КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2011 № 19/177-10/3/20-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Криворотько В.В.,

за участі представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 07.12.2011 року,

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Київській області на рішення господарського суду Київської області від 23.08.2011 року

у справі № 19/177-10/3/20-11 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Державної екологічної інспекції в Київській області,

до Національного університету біоресурсів і природокористування України

в особі відокремленого підрозділу «Боярська лісова дослідна станція»

за участю

третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на

стороні відповідача:

1) Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання

Комплексна експедиція,

2) Київське обласне управління лісового та мисливського господарства

про стягнення 10 500 537. 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Київській області звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу «Боярська лісова дослідна станція» про стягнення 10 500 537, 00 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.08.2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду, Державна екологічна інспекція в Київській області, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просила скасувати рішення господарського суду Київської області та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2011 року апеляційна скарга прийнята до апеляційного провадження та призначена до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити в силі, апеляційну скаргу без задоволення.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надали суду свої пояснення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, зокрема через те, що судом першої інстанції не враховано, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства складений з порушенням приписів чинного законодавства а також порушено встановлений порядок здійснення перевірки.

В судовому засідання колегією суддів Київського апеляційного господарського суду 07. 12.2011 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 та ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264 від 25.06.1991 року, відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси які залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний час (земля, надра, води атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Положеннями Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року N1264-XII (із змінами та доповненнями) передбачено, що спеціально уповноваженими державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, їх органи на місцях та інші державні органи, до компетенції яких законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій (ч. 3 ст. 16); до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належить, зокрема, подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (частина 1 статті 20).

Згідно затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.2006 року «Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі, до завдань останньої віднесено здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п.3), а до її повноважень - право подавати позови про відшкодування втрат і збитків, завданих внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п. 5).

01-11 червня 2010 року Державною екологічною інспекцією в Київській області, на підставі наказу № 190 від 25.05.2010 року, проведено перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до п.4.8 «Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року N 464, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 року за N 18/16034 (далі - Порядок № 464) за результатами проведеної перевірки, в тому числі спільної з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається акт перевірки вимог природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки складено акт № 255 від 01-11 червня 2010 року, з якого вбачається, що заготівля деревини здійснювалася за відсутності розрахункової лісосіки на 2010 рік (т.1 а.с. 7-15)

На підставі вказаного акту винесено припис від 15.06.2010 року № 255, яким зобовязано ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» надати завірену копію розрахункової лісосіки на 2010 рік, затвердженої наказом центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища (термін виконання до 17.06.201 року) (т.1 а.с. 16-17).

Відповідно до пунктів 4.23, 4,24, 4.25 Порядку № 464 на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Мінприроди, який здійснював перевірку. У разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання приписів особисто, припис відправляється рекомендованим листом.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду перевіривши наявні матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що складений 01-11.06.10 року акт перевірки № 255 не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме не містить посилань на обставини та суть порушення, та не встановлює які сами норми чинного законодавства були порушені позивачем. Відтак, вказаний акт не є належно складеним, та не може слугувати доказом вчинення правопорушення.

За результатами позапланової перевірки, проведеної 02.07.2010 року Державною екологічною інспекцією в Київській області, встановлено, що вимоги припису від 15.06.2010 року № 255 виконані не були(т.1 а.с.18-19).

Однак, як встановлено судом першої інстанції, на період проведення перевірки, надання відповідачу дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства проводилось на підставі діючого на той час наказу Мінприроди України від 09.06.1999 року № 128 (який був скасований наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 12 серпня 2010 року № 334 «Про затвердження розрахункової лісосіки для відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція») та згідно приписів ст. 71 Лісового кодексу України.

Згідно ст.ст. 65, 67, 69, 71 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

У порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини в порядку рубок головного користування; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток).

Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства.

На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Відповідно до п. 6 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 472 від 25.10.2010 року «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок погодження та затвердження розрахункових лісосік» затверджена в установленому порядку розрахункова лісосіка для постійних лісокористувачів (власників лісів) діє до відміни її наказом Мінприроди. Перегляд розрахункової лісосіки здійснюється у таких випадках: прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок з режимом обмеженого лісокористування; прийняття рішення про виділення на території постійного лісокористувача (власника лісів) земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; інших змін, що впливають на розрахункову лісосіку (стихійні лиха, передача у державну, комунальну чи приватну власність, надання у постійне користування для ведення лісового господарства земельних лісових ділянок відповідного об'єкта лісовпорядкування, припинення права користування ними тощо).

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених вимог, оскільки на момент проведення перевірки відповідач здійснював свою діяльність за розрахунковою лісосіки рубок головного користування на підставі наказу Мінприроди України від 09.06.1999 року № 128, який діяв до 12.08.2010 року та тратив чинність згідно наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 12 серпня 2010 року № 334 «Про затвердження розрахункової лісосіки для відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України « Боярська лісова дослідна станція».

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Київської області від 23.08.2011 року у справі № 19/177-10/3/20-11 відповідає дійсним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, керуючись ст. ст. 43, 99, 101 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Київській області на рішення господарського суду Київської області від 23.08.2011 року у справі № 19/177-10/3/20-11 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 23.08.2011 року у справі № 19/177-10/3/20-11 залишити без змін.

3. Постанова Київського апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

4. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

5. Матеріали справи № 19/177-10/3/20-11 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Федорчук Р.В.

Судді Ткаченко Б.О.

ОСОБА_1