ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" квітня 2011 р. Справа № 5016/591/2011-5023/1919/11

вх. № 1919/11

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

без участі представників сторін

розглянувши матеріали справи за позовом СПДФО ОСОБА_1, м. Южноукраїнськ

до ПАТ "УкрСиббанк", м. Харків

розірвання договору та стягнення 314745,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1, м. Южноукраїнськ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк", м. Харків, 314745,30 грн. заборгованості, а також просить суд розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 5632 від 24.10.04 р., посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зобов"язати відповідача повернути орендоване приміщення та підписати двосторонній акт прийому- передачі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення договору оренди нежитлового приміщення № 5632 від 24.10.04 р. та договорів про внесення змін № 1,2 неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо здійснення орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 березня 2011 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 13 квітня 2011 р.

21.04.2011 року до початку розгляду спору по суті від відповідача через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява про зобов"язання Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 вчинити певні дії та визнання недійсним п.3.1 договору оренди № 5632 від 24.10.04 р.

Відповідно до ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Дослідивши зустрічні позовні матеріали, суд встановив, що їх подано з порушенням п.4 ст.63 ГПК України, а саме не надано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Так, позивач, звертаючись із вимогами про визнання про зобов"язання Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 вчинити певні дії та визнання недійсним п.3.1 договору оренди № 5632 від 24.10.04 р., сплатив лише держмито у розмірі 85,00 грн щодо однієї немайнової вимоги.

Відповідно до ст.3 п.2 ч.б Декрету Кабінету Міністрів України, держмито із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, справляється в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимоги позивача про зобов"язання вчинити певні дії та про визнання недійсним п.3.1 договору оренди № 5632 від 24.10.04 р. є немайновими вимогами, а тому за них повинно сплачуватись держмито у передбачених згаданим вище Декретом розмірах, тобто в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що позивач при подачі зустрічної позовної заяви повинен був сплатити державне мито, за немайновими вимогами у розмірі 170,00 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду справи, якщо позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення зустрічного позову без розгляду.

Керуючись ст.60, п.4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду зустрічну позовну заяву та додані до неї документи на 22-ти аркушах, в тому числі оригінали платіжних квитанцій від 11.04.2011 року № НОМЕР_1 про сплату державного мита в сумі 85,00 грн. та від 12.04.2011 року № НОМЕР_2 про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

Суддя Прохоров С.А.