Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО ПОРУШЕННЯ

СПРАВИ ПРО БАНКРУТСТВО ОСОБА_1

від "22" грудня 2011 р. № 19/5007/50/11-П

Господарський суд у складі судді Макаревича В.А. , розглянувши матеріали

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі (м.Андрушівка) < Текст >

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Волосівське" (с. Волосів, Андрушівського району)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2011р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі ( м. Андрушівка, Житомирської області) № 13737/06 від 06.12.2011р. до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Волосівське" (с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області) про порушення справи про банкрутство у порядку ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 9 Закону, суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону, а також з підстав, передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

Частиною 1 ст. 7 Закону визначено, що заява про порушення справи про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі, підписується керівником боржника чи кредитора (іншою особою, повноваження якої визначені законодавством або установчими документами) громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності (його представником) і повинна містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів.

Відповідно до ч.3 ст.6 названого Закону, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника становлять не менше 300 мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Інше передбачено ст. 52 цього Закону, яка визначає особливості порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника. Зокрема, за приписами цієї статті кредитор вправі звернутися із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань самим кредитором.

Виходячи з викладеного, частина 3 ст. 6 Закону містить загальні норми, а стаття 52 Закону передбачає спеціальні норми, які регулюють банкрутство за спрощеною процедурою.

Отже, справа про банкрутство відсутнього боржника може бути порушена незалежно від розміру грошових вимог кредитора, які повинні мати безспірний характер, а також незалежно від спливу 3-х місячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 6 Закону, встановленого для їх погашення, з моменту відкриття виконавчого провадження.

За змістом п. п. 30 та 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009 року "Про судову практику в справах про банкрутство" поняття страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, порядок та строки їх сплати визначаються за правилами законів про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Разом з тим, Законом визначено вичерпне коло зобов'язань, які не включаються до складу грошового зобов'язання, в тому числі, зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ( страхових внесків), якими зокрема, є неустойка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду.

З огляду на викладене, Закон не відносить суми неустойки (пені, штрафів), інших фінансових санкцій, що стягуються Пенсійним фондом України та його управліннями на місцях за порушення пенсійного законодавства до складу вимог кредитора. Такі суми враховуються окремо та не можуть бути підставою для порушення провадження у справі про банкрутство боржника, не зважаючи на їх безспірність.

Статтею 1 Закону передбачено, що безспірні вимоги кредиторів - вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

При цьому безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство (даної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 18.01.11р. у справі №Б-19/102-10, у постанові від 11.01.11р. у справі №П29/2139-10).

Тобто, Закон встановлює, що кредитор зобов'язаний викласти в заяві обставини, що підтверджують безспірність грошових вимог до боржника, та обставини його відсутності, які мають бути підтверджені належними доказами, за виключенням обов'язку доведення обставин щодо строку виникнення зобов'язання та його розміру.

Так, відповідно до ч. 8 статті 7 Закону до заяви кредитора додаються відповідні документи: р і ш е н н я с у д у, господарського суду, які розглядали вимоги кредитора до боржника; копія неоплаченого розрахункового документа; за яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, з підтвердженням банківською установою боржника про прийняття цього документа до виконання із зазначенням дати прийняття, виконавчі документи (виконавчий лист, виконавчий напис нотаріуса тощо) чи інші документи, які підтверджують визнання боржником вимог кредиторів.

Також, у частині 10 статті 7 Закону зазначено, що до заяви кредитора, який здійснює контроль за правильністю та своєчасністю справляння обов'язкових платежів додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов'язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з заяви про порушення справи про банкрутство, заявник вказує на те, що загальна заборгованість перед Управлінням ПФУ в Андрушівському районі станом на 01.12.2011р. становить 101432,43 грн.

Проте, доказів, які б свідчили про безспірність вищевказаної суми заборгованості та вжиття заходів до отримання заборгованості у встановленому порядку, заявником не додано.

Слід зазначити, що до матеріалів заяви долучені лише постанови ВДВС Андрушівського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.03.2011р. по виконанню рішень УПФУ в Андрушівському районі №93 та №94 від 18.03.2010р. на загальну суму 3196,73 грн. При цьому не додані самі рішення, постанови ВДВС про відкриття виконавчих проваджень, інші докази, які б свідчили про наявність безспірного боргу (крім штрафу та пені) боржника перед заявником.

Крім того, заявником не додано доказів, які б підтверджували відсутність у боржника коштів на рахунках та майна (довідки ДАІ, БТІ, Інспекції Держтехнагляд, Управління Держкомзему).

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно із ст. 38 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальних норм, які виступають в якості гарантії достовірності отриманої інформації. Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення заяви Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі ( м. Андрушівка, Житомирської області) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Волосівське" (с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області) про порушення справи про банкрутство з доданими до неї документами без розгляду.

Відповідно до п.2 ст.9 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 7,9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі ( м. Андрушівка, Житомирської області) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Волосівське" (с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області) про порушення справи про банкрутство без розгляду.

Додаток на 28 аркушах .

< Ухвалу про відмову у прийнятті заяви може бути оскаржено через господарський суд Житомирської області до Рівненського апеляційного господарського суду. >

Суддя Макаревич В.А.

1- в наряд

2- заявнику (рек. з пов.)