ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

"01" квітня 2011 р. Справа № 5023/2202/11

вх. № 2202/11

Суддя Чистякова І.О.

розглянувши заяву Приватного підприємства "РКС", м. Харків

про визнання банкрутом Приватне підприємство "РКС", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Керівник боржника - Приватного підприємства "РКС" звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою проведення санації.

В обгрунтування заяви директор посилається на прийняте єдиним засновником рішення 21 лютого 2011 року про звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "РКС" з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство, оскільки згідно балансу боржника станом на 01.01.2011р. сума кредиторської заборгованості склала 8 885 100,00 грн., а вартість активів 7 348 300,00 грн., та станом на 01.01.2011р. боржник має непокритий збиток у розмірі 1 676 100,00 грн. Боржником було розроблено план санації, який було затверджено кредиторами, що в сукупності мають кредиторську заборгованість у розмірі 4 654 904,09 грн. - 52,39% загальної суми кредиторської заборгованості.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає за необхідне повернути заяву боржника без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівник боржника має право подати згідно з вимогами статті 7 цього Закону заяву про порушення справи про банкрутство боржника з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство за таких умов:

- за наявності рішення органу, до повноваження якого, згідно з законодавством або установчими документами боржника, віднесено право приймати рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, а у випадку, якщо такі повноваження не визначені, - за наявності рішення органу боржника, до повноваження якого віднесено прийняття рішення щодо реорганізації чи ліквідації боржника;

- за наявності плану санації та письмової згоди кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує п'ятдесят відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, на впровадження зазначеного плану та на призначення керуючим санації керівника боржника.

Отже, стаття 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає звернення боржника з заявою про порушення справи про банкрутство на загальних підставах, встановлених ст. 7, з обов`язковим виконанням також додаткових вимог, встановлених ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки у цьому випадку процедура розпорядження майном боржника окремо не проводиться, а одночасно з порушенням справи про банкрутство відкривається процедура санації.

В свою чергу стаття 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимагає надання боржником документів, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за загальною процедурою банкрутства ознаки неплатоспроможності боржника з`ясовуються судом у підготовчому засіданні.

Оскільки у справі про банкрутство, порушеній за статтею 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відсутнє підготовче засідання, то ознаки неплатоспроможності боржника з`ясовуються судом на стадії прийняття заяви про порушення справи про банкрутство.

Неплатоспроможність, це неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов'язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності (абз. 2 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відмінність процедури банкрутства за ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" полягає в тому, що в цьому випадку процедура банкрутства спрямована на санацію боржника, тоді як при загальній процедурі банкрутства за наслідками стадії розпорядження майном можлива або санація, або ліквідація боржника.

Але в будь - якому випадку у боржника повинні бути ознаки неплатоспроможності або її загрози. Інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного.

Боржник не повинен доводити свою неплатоспроможність лише в єдиному випадку - при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, який ліквідується власником). Тут має місце неоплатність, яку встановлює боржник в процесі ліквідації.

Як вбачається з матеріалів заяви, до заяви про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "РКС" додані копія постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 13 січня 2011 року, рішення єдиного учасника приватного підприємства "РКС" від 21 лютого 2011 року, план санації, погоджений з ТОВ "Сігур", ТОВ "Інновіда - Україна", ТОВ "Фансідар", ТОВ "Компанія "Опціон", ТОВ "Іфріт" та ФОП ОСОБА_1, копія балансу та фінансового звіту станом на 31 грудня 2010 року, письмові згоди кредиторів - ТОВ "Інновіда - Україна", ТОВ "Фансідар", ТОВ "Компанія "Опціон", ТОВ "Іфріт" та ФОП ОСОБА_1 на проведення санації боржника, застосування запропонованого боржником плану санації, а також призначення керуючим санації керівника підприємства.

Згідно вимог ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредиторська заборгованість боржника повинна підтверджуватись даними його бухгалтерського обліку.

Боржник у поданій заяві зазначає, що згідно даних бухгалтерського обліку його кредиторська заборгованість станом на 01.01.2011р. складає 8885100 грн., в той час як відповідно до балансу станом на 01.01.2011р. боржник мав оборотні та необоротні активи на загальну суму 7348300 грн. Таким чином, враховуючи, що у боржника оборотних та необоротних активів менше ніж його кредиторська заборгованість, було прийнято рішення про звернення до суду з заявою про порушення справи про банкрутство у порядку ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні підтверджуватись певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

В свою чергу, за правилами статті 11 вищенаведеного Закону на основі даних бухгалтерського обліку складається баланс, який є складовою частиною фінансової звітності підприємства.

Отже баланс боржника є лише документом фінансової звітності, який складається на підставі відповідних первинних документів.

Відтак баланс боржника не є первинним бухгалтерським документом та не може самостійно підтверджувати наявність або відсутність кредиторської заборгованості.

Згадані первинні документи не надано боржником до заяви про порушення справи про банкрутство.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, розмір вимог кредиторів повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно - правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви боржника додаються рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду з заявою, крім випадків, передбачених частиною п'ятою цієї статті; бухгалтерський баланс на останню звітну дату, підписаний керівником і бухгалтером підприємства-боржника; перелік і повний опис заставленого майна із зазначенням його місцезнаходження та вартості на момент виникнення права застави; рішення загальних зборів акціонерного товариства, учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю, яке визначає уповноважену особу акціонерів, учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, якщо це питання було вирішене ними; протокол загальних зборів працівників боржника, на якому обрано представника працівників боржника, уповноважену особу акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю для участі в арбітражному процесі під час провадження у справі про банкрутство, а в разі неможливості скликання таких зборів - рішення конференції (зборів) представників працівників боржника, уповноважених осіб акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю та інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Боржником не надано первинні документи, які б підтверджували наявність або відсутність заборгованості боржника перед кредиторами.

Баланс боржника станом на 31 грудня 2010 року не може достовірно підтверджувати наявність або відсутність такої заборгованості.

З наданого балансу не вбачається, що кредиторами боржника є ТОВ "Сігур", ТОВ "Інновіда - Україна", ТОВ "Фансідар", ТОВ "Компанія "Опціон", ТОВ "Іфріт" та ФОП ОСОБА_1 та те, що загальна сума їх вимог перевищує п`ятдесят відсотків кредиторської заборгованості боржника.

Встановлення вищезазначених обставин має істотне значення для вирішення питання щодо порушення провадження у справі про банкрутство та відкриття процедури санації боржника відповідно до ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки саме ці особи погодили наданий план санації.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість, вказана боржником в заяві про порушення справи про банкрутство, не співпадає з даними документів його фінансової звітності (баланс станом на 31 грудня 2010 року).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризація активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно - матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994р. №69, проведення інвентаризації є обов`язковим один раз на рік.

Крім того, до заяви боржника не додані документи в підтвердження його неплатоспроможності, як цього вимагає ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (рішення суду про стягнення заборгованості, наказ на примусове виконання судового рішення, постанова про відкриття виконавчого провадження, претензія, угоди, накладні, рахунки, акти виконаних робіт, доказів, проведення інвентаризації активів і зобов`язань тощо).

За відсутності таких документів немає ознак неплатоспроможності боржника або загрози його неплатоспроможності. Зокрема, не вбачається строк виконання грошових зобов`язань перед кредиторами.

Також заявником не надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день подачі заяви, в якому зазначається учасники приватного підприємства "РКС", дані про керівника юридичної особи та дані про особу, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у т.ч. підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом заява про порушення справи про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі, підписується керівником боржника чи кредитора (іншою особою, повноваження якої визначені законодавством або установчими документами).

Боржником не подано достатніх доказів наявності повноважень ОСОБА_2 на підписання заяви про порушення справи про банкрутство, доказів того, що ТОВ "Сігур", яким прийнято рішення 21 лютого 2011 року про звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "РКС" з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство, є єдиним учасником підприємства боржника, що має право приймати відповідне рішення, не надано витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, установчих документів боржника, що є підставою для повернення заяви про порушення справи про банкрутство на підставі ч.1 ст. 9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону.

При таких обставинах, виходячи з вищевикладеного суд вважає, що заява боржника підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст. 9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, п.2 ч.1 ст. 9, 11, 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 9, ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", ст. 34, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Приватному підприємству "РКС" заяву вх.2202/11 від 30.03.2011р. про порушення справи про банкрутство і додані до заяви документи без розгляду на 25 аркушах.

2. Розяснити, що повернення заяви про порушення справи про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Чистякова І.О.