ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2011 р. Справа № 5019/404/11

Суддя Василишин А.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарненський завод високовольтних опор»

до відповідача ОСОБА_1 комерційного промислово-інвестиційного банку в особі Філії «Рівненське центральне відділення Промінвестбанку»

про визнання недійсними кредитного договору та договорів про внесення змін.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: ОСОБА_2 (дов. серії ВРА № 780441 від 15.09.2010р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сарненський завод високовольтних опор»(надалі Позивач) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом ОСОБА_1 комерційного промислово-інвестиційного банку в особі Філії «Рівненське центральне відділення Промінвестбанку»(надалі Відповідач) про визнання недійсними: кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 23/07 від 11 січня 2007 року (надалі Договір); договору про внесення змін до Договору № 1531/07 від 26 жовтня 2007 року; договору про внесення змін до Договору 1882/07 від 26 грудня 2007 року; договору про внесення змін до Договору № 1114/08 від 31 жовтня 2008 року; договору про внесення змін до Договору № 58/09 від 24 лютого 2009 року.

Представник Позивача в судові засідання двічі не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи Позивач повідомлений належним чином, про свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41, 70). Причин неявки свого повноважного представника Позивач суду не повідомив...

Суд зауважує, що ухвалою господарського суду від 28 лютого 2011 року (а.с. 1) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 5019/404/11… В даній ухвалі, з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи господарський суд Рівненської області, згідно зі статтею 65 Господарського процесуального кодексу України, зобовязав Позивача надати суду докази необхідні для вирішення справи, а саме: довідку з органу реєстрації (державного реєстратора) з вказанням усіх відомостей відносно Відповідача, які є в ЄДР; докази сплати державного мита по кожній вимозі щодо скасування договорів, що ставляться в позовній заяві; оригінали доданих до позову доказів.

В свою чергу, Позивач проігнорував вимоги місцевого господарського суду щодо подачі даних доказів…

22 березня 2011 року судом по даній справі винесено ухвалу (а.с. 69), в якій вказано про не подачу Позивачем витребуваних доказів, та пунктами 2, 3 даної ухвали повторно витребувані: довідка з органу реєстрації (державного реєстратора) з вказанням усіх відомостей відносно Відповідача, які є в ЄДР; докази сплати державного мита по кожній вимозі щодо скасування договорів, що ставляться в позовній заяві; оригінали доданих до позову доказів.

Проте, Позивач повторно не подано місцевому господарському суду витребувані докази… Жодних клопотань господарському суду Рівненської області від Позивача не надходило…

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази суд прийшов до висновку, що поданий Позивачем позов слід залишити без розгляду. При цьому місцевий господарський суд виходив з такого.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до вищевказаного, ухвалою господарського суду від 28 лютого 2011 року по справі № 5019/404/11 (а.с. 1), з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи господарський суд Рівненської області, згідно зі статтею 65 Господарського процесуального кодексу України, зобовязав Позивача надати суду докази необхідні для вирішення справи, а саме: довідку з органу реєстрації (державного реєстратора) з вказанням усіх відомостей відносно Відповідача, які є в ЄДР; докази сплати державного мита по кожній вимозі щодо скасування договорів, що ставляться в позовній заяві; оригінали доданих до позову доказів.

Суд зауважує, що згідно частини 3 статті 36 Господарського процесуального кодексу України: оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

При порушенні справи господарський суд, з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи, витребував від Позивача оригінали доданих до позову доказів для перевірки відповідності поданих Позивачем (завірених) копій їх оригіналам (для встановлення відсутності підробок поданих копій і реальності наявності аналогічних оригіналів у Позивача).

Водночас, як вказано вище, Позивач двічі проігнорував та не виконав дану вимогу господарського суду.

Крім того, в позовній заяві Позивач визначив п'ять немайнових вимог про визнання недійсними Договору і чотирьох договорів про внесення змін до Договору.

Відповідно до частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно підпункту пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито: державне мито справляться в такому розмірі: із заяв майнового характеру ставка державного мита складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 (сто дві) грн. 00 коп.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25 500 (двадцять пять тисяч пятсот) грн. 00 коп.); із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство встановлюється ставка державного мита в такому розмірі - 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті дорівнює 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп..

На підставі вищевикладеного Позивач мав сплати за п'ять немайнових вимог 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп. державного мита, в той час, як Позивач сплатив лише 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. державного мита.

Суд двічі вимагав від Позивача докази сплати держмита по кожній вимозі щодо скасування договорів, що ставляться в позовній заяві...

Дана вимога суду Позивачем також невиконана…

Усе вищевказане в даній судовій ухвалі, призводить господарський суд до висновку про неможливість вирішення даного спору по суті.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України: господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору...

Враховуючи усе вищевказане, позов слід залишити без розгляду.

У відповідності до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України: після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, Позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарненський завод високовольтних опор»залишити без розгляду

2. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Суддя Василишин А.Р.