ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"06" липня 2010 р. 17/01-12/1651

Суддя Димбовський В.В., розглянувши матеріали

за позовом Фермерського господарства „Баркософт агро с. Павликівці Волочиський район

до Відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції м. Волочиськ

про визнання дій державного виконавця від відповідача ОСОБА_1 щодо переоцінки майна неправомірними;

про визнання Акту „Переоцінки майна від 07 червня 2010 року нечинним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції м. Волочиськ про визнання дій державного виконавця від відповідача ОСОБА_1 щодо переоцінки майна неправомірними; про визнання Акту „Переоцінки майна від 07 червня 2010 року нечинним.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2)справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 7 цієї ж статті суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається із позовної заяви, відповідачем у позові визначено відділ Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції, тобто однією із сторін є орган наділений владними повноваженнями; предмет позовних вимог становить визнання неправомірними дії державного виконавця щодо переоцінки майна та визнання Акту „Переоцінки майна від 07 червня 2010 року нечинним, прийнятого при здійсненні останнім владних управлінських функцій.

З врахуванням зазначеного, спір носить публічно-правовий характер, внаслідок чого справа є справою адміністративної юрисдикції згідно ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

За таких обставин необхідно відмовити у прийнятті позовної заяви відповідно до п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 15 аркушах.

Суддя В.В. Димбовський