КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2011 № 52/154

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

ОСОБА_1

при секретарі: Корінній А.О.

та представників:

від позивача - ОСОБА_2 дов. №212 від 30.06.2011р.

від відповідача - ОСОБА_3 голова правління,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія (далі ПАТ АК) Київводоканал

на рішення

господарського суду м.Києва

від 25.07.2011р.

у справі №52/154 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом ПАТ АК Київводоканал

до Житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК)

Будівельник-10

про стягнення 136332,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 25.07.2011р. по справі №52/154 в задоволенні позовних вимог ПАТ АК Київводоканал відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ПАТ АК Київводоканал подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ЖБК Будівельник-10 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 25.07.2011р. - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 лютого 1997 року між Державним комунальним обєднанням «Київводоканал» (постачальник) та Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-10» (абонент) було укладено договір № 04176/4-08 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого постачальник зобовязується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент зобовязується сплатити за

вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. № 65 (далі Правила).

Вказані Правила відповідно до ст. 3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»є частиною законодавства у сфері питної води та питного водопостачання.

Відповідно до ст. 22 Закону одним з основних обовязків споживача є своєчасне внесення плати за використану воду.

Рахунки за воду складаються на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті. Тарифи на користування послугами встановлюються відповідно до чинного законодавства України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентом, що передбачено п. п. 1.10, 12.5 Правил № 65.

В п. 11.1 та пп. а) п. 12.3 Правил № 65 передбачено, що кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками повірених у встановленому порядку водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані. Розрахунки за воду здійснюються з підприємствами (за винятком ЖЕО), як правило, один раз на місяць.

18.10.2008 року набули чинності Правила користуванням системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 року (Правила № 190), в п. 3.1, 3.7 яких передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.1. договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував свої зобовязання за договором, надаючи послуги з водопостачання та приймаючи від відповідача каналізаційні стоки цілодобово.

Пунктами 3.6., 3.7. договору передбачено, що абонент розраховується за користування водою і послугами каналізації в порядку інкасо платіжних вимог, які оплачуються без акцепту платника, шляхом зняття з його розрахункового рахунку сум, зазначених постачальником у платіжній вимозі. Абонент має право повністю або частково відмовитись від оплати платіжної вимоги, якщо постачальником предявлено платіжну вимогу на раніше послуги.

Згідно з п. 3.8. договору абонент зобовязаний письмово повідомити постачальника, якщо він повністю або частково відмовляється оплатити платіжну вимогу, а також додати обгрунтовуючі таку вимогу документи у 3-денний строк. Проте, відповідних повідомлень відповідач позивачу не подавав.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 04176/4-08 від 12 лютого 1997 року на послуги водопостачання та водовідведення, укладеного між ними. На підставі вказаного договору відповідачу було відкрито особовий рахунок та присвоєно код 7-590, за яким здійснюється розрахунок оплати послуг з водопостачання та водовідведення.

Крім того, позивачем було відкрито відповідачу другий додатковий рахунок та присвоїв код 7-50590, за яким здійснюється розрахунок оплати послуг з постачання питної води, що йде на підігрів та її водовідведення.

Договором № 04176/4-08 на послуги водопостачання та водовідведення, укладеним сторонами у справі 12 лютого 1997 року, не передбачено надання послуг щодо постачання питної води, що використовується на підігрів гарячої води та не зареєстровано лічильники для постачання води, яка використовується на підігрів гарячої води.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Позивач в період з грудня 2006 року по червень 2008 року надав відповідачу за договором № 04176/4-08 від 12 лютого 1997 року послуги з водопостачання та водовідведення по коду 7-590 для потреб холодного водопостачання обсягом 80 740, 00 куб.м.

З розрахунку позивача вбачається, що відповідачем було сплачено відповідно до умов договору за послуги водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 123 346, 14 грн., що свідчить про відсутність заборгованості відповідача за спірним договором за період з грудня 2006 року по червень 2008 року.

В матеріалах справи відсутні доказів порушення відповідачем строків оплати послуг з водопостачання та водовідведення у відповідності до умов договору № 04176/4-08 від 12 лютого 1997 року.

Зважаючи на викладене, правові підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 04176/4-08 від 12 лютого 1997 року на послуги водопостачання та водовідведення та інфляційних втрат були відсутні.

Тому суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив ПАТ АК Київводоканал в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ АК Київводоканал залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 25.07.2011р. по справі №52/154 без змін.

Справу №52/154 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Пантелієнко В.О.

Судді Верховець А.А.

ОСОБА_1

26.09.11 (відправлено)