ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2011 р. Справа № 12/201

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр"

до відповідача ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 "Селищанський гранітний кар'єр" та його дочірніх підприємств

про стягнення в сумі 15 993 грн. 28 коп.

Суддя О.Г.Крейбух

Представники:

Від позивача : представник ОСОБА_3, довіреність № 379 від 07.07.10 р.

Від відповідача : представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 10000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р., інфляційних нарахувань у сумі 5179,4 грн., 3 % річних у сумі 613,88 грн. та штрафу у розмірі 200,00 грн.

Представник позивача в судових засіданнях 11.01.2011р. та 18.01.2011р. позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні 11.01.2011р. позовні вимоги заперечив, участі уповноваженого представника в судовому засіданні 18.01.2011р. не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.01.2011р.

В обгрунтування заперечень на позов відповідач зазначає, що спір у справі непідвідомчий господарським судам України, поскільки ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»отримала позику на підставі договору від 28.12.2010р. відповідно до п.6.1 Колективного договору. Вважає, що правовідносини між сторонами виникли з трудових та соціально-економічних відносин між роботодавцем та профспілкою. В подальшому відповідач зазначає, якщо суд не припинить провадження у справі на підставі п.1 ст.80 ГПК України, просить зупинити провадження у даній справі № 12/201 до вирішення повязаної з нею справи № 2-990, що розглядається в порядку цивільного судочинства Сарненським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»на користь ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»16350,00 грн. У разі, якщо суд не задоволить і цю вимогу, відповідач просить зарахувати зустрічні вимоги у сумі 16350,00 грн., які підтверджуються ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.05.2009р. у справі № 19/53, на підставі ст.606 ЦК України у звязку з поєднання боржника і кредитора в одній особі в особі ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр».

В судовому засіданні 11.01.2011р. оголошувалася перерва до 12:50 год. 18.01.2011р. для надання можливості позивачу подати додаткові докази платіжне доручення на підтвердження надання позики.

Суд відхиляє клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 12/201 до розгляду іншої справи № 2-990, яка розглядається в порядку цивільного судочинства в Сарненському районному суді «Про стягнення з ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр» боргу на користь профспілки в сумі 16350,00 грн.»з огляду на таке.

Відповідно до ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Так, Сарненським районним судом Рівненської області розглядається справа № 2-990 2009р. за позовом профспілки працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр» та його дочірніх підприємств до відповідача ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»про стягнення боргу у сумі 16350,00 грн., який виник внаслідок невиконання останнім п.6.1 Колективного договору і невідрахування не менше ніж 0,3 % фонду оплати праці профспілці.

Предметом розгляду даної справи № 12/201 між тими ж сторонами є стягнення заборгованості, яка виникла у звязку з невиконанням профспілкою працівників своїх зобовязань зо договором про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р.

Відтак, справа № 12/201, що розглядається господарським судом Рівненської області, і справа № 2-990 2009р., що розглядається Сарненським районним судом Рівненської області, не повязані між собою, а тому підстав для зупинення провадження у справі № 12/201 немає.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України позивачу роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний карєр»(надалі позикодавець, позивач) та профспілкою працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»та його дочірніх підприємств (надалі профспілка працівників, позичальник, відповідач) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (надалі Договір), згідно з яким позикодавець надає, а позичальник приймає поворотну фінансову допомогу (позику) з поверненням, в терміни та на умовах, визначених договором баз нарахування відсотків чи будь-якої іншої винагороди по ній. Позика надається в розмірі 10000,00 грн. /а.с.4/.

Умовами розділу 2 Договору передбачено, що позика надається шляхом безготівкового перерахування відповідних сум на розрахункових рахунок позичальника, відкритий у банківський установі. Мета використання позики: виконання статутних цілей позичальника.

Так, відповідно до умов Договору ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»надано профспілці працівників поворотну фінансову допомогу згідно договору від 21.11.2006р. у розмірі 10000,00 грн. по платіжному дорученню від 24.11.2006р. № 1346. Даний факт визнається і не заперечується відповідачем /а.с.23/.

Згідно з розділом 3 Договору позика підлягає поверненню в національній валюті України в строк не пізніше 21 листопада 2008 року.

Відповідачем позика у розмірі 10000,00 грн. позивачу до 21.11.2008р. не повернута.

При прийнятті судового рішення за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, укладений між позивачем і відповідачем договір про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р. є за своєю правовою природою договором позики, тобто цивільно-правовою угодою.

Факт прийняття грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. по платіжному дорученню від 24.11.2006р. № 1346 позичальником - профспілкою працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»свідчить про наступне схвалення відповідачем договору від 21.11.2006р., який створює для нього цивільні права і обов'язки з моменту укладання договору.

Згідно з п.6.1 Колективного договору ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр», схваленого загальними зборами трудового колективу 04.03.2005р., адміністрація зобовязується створити необхідні умови для роботи профспілкової сторони (в тому числі щомісячно перераховувати їй кошти на культурно-масову, оздоровчу та іншу роботу в розмірі не менше 0,3 % від фонду оплати праці підприємства) /а.с.32-33/.

Тобто п.6.1 Колективного договору не містить зобовязань адміністрації ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»по наданню позики (поворотної фінансової допомоги) профспілці працівників підприємства, а тому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що поворотну фінансову допомогу профспілка працівників отримала відповідно до п.6.1 Колективного договору, діючого на підприємстві.

За наведеного, спір у справі виник на підставі укладеної та схваленої сторонами цивільно-правової угоди, а не з трудових та соціально-економічних відносин, як вважає відповідач.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

· спорів про приватизацію державного житлового фонду;

· спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

· спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

· спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

· інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відтак, поскільки спір між позивачем та відповідачем виник на підставі договору від 21.11.2006р., що є цивільно-правовою угодою, то він підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК України визначено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3.1 Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р. позика підлягає поверненню не пізніше 21 листопада 2008 року.

Відповідач своїх обовязків по поверненню позики у розмірі 10000,00 грн. до 21.11.2008р. не виконав, позику в обумовлені строки не повернув.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 10000,00 грн. за договором від 21.11.2006р. є такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню на підставі ст.526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України.

Відповідно до част.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поскільки несвоєчасне повернення позики відповідачем має місце, то позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є підставними, однак, суд не приймає розрахунок вказаних сум у зв'язку з невірним визначенням позивачем початку прострочення боржника.

Згідно з частиною 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поскільки відповідач позику у сумі 10000,00 грн. до 21.11.2008р. не повернув, то прострочення боржника починається з 22.11.2008р.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення» мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. А тому суд здійснює розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат.

3 % річних за період з 22.11.2008р. по 08.12.2010р. 746 днів прострочення:

10000,00 грн. х 3 : 100 : 365 х 746 = 613,15 грн.

Інфляційні втрати за період з 22.11.2008р. по 08.12.2010р.:

10000,00 грн. х (1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,009 х 1,005 х 1,011 х 1,008 х 1,009 х 1,011 х 1,009 х 1,018 х 1,019 х 1,009 х 1,012 х 1,029 х 1,005 х 1,003) 10000,00 грн. = 2636,00 грн.

Тобто за розрахунком суду позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню частково у сумі 613,15 грн. та 2636,00 грн. відповідно.

Пунктом 4.2 Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р. сторони погодили відповідальність позичальника в разі прострочення терміну повернення позики у вигляді сплати позикодавцю штрафу в розмірі 2 % від суми договору.

Поскільки прострочення відповідача по поверненню позики має місце, то позовні вимоги про стягнення штрафу у сумі 200,00 грн. є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідач просить провести зарахування зустрічних однорідних вимог боргу ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»перед профспілкою працівників у сумі 16350,00 грн., який виник за період липень-грудень 2006 року та вересень-листопад 2008 року, на підставі ст.601, част.1 ст.606 ЦК України.

Відповідно до ст.601 ЦК України Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Пунктом 5.4 Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2006р. сторони погодили, що у разі відсутності коштів в позичальника необхідних для повернення позики, за згодою позикодавця можливе зарахування суми позики в рахунок оплати первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі визначеному колективним договором.

Відповідач до позивача із заявою про зарахування 10000,00 грн. - суми неповернутої позики за Договором від 21.11.2006р. в рахунок оплати профспілці на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу на підставі п.5.4 Договору від 21.11.2006р. не звертався, а позивач такої згоди не надавав.

Суд не приймає твердження відповідача про те, що з ухвали господарського суду Рівненської області від 20.05.2009р. видно, що борг товариства перед профспілкою станом на 01.02.2009р. становить 16350 гривень, виходячи з такого.

Відповідно до ст.86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Ухвала господарського суду має містити:

1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад);

2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала;

3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство;

4) висновок з розглянутого питання;

5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.05.2009р. у справі № 19/53 провадження у справі за позовом профспілки працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»та його дочірніх підприємств до ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»припинено на підставі п.1 част.1 ст.80 ГПК України, поскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України /а.с.30/.

З ухвали господарського суду Рівненської області від 20.05.2009р. у справі № 19/53 вбачається, що судом при стислому викладені суті спору зазначено:

«Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16350,00 грн. В обгрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_2 "Селищанський гранітний кар'єр" відповідно до ст. 250 КЗпП України, ст. 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" зобов'язаний відраховувати кошти профспілковій організації в розмірі не менше ніж 0,3 % фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати. Однак, відповідач в порушення зазначених норм, за період з липня по грудень 2006 року, з вересня по грудень 2008 року та січень 2009 року відрахування не здійснив. За таких обставин просить стягнути кошти в судовому порядку».

Тобто в ухвалі господарського суду Рівненської області від 20.05.2009р. у справі № 19/53 не встановлено факт наявності заборгованості у сумі 16350,00 грн. ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»перед профспілкою працівників ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»та його дочірніх підприємств, а лише стисло викладено суть спору у справі.

Окрім того, борг у сумі 16350,00 грн. ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»не визнається і питання його стягнення вирішується в порядку цивільного судочинства Сарненським районним судом Рівненської області у справі № 2-990 2009р./а.с.12/.

Відповідно до статті 606 ЦК України, зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Оскільки відповідно до ст. 509 ЦК зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, поєднання двох сторін в одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Таке поєднання може бути наслідком правонаступництва. Для юридичних осіб подібна ситуація може виникнути внаслідок ліквідації з правонаступництвом (злиття, приєднання тощо).

Враховуючи викладене, заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог боргу ОСОБА_2 «Селищанський гранітний карєр»перед профспілкою працівників у сумі 16350,00 грн., який виник за період липень-грудень 2006 року та вересень-листопад 2008 року, на підставі ст.601, част.1 ст.606 ЦК України, до задоволення не підлягає.

Загальна сума задоволених позовних вимог - 13449,15 грн.

Відношення задоволених позовних вимог до заявлених 84,09 %.

Відповідно до статті 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, пов'язані з розглядом справи, пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме державне мито за подання позовної заяви у сумі 134,49 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 198,45 грн.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 "Селищанський гранітний кар'єр" та його дочірніх підприємств (вул.Заводська, 1А, с.Селище, Сарненський район, Рівненська область, 34552, іден.код 33521168) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр" (вул.Заводська, 1А, с.Селище, Сарненський район, Рівненська область, 34552, іден.код 14338719) заборгованість за договором від 21.11.2006р. у сумі 10000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у сумі 2636 грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 613 грн. 15 коп., штраф у сумі 200 грн. 00 коп., державне мито за подання позовної заяви у сумі 134 грн. 49 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 198 грн. 45 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В позові про стягнення 2543,40 грн. інфляційних нарахувань та 0,73 грн. - 3 % річних - відмовити.

Суддя Крейбух О. Г.

повне рішення складено "24" січня 2011 року

Помічник судді

ОСОБА_4