ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р. Справа № 6/15

За позовом Малого приватного підприємства «Акизум-Фарм», м. Хотин,

до відповідачів:

1. Хотинська районна рада Чернівецької області (відповідач-1)

2. Хотинська міська рада (відповідач-2)

про визнання права власності

Суддя Паскарь А. Д.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, директор, ОСОБА_2, доручення від 17.01.2010;

від 1-го відповідача ОСОБА_3, доручення від 12.03.2010 № Д-7, ОСОБА_4, доручення від 12.03.2010 № Д-6, ОСОБА_5, доручення від 12.03.2010 № Д-8;

від 2-го відповідача не з'явився;

за участю прокурора Балицької Р. С.

СУТЬ СПОРУ: Мале приватне підприємство «Акизум-Фарм», м. Хотин, звернулося з позовною заявою до Хотинської районної ради Чернівецької області та Хотинської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення під інвентарним номером 1-1, загальною площею 32,20 м2, в будівлі Хотинського дитячо-юнацького фізкультурно-спортивного комплексу (ДЮФСК), розташовані за адресою: м. Хотин, вул. Олімпійська, 75.

Позов мотивується тим, що МПП «Акизум-Фарм»на законних підставах та за власний рахунок проведено капітальне будівництво зазначеного окремого нежитлового приміщення під аптечним пунктом, яке прийняте в експлуатацію відповідно до державного акту від 23.02.2000, затвердженого розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації від 26.06.2000 № 171. Однак рішенням виконавчого комітету Хотинської міської ради від 14.03.2007 № 73/5 позивачеві без належної мотивації відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на зазначене приміщення, а Хотинська районна рада намагається їх привласнити.

Хотинська районна рада позов відхиляє, посилаючись, зокрема, на те, що рішенням її ІІІ сесії ХХІІІ скликання від 21.07.1998 № 21/4-98 Хотинський фізкультурно-оздоровчий комплекс, розташований по вул. Олімпійській, 75 м. Хотина, віднесений до переліку обєктів спільної власності територіальних громад сіл і міста Хотинського району; рішеннями її ХVІ сесії ХХІІІ скликання від 28.01.2001 № 235/18-2001 та її ІХ сесії ХХІV скликання від 19.12.2003 № 173/9/03 Хотинський ДЮФСК віднесено до переліку обєктів комунальної власності району, а Хотинське районне комунальне БТІ зобовязано видати їй свідоцтво про право власності на всю будівлю ДЮФСК, яке Хотинською райрадою отримано 11.02.2005. Відповідач-1 вважає, що твердження позивача про те, що аптечний пункт був збудований є надуманим, оскільки він був лише реконструйований позивачем в частині будівлі комплексу, орендованій Комунальним підприємством центральною районною аптекою № 24, де замовником була аптека «Акизум-Фарм», а не позивач, тобто не МПП «Акизум-Фарм». При цьому кошторис на проведення вказаних робіт власником Хотинською райрадою позивачеві не надавався та рішення про відведення йому земельної ділянки ніким не приймалося.

Хотинська міська рада позов також не визнавала з посиланням на те, що усі дозвільні документи не на будівництво нового приміщення, а на облаштування орендованого аптекою «Акизум-Фарм»приміщення видавалися цьому орендаторові, але не позивачеві. Крім того, право власності на оспорюванні приміщення оформлено за Хотинською райрадою.

В судовому засіданні представники позивача, підтримуючи позов, пояснили, що, незважаючи на те, що капітальне будівництво зазначеного окремого нежитлового приміщення під аптечним пунктом МПП «Акизум-Фарм»проведено на законних підставах та прийняте в експлуатацію відповідно до державного акту від 23.02.2000, затвердженого розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації від 26.06.2000 № 171, рішенням виконавчого комітету Хотинської міської ради від 14.03.2007 № 73/5 позивачеві безпідставно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на зазначене приміщення, а привласнення приміщення Хотинською районною радою здійснено незаконно.

Представники відповідача-1 проти позову заперечували та, зокрема, пояснили, що рішенням ІІІ сесії Хотинської райради ХХІІІ скликання від 21.07.1998 № 21/4-98 Хотинський ДЮФСК віднесений до переліку обєктів спільної власності територіальних громад сіл і міста Хотинського району, а рішеннями ХVІ її сесії ХХІІІ скликання від 28.01.2001 № 235/18-2001та ІХ її сесії ХХІV скликання від 19.12.2003 № 173/9/03 Хотинський ДЮФСК віднесено до переліку обєктів комунальної власності району. На підставі згаданих рішень 11.02.2005 Хотинською райрадою отримано свідоцтво про право власності на весь згаданий комплекс. Крім того, аптечний пункт був лише реконструйований в частині будівлі комплексу аптекою «Акизум-Фарм», правонаступником якої позивач, себто МПП «Акизум-Фарм», не являється.

Прокурор, яка приймала участь у справі, висловилась проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність.

Незабезпечення Хотинською міською радою явки свого представника в судовому засіданні не перешкоджає вирішенню спору по суті, у звязку з чим справа розглядається без участі представника названого відповідача.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення проти них, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням ХVІ сесії Хотинської районної ради ХХІІІ скликання від 28.01.2001 № 235/18-2001 Хотинський дитячо-юнацький фізкультурно-спортивний комплекс віднесено до переліку обєктів спільної власності територіальних громад сіл та міста Хотинського району.

Аналогічне рішення прийняте Хотинською райрадою під час її ІХ сесії ХХІV скликання від 19.12.2003 № 173/9/03, на підставі якого 12.01.2009 згаданому органу місцевого самоврядування було видано свідоцтво про право власності на зазначене майно серії САВ № 607448 з часткою 1/1.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ані законом, ані судом протиправність набуття відповідачем-1 права власності на весь Хотинський дитячо-юнацький фізкультурно-спортивний комплекс в ході розгляду справи не встановлено.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наведені вище рішення та свідоцтво про право власності на спірну нерухомість ніким у встановленому законом порядку не скасовано та на день вирішення спору по суті є чинними.

Крім того, загальновідомо, що право власності на певну річ, на відміну від права спільної власності двох або більше осіб, не може водночас належати двом або більше особам.

Саме тому навіть у разі задоволення позову позивач не зможе у встановленому законом порядку стати власником у розумінні ст. ст. 316, 317 ЦК України.

У контексті викладеного та з урахуванням того, що встановлений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів шляхом визнання права апріорі припускає, що цим шляхом (визнанням права власності на конкретну річ) захист цивільних прав та інтересів допускається лише у випадку, коли на спірну річ відсутній визнаний у встановленому законом порядку власник, суд зазначає, що, крім того, позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що, в свою чергу, також є підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити за безпідставністю, з покладенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

2. Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Суддя А. Паскарь

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 23.04.2010.