказаних у даному рішенні: в частині стягнення 6 020 400 грн. 53 коп. провадження припинено; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 20 000 грн. пені, 688 730 грн. 47 коп. інфляційних, 209 866 грн. 46 коп. річних та судові витрати по справі. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, Позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 93-98) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 6 липня 2011 року у справі № 3/5025/738/11 скасувати в частині зменшення пені та прийняти нове рішення, яким в частині стягнення пені позов задовольнити повністю.

Апелянт вважає, що вищевказане рішення частині пені прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню.

На підтвердження своїх доводів, скаржник враховує наступне.

Позивач вважає, що при розгляді даної справи, місцевий господарський суд дослідив лише майновий стан Відповідача, проте не надав належної правової оцінки доказам, що підтверджують тяжкий фінансовий стан Позивача. Позивач також, звертає увагу на не виконання господарським судом вимоги закону щодо оцінки «майнового стану сторін, які беруть участь у зобов'язанні», а також вимоги оцінити не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Крім того, в апеляційній скарзі Позивач вказує на те, що зменшуючи розмір пені господарським судом Хмельницької області було порушено статті 43, 83 Господарського процесуального кодексу України, а також проігноровано п. 2.4. роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 29 квітня 1994 року № 02/-5/293.

Апелянт вважає, що дане рішення не відповідає вимогам законодавства, оскільки не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і їх сукупності.

В судовому засіданні Представник позивача підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі.

Не погоджуючись з доводами викладеними в апеляційній скарзі, Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу (а.с. 108-109), в якому з підстав, вказаних у даному відзиві просить суд, залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 6 липня 2011 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач вважає, що господарський суд першої інстанції прийняв правильне рішення, зменшивши розмір пені до 20 000 грн.

В судовому засіданні від 31 серпня 2011 року представник Відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, та вказує на її безпідставність. Щодо оскаржуваного рішення, то Відповідач вважає його законним та обгрунтованим, тому просить суд рішення Господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні від 31 серпня 2011 року оголошувалась перерва до 28 вересня 2011 року до 14 годин 05 хвилин, про що учасники судового процесу повідомлені під розписку (а.с. 113).

Після перерви представник Відповідача в судове засідання не з'явився. Жодних заяв та клопотань (в тому числі з повідомленням причини неявки) Відповідачем до суду не подавалися...

Враховуючи усе вищевказане, приписи статей 101, 102 Господарського процесуального кодексу України щодо меж та строку розгляду апеляційної скарги, наявність письмового відзиву Відповідача на апеляційну скаргу, суд вважає можливим розгляд справи без участі представника Відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та обставинами справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а оскаржуване рішення залишити в частині стягнення пені, виходячи з наступного.

Рівненським апеляційним господарським судом встановлено, що 23 вересня 2009 року між сторонами укладений договір № 06/09-779 ТЕ-34 поставки природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання (а.с. 14-20; надалі - Договір); згідно пункту 1.1. якого: Позивач зобовязався передати у власність Відповідачу природний газ, за наявності його обсягів, а Відповідач зобовязався прийняти від Позивача та оплатити природний газ в обсязі, зазначеному в статті 2 Договору.

Відповідно до пункту 11.1 Договору: Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє в частині поставки газу з 1 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року, а в частині розрахунків за газ - до їх повного здійснення. Згідно пункту 11.2 Договору: строк дії вищеописаного договору можу бути продовжений, про що сторонами укладається відповідна додаткова угода.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу дії статті 526 Цивільного кодексу України: зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Позивач передає Відповідачу в період з 1 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року газ в обсязі 10300,0 тис.куб.м..

Відповідно до пункту 2.2 Договору: обсяги газу, які плануються поставити за Договором, може змінюватись протягом місяця на підставі заявки Відповідача з урахуванням оплат.

21 грудня 2009 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (а.с. 21), в якій сторони погодили, що Позивач передає Відповідачу в період з 1 січня 2010 року по 30 квітня 2010 року газ в обсязі 16200,0 тис.куб.м.

Додатковою угодою № 2 від 9 квітня 2010 року до Договору (а.с. 22) сторони погодили, що Позивач передає Відповідачу в період з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року газ в обсязі до 3650,0 тис.куб.м.

Додатковою угодою № 4 від 6 серпня 2010 року до Договору (а.с. 24) сторони погодили, що з 1 серпня 2010 року до сплати за 1000 куб.м. природного газу 1091,00 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 1309,20 грн.

Колегія суду зауважує, що статтею 4 Договору передбачено, що: Позивач передає газ Відповідачу на комерційному вузлі/вузлах обліку газу покупця (надалі - пункти приймання-передачі); право власності на газ переходить від Позивача до Відповідача в пунктах приймання-передачі; приймання-передача газу, поставленого Позивачем Відповідачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість; акт приймання-передачі газу складається за встановленою формою на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газотранспортним підприємством та Відповідачем, з урахуванням планового обсягу поставки, наданого Позивачем.

Також, колегією суддів встановлено, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що: ціна за 1000 кубічних метрів природного газу становить 593,448 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів, транспортування, розподіл і постачання природного газу; крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%; крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 122,00 грн., крім того ПДВ - 20%; до сплати за 1000 куб.м. природного газу 727,32 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ- 872,78 гривень.

Рівненський апеляційний господарський суд зауважує, що пунктом 2 Додатковою угоди № 3 від 30 квітня 2010 року до Договору (а.с. 23) передбачено, що: з 1 травня 2010 року висвітлено пункт 5.1 Договору в наступній редакції: ціна за 1000 кубічних метрів природного газу становить 565,997 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів, транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 150,00 грн., крім того ПДВ - 20%, до сплати за 1000 куб.м. природного газу 727,32 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ- 872,78 гривень.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що: оплата за газ згідно пункту 5.1 Договору проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі тридцять чотири відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по тридцять три відсотки від вартості запланованих місячних обсягів газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця; остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Рівненський апеляційний господарський суд звертає увагу, що факт приймання-передачі Позивачем Відповідачу природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується відповідними актами, а саме: за жовтень 2009 року на суму 1 426 652,72 грн. (а.с. 25), за листопад 2009 року на суму 2 129 854,80 грн. (а.с. 26), за грудень 2009 року на суму 3 085 465,99 грн. (а.с. 27), за січень 2010 року на суму 3 713 783,20 грн. (а.с. 28), за лютий 2010 року на суму 2 819 965,10 грн. (а.с. 29), за березень 2010 р. на суму 2 471 287,90 грн. (а.с. 30), за квітень 2010 року на суму 982 056,55 грн. (а.с. 31), за травень 2010 р. на суму 610 686,96 грн. (а.с. 32), за червень 2010 р. на суму 530041,73 грн. (а.с. 33), за липень 2010 року на суму 429 409,73 грн. (а.с. 34), за серпень 2010 р. на суму 638627,76 грн. (а.с. 35), за вересень 2010 року на суму 908 715,72 грн. (а.с. 36).

З вищеописаних актів вбачається, що на виконання Договору Позивачем поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 19 746 548 грн. 16 коп.

Апеляційний господарський суд зауважує, що відповідно до поданих Позивачем доказів оплат, на момент подачі позову до суду, Відповідач свої зобовязання за Договором щодо сплати вартості отриманого природного газу виконав частково в загальній сумі 13 726 147,63 грн. (а.с. 3-4).

Рівненським апеляційним судом встановлено, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції Відповідачем, проведено остаточний розрахунок в частині сплати основного боргу по Договору. Так дане підтверджується договором про організацію взаєморозрахунків № 8/503 від 31 травня 2011 року (а.с. 72-73) та платіжним дорученням № 35 від 30 червня 2011 року (а.с. 74).

В силу дії пункту 1.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України: господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищеописаний, остаточний розрахунок Відповідача перед Позивачем по Договору в частині стягнення основного боргу та підтвердження даного факту сторонами по справі, колегія суду констатує відсутність предмету спору в цій частині.

Враховуючи вищеописане, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що до припинення провадження у справі в цій частині.

Також, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зауважує, що у пункті 7.1 Договору, сторони визначили, що: за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором Позивач та Відповідач несуть відповідальність згідно з цим Договором і чинним законодавством України.

В силу дії статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рівненський апеляційний господарський суд зауважує, що відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено статтею 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Рівненський апеляційний господарський суд враховує те, що приписами частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно ж до статті 610 Цивільного кодексу України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апеляційний господарський суд, здійснивши перерахунок трьох процентів річних та індексу інфляції, погоджується з вірністю їх розрахунку, здійсненого Позивачем та погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо підставності стягнення з Відповідача трьох процентів річних в розмірі 209 866,46 грн. та інфляційних в розмірі 688 730,47 грн..

Суд також зауважує на тому, що статтею 546 Цивільного кодексу України, передбачено забезпечення зобов'язання неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів зауважує, що пунктом 7.2 Договору сторонами встановлено, що: у разі невиконання Відповідачем умов пункту 6.1 Договору, Відповідач зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, пунктом 7.10 Договору визначено, що: неустойка нараховується Позивачем за шість місяців, що передують моменту звернення з претензією або позовом.

Перевіривши розрахунок пені та його відповідність вищеописаним умовам Договору, колегія суду погоджується з вірністю розрахунку розміру пені та терміну його нарахування Позивачем...

В той же час, як вказано вище у даній судовій постанові, місцевим господарським судом зменшено розмір пені до 20 000 грн. 00 коп..

Суд зауважує, що в силу дії частини 1 статті 233 Господарського кодексу України: у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України встановлено: якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України: господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Проаналізувавши зменшення розміру пені, проведене місцевим господарським судом, колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції (з урахуванням обставин, наведених господарським судом Хмельницької області, в своєму рішенні) про можливість у даному випадку (з урахуванням повного погашення Відповідачем суми заборгованості) зменшити розмір нарахованої пені... Проте, Рівненський апеляційний господарський суд не погоджується з розміром такого зменшення... Колегія суду (враховуючи існування на момент подачі позову заборгованості по Договору в розмірі 6 020 400 грн. 53 коп. і погашення її Відповідачем лише за наслідком звернення Позивача з даним позовом до суду, а також враховуючи факт особистого тяжкого фінансового стану сторін) вважає, що в даному випадку розумним і співрозмірним зменшенням розміру пені мало би бути її зменшення до 50 %...

З огляду на усе вищевказане у даній постанові суду апеляційної інстанції, колегія Рівненського апеляційного господарського суду приходить до висновку про необхідність зміни рішення господарського суду Хмельницької області в цій частині, та вирішила стягнути з Відповідача на користь Позивача пеню в розмірі 232 291 грн. 14 коп. (50% від розміру пені, яку Позивач просив стягнути з Відповідача).

Відповідно суд частково задовольняє апеляційну скаргу Позивача, змінивши рішення місцевого господарського суду в частині стягнення пені... В решті рішення господарського суду Хмельницької області на погляд Рівненського апеляційного господарського суду є законним та обгрунтованим. З огляду на це, колегія суду залишає решту оспорюваного рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Хмельницької області від 6 липня 2011 року задоволити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 6 липня 2011р. у справі № 3/5025/738/11 в частині стягнення пені змінити та стягнути з Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі" 232 291 грн. 14 коп. пені.

В решті рішення господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.