ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2010 р.Справа № 15/44-10-1179

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

При секретарі Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп про стягнення заборгованості в сумі 412120,87 грн., розірвання договору оренди та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп про:

- розірвання договору оренди майна спільної власності територіальних громад області - приміщення будівлі, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а, укладений 15 січня 2008 року між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ТОВ „Балкан груп;

- стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 412 120,87 грн., яка утворилася станом на 23.02.2010 р.;

- виселення ТОВ „Балкан груп з приміщення будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне.

15 січня 2008 року між управлінням обласної ради з майнових відносин (орендодавець) та ТОВ „Балкан груп (орендар) був укладений договір оренди майна спільної власності територіальних громад області, відповідно до якого орендар прийняв у строкове платне користування приміщення першого, другого, третього, четвертого, п'ятого поверхів та підвалу будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а, загальною площею 3980,2 кв.м (перший поверх площею 85,3 кв.м, другий поверх площею 661,8 кв.м, третій поверх площею 817,6 кв.м, четвертий поверх площею 824,0 кв.м, п'ятий поверх площею 811,4 кв.м, підвал площею 780,1 кв.м) з метою розміщення офісних приміщень, майстерень з ремонту взуття та одягу, терміном дії до 14 січня 2011 року.

Як вказує позивач, орендна плата за користування приміщенням була розрахована на підставі проведеної незалежної оцінки приміщень будівлі відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 зі змінами та доповненнями. Так, розмір орендної плати за базовий місяць - січень 2008 року склав 43526,15 грн.

Згідно п. 3.1. договору оренди майна орендна плата та ПДВ перераховується щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відносно суми орендної плати.

05 травня 2009 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди, відповідно до якої загальну площу орендованих приміщень було зменшено до 1483,4 кв.м (підвал площею 147,4 кв.м, перший поверх площею 69,2 кв.м, другий поверх площею 301,9 кв.м, третій поверх площею 266,6 кв.м, четвертий поверх площею 295,0 кв.м, п'ятий поверх площею 403,3 кв.м). У звязку зі зменшенням розміру орендованих приміщень розмір орендної плати був перерахований та за базовий місяць - березень 2009 року склав 23 336,71 грн.

Як зазначає позивач, орендна плата за травень 2009 року визначалася шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень та травень 2009 року. За кожний наступний місяць орендна плата визначалася шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

В подальшому сторонами було укладено другу додаткову угоду від 02 листопада 2009 року. У звязку зі зміною вартості орендованих приміщень згідно з висновками незалежної оцінки від 22.10.2009 р. розмір орендної плати було перераховано та за базовий місяць - вересень 2009 року він склав 14 434,38 грн. Розмір орендної плати за листопад 2009 року визначався шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень та листопад 2009 року.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 року № 762 «Про внесення змін у додаток 2 до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» 29 грудня 2009 року сторони уклали третю додаткову угоду про внесення змін до договору від 15 січня 2008 року, відповідно до якої розмір орендної плати за базовий місяць листопад 2009 року складав 15 122,48 грн. Орендна плата за січень 2010 року визначалася шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2009 року та січень 2010 року.

Так, позивач зазначає, що в результаті невиконання відповідачем своїх зобов'язань, передбачених умовами договору оренди від 15 січня 2008 року, щодо своєчасної сплати орендної плати з 2009 року останній порушив умови договору. При цьому позивач посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість з орендної плати (листи від 29.01.2009 року № 05-02/190; від 13.03.2009 року № 05-02/711; від 02.06.2009 року № 05-02/1598), проте відповіді не отримав. Згідно здійсненого позивачем розрахунку заборгованості з орендної плати за спірним договором станом на 23 лютого 2010 р. відповідач має заборгованість, яка з урахуванням ПДВ складає 412120,87 грн.

Також листом від 02.03.2010 року № 01-03/442 на виконання положень ст. 6 Господарського процесуального кодексу України позивачем була направлена відповідачу претензія про виплату заборгованості з орендної плати, однак заборгованість ТОВ „Балкан груп не була погашена.

Крім того, позивач вказує, що невнесення орендарем протягом 60 діб орендної плати у передбачений договором строк є підставою для розірвання спірного договору у відповідності з п. 3.6 та п. 7.2 цього договору.

Разом з тим на підставі вищенаведеного позивач просить суд також виселити відповідача з орендуємого ним приміщення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.03.2010 р. порушено провадження у справі № 15/44-10-1179 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідач відзив на позов не надав, також представник відповідача у судові засідання не з'явився, хоча відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою, що значиться в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, та за місцезнаходженням орендуємого приміщення. У звязку з цим відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

15 січня 2008 року між Управлінням обласної ради з майнових відносин (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (орендар) був укладений договір оренди майна (а.с. 43-45), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а, загальною площею 3980,2 кв.м (перший поверх площею 85,3 кв.м, другий поверх площею 661,8 кв.м, третій поверх площею 817,6 кв.м, четвертий поверх площею 824,0 кв.м, п'ятий поверх площею 811,4 кв.м, підвал площею 780,1 кв.м), балансоутримувачем якої є орендодавець. Вартість орендованих приміщень згідно незалежної оцінки від 26.10.2007 р. становить 7 337 158,00 грн. Метою оренди вказаних приміщень є розміщення офісних приміщень, майстерень з ремонту взуття та одягу.

Згідно п. 9.1 договору термін дії договору становить з 15 січня 2008 року і до 14 січня 2011 року.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору оренди орендна плата та ПДВ перераховується щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відносно суми орендної плати, визначеної за перший місяць оренди.

Згідно положень п. 3.1 договору розмір орендної плати визначається на підставі діючої Методики її розрахунку, затвердженої Кабінетом Міністрів України та може бути переглянутий на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики, зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Як вказує позивач, орендна плата за користування приміщенням була розрахована на підставі проведеної незалежної оцінки приміщень будівлі відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 зі змінами та доповненнями. Так, розмір орендної плати за базовий місяць - січень 2008 року склав 43526,15 грн., що зазначено в п. 3.1 договору оренди.

При цьому п. 3.5 вказаного договору оренди передбачено, що орендар повинен перераховувати 30% орендної плати та 100% ПДВ на неї управлінню обласної ради з майнових відносин на р/р 1405 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, ; 70% орендної плати на р/р 0008 в ВДК Приморського району м. Одеси, МФО 828011, , банк ГУДКУ в Одеській області, код бюджетної класифікації 22080400.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2009 року Управління обласної ради з майнових відносин та Товариство з обмеженою відповідальністю „Балкан груп уклали додаткову угоду до вищевказаного договору оренди від 15.01.2008 р., відповідно до якої загальну площу орендованих приміщень було зменшено до 1483,4 кв.м (підвал площею 147,4 кв.м, перший поверх площею 69,2 кв.м, другий поверх площею 301,9 кв.м, третій поверх площею 266,6 кв.м, четвертий поверх площею 295,0 кв.м, п'ятий поверх площею 403,3 кв.м). Вартість орендованих приміщень згідно незалежної оцінки від 26.10.2007 р. становить 2892665,77 грн. У звязку зі зменшенням розміру орендованих приміщень розмір орендної плати був перерахований та за базовий місяць - березень 2009 року склав 23 336,71 грн.

Згідно вказаної додаткової угоди орендна плата за травень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень та травень 2009 року після його повідомлення Держкомстатом. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Всі інші умови договору оренди майна від 15.01.2008 р. залишені без змін.

02.11.2009 р. сторонами до договору оренди від 15.01.2008 р. було укладено додаткову угоду, згідно якої розмір орендної плати був перерахований у звязку з новою незалежною оцінкою орендованого майна. Так, вартість орендованих приміщень згідно з незалежною оцінкою від 22.10.2009 р. становить 2 494 019,72 грн. У звязку з цим розмір орендної плати за базовий місяць - вересень 2009 року становить 14 434,38 грн. Орендна плата за листопад 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень та листопад 2009 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 року № 762 „Про внесення змін у додаток 2 до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна Управління обласної ради з майнових відносин та ТОВ „Балкан груп 29 грудня 2009 року уклали ще одну додаткову угоду до договору оренди майна від 15 січня 2008 року, відповідно до якої сторонами був викладений у новій редакції п. 3.1 вказаного договору оренди. Так, зазначений п. 3.1 договору у новій редакції передбачав, що розмір орендної плати за базовий місяць листопад 2009 року складає 15122,48 грн. При цьому орендна плата за перший місяць - січень 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2009 року та січень 2010 року.

Між тим, як вказує позивач, в результаті невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди від 15 січня 2008 року щодо внесення орендної плати у нього виникла заборгованість з орендної плати, яка з урахуванням ПДВ станом на 23 лютого 2010 р. склала 412120,87 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 23.) Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем орендна плата не сплачувалась з січня 2009 року.

При цьому, як зясовано судом, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами погасити заборгованість з орендної плати, про що свідчать листи позивача від 29.01.2009 року № 05-02/190 (а.с. 49), від 13.03.2009 року № 05-02/711 (а.с. 50), від 02.06.2009 року № 05-02/1598 (а.с. 51). Проте, відповіді від відповідача позивачем не отримувались.

Також листом від 02.03.2010 року № 01-03/442 (а.с. 21) позивачем була направлена відповідачу претензія про виплату заборгованості з орендної плати та про розірвання договору, проте відповіді на претензію відповідач не надав.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В силу п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно п. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

З огляду на вищенаведені положення законодавства та враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати, що не спростовано відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, яка станом на 23 лютого 2010 р. склала 412120,87 грн., 70% з якої в розмірі 237 899,61 грн. має бути стягнута до обласного бюджету, а 30% і 100% ПДВ в розмірі 174221,26 грн. на користь позивача, як передбачено п. 3.5 договору від 15.01.2008 р.

При цьому слід зазначити, що розмір спірної суми заборгованості відповідач не оспорив. Адже, частиною другою статті 22 ГПК України, передбачено, що сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання тощо. Обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ч. 2 ст. 43 ГПК України), якими, в силу ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), в силу ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору.

Так, відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Також ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Виходячи з вищевикладеного, підставою для розірвання спірних договорів за рішенням суду на вимогу позивача є істотне порушення відповідачем умов договору оренди.

Однією з підстав для розірвання спірного договору оренди майна позивач визначає той факт, що орендарем не сплачується орендна плата, чим порушуються умови договору оренди та положення ч. 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, ст. 284 і ст. 285 ГК України.

Разом з тим слід зазначити, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ст. 284 ГК України).

П. 3.6. спірного договору оренди передбачено право орендодавця на розірвання договору у порядку, встановленому чинним законодавством, якщо орендар не вносить орендної плати протягом 60 діб понад строку її сплати, вказаного у п. 3.1. зазначеного договору.

Також відповідно до п. 7.2. цього договору орендодавець може виступати з ініціативою щодо внесення змін до даного договору або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок його неналежного використання або невиконання умов договору.

Відтак, враховуючи той факт, що відповідачем не виконувались зобовязання по сплаті орендної плати з січня 2009 року, що є порушенням однієї з істотних умов спірного договору оренди, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про розірвання договору оренди майна від 15.01.2008 р., укладеного між сторонами по справі.

До того ж згідно ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ст. 653 ЦК України).

Відповідно до п. 9.4. спірного договору оренди від 15 січня 2008 року його дія припиняється достроково за згодою сторін або за рішенням суду господарського суду).

Ст. 770 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено обов'язок орендаря після припинення дії договору повернути орендодавцеві об'єкт оренди.

Так, оскільки спірний договір оренди розірвано судом та відсутні правові підстави для використовування відповідачем приміщення, яке ним орендувалось за вказаним договором, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача щодо виселення відповідача з приміщення будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а. При цьому слід зазначити, що факт зайняття відповідачем орендованого приміщення підтверджується актом обстеження приміщень будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а, що орендує ТОВ „Балкан Груп від 05.05.2010 р. (а.с. 75).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради цілком обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп про стягнення заборгованості в сумі 412120,87 грн., розірвання договору оренди та виселення задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (65026, м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 11; ) на користь Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4; р/р 1405 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, ) 174221/сто сімдесят чотири тисячі двісті двадцять одна/грн. 26 коп. заборгованості з орендної плати.

3. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (65026, м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 11; ) до обласного бюджету (р/р 0008 в ВДК Приморського району м. Одеси, МФО 828011, , банк одержувача ГУДКУ в Одеській області, код бюджетної класифікації 22080400) 237 899/двісті тридцять сім тисяч вісімсот девяносто девять/грн. 61 коп. заборгованості з орендної плати.

4. Розірвати договір оренди майна від 15.01.2008 р., укладений між Управлінням обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4З) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (65026, м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 11; ).

5. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (65026, м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 11; ) приміщення будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42а.

6. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „Балкан груп (65026, м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 11; ) на користь Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4; р/р 1405 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, ) витрати по сплаті державного мита у розмірі 4206/чотири тисячі двісті шість/грн. 21 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236/двісті тридцять шість/грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.05.2010 р.

Суддя Петров В.С.