ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
12.05.10 Справа № 5/8
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючого судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В., Якімець Г.Г., при секретарі Боршовському Т.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л», за вих. № 257 від 25.03.2010 року (вх. № місцевого суду 206-03 від 29.03.2010 року, вх. № апеляційного суду 442 від 16.04.2010 року) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.03.2010 року про припинення провадження у справі № 5/8
за участі представника відповідача ОСОБА_1; від позивача не з»явився. Присутньому представнику відповідача розяснено права і обовязки передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України.
Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2010 року змінено склад колегії, що здійснює апеляційне провадження в даній справі: суддю Кузя В.Л. замінено суддею Якімець Г.Г.
Відводів новому складу суду від сторін відповідно до ст. 20 ГПК України не поступало.
Дану ухвалу мотивовано місцевим господарським судом тим, що поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «М.С.Л»на розгляд суду спір не передбачений ст. 12 ГПК України, а тому він не підлягає розгляду в господарських судах, а провадження слід припинити згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.
Товариство з обмеженою відповідальністю «М.С.Л»(надалі ТОВ) в апеляційній скарзі з даною ухвалою не погоджується, просить її скасувати з підстав порушення судом при її винесенні норм процесуального права та неповного з»ясування фактичних обставин справи. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції, припиняючи провадження в справі, не було враховано норм п.п. 6.41, 6.42, 6.43 Правил користування електроенергією, які надають право споживачу оспорювати дії постачальника електричної енергії в разі виявлення ним порушень договору або згаданих Правил, що оформляється рішенням комісії постачальника, і невиконання вимог якого щодо сплати суми збитків, тягне для споживача правові наслідки, передбачені Правилами та Договором, а тому такий спір носить господарський характер. Також апелянт наводить доводи в обґрунтування підстав даного позову. За наслідками скасування оскарженої ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю «М.С.Л»просить задоволити поданий ним позов.
Відповідач Відкрите акціонерне товариство «Львівобленерго»апеляційну скаргу заперечило з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 30/1387 від 07.05.2010 року (вх. № 6051 від 07.05.2010 року). Просить залишити без змін оскаржену ухвалу суду. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення на апеляційну скаргу.
Від позивача представник в судове засідання не з»явився. Однак, апеляційний суд, враховуючи повідомлення його належним чином про час та місце слухання справи, що стверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення йому під розписку ухвали суду від 21.04.2010 року, що знаходиться в матеріалах справи, необов»язковість його явки згідно зазначеної ухвали суду, матеріали справи, вважає, що ним забезпечено право позивача на участь в судовому засіданні, та відповідно, на судовий захист, і, виходячи з положень ст. 101 ГПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 10.03.2010 року у справі № 5/8 в даному судовому засіданні.
Колегія суддів апеляційного суду перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши подані матеріали, дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Статтею 3 Закону України «Про електроенергетику»відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною 4 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 1, 3, 4 п. 6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.
Згідно з абз. п. 6.43 ПКЕЕ, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Абзацом 5 цього ж пункту ПКЕЕ передбачено, що спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта, визначення розміру коштів, належних до оплати, здійснення платежів вирішуються у судовому порядку.
Відповідно до п. 4 абз. 1 п. 7.5 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до складеного в установленому порядку акта про порушення.
Щодо висновку суду першої інстанції на те, що ст. 12 ГПК України не передбачено що поданий позивачем позов про визнання права на вимогу коштів підлягає розгляду в господарських судах, то на думку колегії суддів апеляційного суду, він зроблений за неправильного застосування даної норми ГПК України, оскільки передбачений нею перелік справ, які підлягають розгляду в господарських судах України, не є вичерпним, і суд в кожному конкретному випадку повинен відповідно до ст.ст. 1, 4-5, 12, 21 ГПК України перевірити чи поданий на його розгляд спір носить господарський характер, а склад сторін відповідає вимогам процесуального Закону.
При цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, встановивши господарський характер поданого на його розгляд спору та відповідність суб»єктного складу сторін справи вимогам процесуального Закону, господарський суд, за відсутності інших підстав для припинення провадженні у справі, окрім передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, підстав для залишення позову без розгляду відповідно до ст. 81 ГПК України, зобов»язаний розглянути спір по суті, встановивши відповідно, наявність або відсутність факту порушення, не визнання або оспорення прав позивача, його законних інтересів, та вирішити питання про можливість його захисту обраним позивачем способом.
Матеріалами справи підтверджується, що сторони є юридичними особами.
Таким чином, склад сторін даної справи відповідає нормам ст.ст. 1, 21 ГПК України, а спір, вимогам ст. 12 цього ж Кодексу. А отже, на думку колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки відсутні підстави для застосування даної процесуальної норми, так як сторони є юридичним особами, а переданий на розгляд господарського суду в даному позові спір носить господарський характер і згідно ст. 1, ч. 1 ст. 12, ст. 21 ГПК України є підвідомчий господарським судам України (є в юрисдиції господарських судів).
За наведених обставин, суд апеляційний суд вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 10.03.2010 року у справі № 5/8 підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд господарського суду Львівської області.
Керуючись ст. 4-5, п. 1 ч. 1 ст. 80 ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л»задоволити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.03.2010 року у справі № 5/8 скасувати і матеріали справи передати на розгляд господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий - суддя Городечна М.І.

Судді Юркевич М.В.

ОСОБА_2