ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
------------------------------------------------------------------------------
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 р. Справа №12/80

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарях Кадусі Н.В., Луговій І.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче мале підприємство «Антарія»до закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат»про стягнення 72013 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача, на підставі договору купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту № 19/09 від 08.07.2009 року, 71023 грн. основного боргу за поставлений товар, 990 грн. 0,3 % за користування чужими грошовими коштами та відшкодування судових витрат - державного мита в розмірі 721 грн., 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні представник позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце судових засідань (повідомлення про вручення поштового відправлення), які були призначені господарським судом на 10 годину 09 лютого 2010 року, 12 годину 30 хвилин 02 березня 2010 року, 11 годину 30 хвилин 11 березня, явку свого представника в судові засідання не забезпечив. Відповідно до ст. 75 ГПК України суд розглянув справу без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав.

08.07.2009 року сторонами укладено договір купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту № 19/09, за умовами якого продавець (позивач) зобовязується передати товар, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити його. Відповідно до п. 2.2., 2.4., 2.6. договору, загальна вартість товару разом з ПДВ складає 66000 грн., оплата за товар здійснюється з відстроченням кінцевого розрахунку на період до 31 грудня 2009 року, за користування відстрочкою покупець сплачує продавцю 0,3 % за кожний місяць відстрочення кінцевого розрахунку. Вартість товару визначена виходячи з курсу гривні по відношенню до євро, встановленого НБУ на дату формування ціни на товар, при зростанні курсу євро по відношенню до гривні на момент кінцевого розрахунку, вартість неоплаченого покупцем товару підлягає перерахунку.

На виконання договору за видатковою накладною № А-00000236 від 09.07.2009 року та довіреністю серії ЯПС № 230677 від 08.07.2009 року, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 66000 грн.

Відповідач свої зобовязання по договору не виконав, поставлений товар не оплатив. Згідно розрахунку позивача станом на 04.01.2010 року, проіндексована заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар складає 71023 грн. (за курсом НБУ співвідношення гривні до євро станом на 04.01.2010 року складав 11,44 грн. )

Наявність і розмір вищеназваного невиконаного грошового зобовязання відповідачем допустимими доказами не спростовано, навпаки, підтверджено актом звірки взаєморозрахунків від 01.02.2010 року.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Ст. 694 п. 5 ЦК, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Вимога позивача про стягнення процентів передбачена п. 2.4. договору, відповідає ст. 536 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений і визнаний вірним.

Згідно ст. ст. 632 п. 2, 691 п. 3 ЦК, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Ст. ст. 524, 533 п. 2 ЦК визначають, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, вищенаведені норми ЦК України передбачають можливість встановлення сторонами грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті, тому коригування платежів на зміну курсу гривні євро в договорі (п. 2.6.) суд вважає правомірним, але розрахунок позивача неправильним. Зміна курсу євро по відношенню до гривні на момент кінцевого розрахунку передбачає перерахунок вартості неоплаченого покупцем товару. Наслідком проведення перерахунку суми боргу за поставлений товар відповідно курсу гривні по відношенню до євро станом на день винесення рішення (за курсом НБУ станом на 11.03.2010 року, курс євро становить 10,86 грн. за 1 євро), сума основного боргу становить 66786 грн. 12 коп., що є зменшенням розміру позовних вимог.

Частина 4 статті 22 ГПК України визначає зміну підстави або предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог виключно як право, а не обовязок позивача. Пунктом 2 статті 83 ГПК передбачено право господарського суду щодо виходу за межі позовних вимог за наявності передбачених цією нормою умов і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Позивач письмового клопотання про зменшення розміру позовних вимог не подавав, в судовому засіданні його представник наполягав на задоволенні позову згідно перерахунку суми боргу в уточненому розмірі згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2010 року.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються частково.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеній частині позову - сплачене державне мито в розмірі 678 грн. 60 коп. та 222 грн. 12 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 900 грн. 72 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат», вул. Геронимівська, 1, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, інд. 19601, р/р НОМЕР_1 в ТОВ Укрпробанк, МФО 354927, , ІПН 55, св-во №32154268 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче мале підприємство «Антарія», вул. Машинобудівників, 2б, смт. Чабани, Київська область, інд. 08162, р/р 26005851 в ВАТ Кредитпромбанк, МФО 300863, , ІПН 10, св-во № 786 грн. 12 коп. основного боргу, 990 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 900 грн. 72 коп. судових витрат.

В решті позову в частині стягнення боргу на суму 4236 грн. 88 коп., 56 грн. 28 коп. судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його прийняття.

Суддя В.М. Грачов