ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.10р. Справа № 3/113-10

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 66 704,40 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - ОСОБА_1, юрисконсульт, дов. №20-52 від 13.01.10р.

відповідача - ОСОБА_2, юрисконсульт 1-ої категорії, дов. №415 від 01.01.10р.

ОСОБА_3, юрисконсульт 2-ої категорії, дов. №416 від 01.01.10р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 66 704,40 грн. безпідставно списаних коштів, посилаючись на те, що у супереч вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 14.10.2008р. № 925 "Про першочергові заходи щодо стабілізації ситуації, що склалася в гірничо-металургійному та хімічному комплексі", якою постановлено Міністерству транспорту та зв'язку, Міністерству економіки, Міністерству фінансів утримуватися у період до 01.04.2010р. від підвищення для підприємств гірничо-металургійного та хімічного комплексу тарифів на перевезення вантажів, зазначених у додатку 2, Відповідач не застосував знижки до тарифів на перевезення вантажів (прокату) на відстань до 300 км.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що спірна сума нарахована та списана на підставі наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.09р. № 317 "Про затвердження Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги" (Тарифне керівництво №1). Зазначає, що плата за перевезення вантажу нарахована вірно, оскільки дія телеграфного розпорядження № ЦЗМ-14-688 від 29.04.09р. поширювалась на відстань перевезення понад 300 км, а Позивач здійснював відправлення вантажів на відстань до 300 км, тобто такі перевезення не підпадали під дію вказаного розпорядження про застосування коефіцієнту 1.122 й, відповідно до цих перевезень застосовувався коефіцієнт 1.230.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору № ПР/ДН-3-05 83/251/НЮ/20/2005/1674 від 01.06.05р. (далі Договір), Відповідач надає Позивачеві послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, а Позивач здійснює розрахунки за ці послуги.

Згідно з п. 3.2 Договору, у міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми з особового рахунку Вантажовласника (Позивача) на підставі перевізних документів, накопичувальних карток та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем у період з 01.05.09р. по 10.05.09р. зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці здійснювалась відправка вагонів із вантажем прокату чорного металу на відстань до 300 км., копії відповідних квитанцій про приймання вантажу знаходяться у матеріалах справи.

Згідно з розрахунком Позивача, Технологічним центром по обробці перевізних документів (далі ТехПД) Державного підприємства "Придніпровська залізниця" внаслідок застосування коефіцієнту 1.230 замість 1.122 до тарифу на перевезення вантажу проведено його перебір та списання грошових коштів з особового рахунку Позивача за вантажами, перевезення яких здійснювалось на відстані до 300 км.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про першочергові заходи щодо стабілізації ситуації, що склалася в гірничо-металургійному та хімічному комплексі" від 14.10.08р. № 925 Міністерству транспорту та зв'язку України приписано утримуватися від підвищення для підприємств гірничо-металургійного та хімічного комплексу тарифів на перевезення вантажів, зазначених у додатку № 2 до цієї Постанови, зокрема, вантажу чорних металів.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.09р. № 317 затверджений Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.09р. за № 340/16356. та набув чинності з 01.05.09р. (п. 6 Наказу).

При цьому у п.4 Наказу зазначено про втрату чинності Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Мінтрансу України від 15.11.99р. № 551 та зареєстрованого у Мін'юсті України 01.12.99р. за № 828/4121.

Отже, Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.09р. № 317 з 01.05.09р. змінені тарифні коефіцієнти, що застосовуються для розрахунку залізничних тарифів та зборів на перевезення вантажів. Так, до введення в дію зазначеного розпорядження коефіцієнт на перевезення вантажів 3-го тарифного класу становив 1.257, після введення в дію 1.230. Тобто відбулося зменшення тарифу.

На адресу Відповідача направлене телеграфне розпорядження заступника Генерального директора Укрзалізниці № НР ЦЗМ-14/688/тел.000346/ЦМ, на підставі якого починаючи з "0"год. 01.05.09р. до "24"год. 30.06.09р. розрахунок плати за перевезення вантажів на відстань перевезення понад 300 км проводиться за тарифами Збірника тарифів із застосуванням наступних коефіцієнтів при перевезеннях чорного металу (брухту чорного металу) у внутрішньому та експортному сполученнях 1.122. Даним розпорядженням також зазначено, що на відстань перевезень до 300 км включно розрахунки проводяться за тарифами Збірника тарифів із застосуванням коефіцієнтів, оголошених розпорядженням Укрзалізниці від 28.04.09р. нр Ц-2/46.

Відповідно до п. 1.1.1 Розділу II "Правила застосування тарифів" Тарифного керівництва № 1 для розрахунку плати за перевезення вантажів потрібно за Тарифним керівництвом № 4 залізниць України визначити відстань перевезення (тарифну відстань).

Згідно з п. 1.1.12 потрібно визначити, до якого тарифного класу або позакласної групи віднесений вантаж, та яким видом відправки здійснюються перевезення, і застосувати до базових ставок плати коефіцієнт, встановлений для даного вантажу та виду відправки.

З телеграфного розпорядження № НР ЦЗМ-14/688/тел.000346/ЦМ від 29.04.09р. вбачається, що його дія поширювалась на відстань перевезення понад 300 км, в той час як Позивач здійснював відправлення вантажів, зазначених у додатку до позовної заяви, на відстань до 300 км, тобто такі перевезення не підпадали під дію вказаного розпорядження про застосування коефіцієнту 1.122.

На підставі зазначеного Наказу ТехПД до всіх перевезень прокату чорних металів до 300 км, правомірно застосовані раніше введені в дію тарифні коефіцієнти 1.230.

Пунктом 4 Розділу І "Загальні положення" Тарифного керівництва №1 визначені повноваження Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) встановлювати та затверджувати відповідно до економічної ефективності та собівартості перевезень пільгові тарифи зі знижкою не більше як 20% від загальних тарифів.

Отже, відповідно до чинного законодавства за певних умов Укрзалізниці надано право встановлювати пільгові тарифи, а Відповідач зобов'язаний виконувати вказівки Укрзалізниці щодо порядку застосування таких тарифів.

Доводи Позивача про наявність в діях Відповідача порушень законодавства про захист економічної конкуренції судом не приймаються, як такі, що не підтверджені належними доказами про направленість таких дій відповідача лише у відносинах із Позивачем, та не підтверджені відповідними рішеннями органів Антимонопольного комітету України. Зазначені пільги передбачались для усіх вантажовідправників, у тому числі й Позивача, на відстань перевезень понад 300 км.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене суд вважає, що Відповідачем правомірно застосовані зазначені тарифи, у звязку з чим позовні вимоги про примусове стягнення з Відповідача спірної суми, як надмірно списаної через перебір тарифу, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на Позивача.

Керуючись 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________