ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.10 Справа № 17/167/10

Суддя Корсун В.Л.

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосеАДРЕСА_1

про стягнення 24 501,43 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

08.06.10 до господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі ПАТ КБ ПриватБанк) з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення з відповідача заборгованості відповідно до Додатку № 7 від 27.06.08 до договору банківського рахунку від 09.06.08 у розмірі 24 501,43 грн., з яких: 9 999,30 грн. - заборгованість за кредитом, 9 148,37 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом та 5 355,26 грн. - пеня.

Ухвалою від 08.06.10 судом порушено провадження у справі № 17/167/10, судове засідання призначено на 08.07.10. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи.

У звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача ухвалою від 08.07.10 судом розгляд справи відкладено на 04.08.10.

Заявою від 04.08.10, яка задоволена судом, позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спірним договором в розмірі 24 501,43 грн., з яких: 9 999,30 грн. - заборгованість за кредитом, 9 148,37 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом, 5 353,76 грн. - пеня.

Ухвалою від 04.08.10 розгляд справи у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача судом відкладено на 09.08.10. Судом зобовязано позивача завчасно повідомити відповідача про відкладення розгляду справи на 09.08.10, докази завчасного повідомлення надати суду.

За заявою представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 09.08.10, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнень до неї, та пояснив наступне. 09.06.08 між сторонами укладено договір банківського рахунку з додатками, за умовами Додатку від 27.06.08 № 7 якого позивач здійснював овердрафтові обслуговування відповідача, які полягають у проведенні платежів понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта, відкритому в банку за рахунок кредитних коштів у межах ліміту - 10 000 грн., шляхом дебетування картрахунку. Однак, відповідач свої зобовязання щодо сплати заборгованості за овердрафтом та відсотків за користування кредитом в строк, визначений у договорі, не виконав. У звязку з чим, виникла заборгованість за спірним договором, яка станом на час розгляду справи в суді, становить 19 147,67 грн., з яких: 9 999,30 грн. - заборгованість за кредитом та 9 148,37 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Також, позивачем нараховано 5 355,26 грн. - пені за прострочення виконання зобовязання, яка сплачена відповідачем частково в сумі 1,50 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 536, 553, 554, 555, 559, 610, 611, 612, 624, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 20, 220, 229 Господарського кодексу України позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за спірним договором в розмірі 24 501,43 грн., з яких: 9 999,30 грн. - заборгованість за кредитом, 9 148,37 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом та 5 353,76 грн. - пеня.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, в судові засідання за викликом суду жодного разу не зявився, правом надати відзив на позов та відстоювати свої інтереси в суді не скористався. Про дату, місце та час судового розгляду справи відповідача судом повідомлено належним чином.

Згідно із п. 3.6 розяснень президії Вищого господарського суду України від 18.09.97 № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця знаходження фізичних осіб-підприємців - учасників судового процесу.

Представником позивача для підтвердження правильності адреси відповідача, яка зазначена у позовній заяві, надано суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 524949, згідно з яким станом на 13.07.10, тобто на час розгляду справи в суді, місцезнаходженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосеАДРЕСА_1, що співпадає з адресою, зазначеною у позові.

Крім того, про дату, місце та час судового засідання відповідача судом повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 7351275, відповідно до змісту якого ухвала про порушення провадження від 08.06.10 у справі № 17/167/10, яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом, отримана особисто відповідачем 14.06.10.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно із ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із п. 1.1. Статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів від 20.08.09 та погодженим Національним банком України від 09.10.09, публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк є правонаступником всіх прав та зобовязань закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк.

09.06.08 між ПАТ КБ ПриватБанк (Банк) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір банківського рахунку, за умовами якого (п. 1.1. договору) Банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у т.ч. картковий) (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього договору.

Договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє свою дію відповідно до умов цього договору та чинного законодавства (п. 6.1. договору банківського рахунку від 09.06.08).

Згідно з п. 2.1.25 договору, у разі потреби, за вимогою клієнта, Банк зобовязується здійснювати овердрафтові обслуговування Клієнта, що передбачає проведення його платіжних доручень та платежів, здійснених довіреними особами Клієнта з використанням КПК, понад залишок коштів на поточному (поточних) та картковому (карткових) рахунку (рахунках) Клієнта, відкритому в Банку, за рахунок кредитних коштів. Порядок та умови надання клієнту овердрафту обумовлюються у Додатковій угоді до договору банківського рахунка або окремому договорі про надання овердрафтового кредиту на поточний або картковий рахунок, що укладений між Клієнтом та Банком.

Встановлено, що сторонами підписано Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок (Додаток від 27.06.08 № 7 до договору банківського рахунку від 09.06.08) за умовами якого (п. 1.1. Додатку № 7) Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобовязався здійснювати овердрафтові обслуговування Клієнта на підставі Анкети-заяви на встановлення овердрафтового кредиту на картковий рахунок, що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами Клієнта з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на картковому рахунку Клієнта № 0347, відкритому в Банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3. цього додатку, шляхом дебетування картрахунку.

Відповідно до п. 1.3. Додатку № 7 до договору, ліміт являє собою суму коштів, у межах якої Банк зобовязується здійснювати оплату платежів довірених осіб Клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку. (…) На момент підписання цього додатку ліміт складає 10 000 грн. (…) Проведення платежів клієнта в порядку, встановленому цим додатком до договору, здійснюється Банком у термін до 27.06.09.

Пунктом 1.4. Додатку № 7 встановлено, що овердрафтові кредитування Клієнта здійснюється Банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно з п. 1.3. цього додатку до договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів.

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1069 ЦК України встановлено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 ГК України, кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.2. Додатку № 7, за наявності вільних грошових ресурсів і відсутності розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів з карткового рахунку Клієнта або накладення арешту Банк зобовязується здійснювати платежі довірених осіб Клієнта понад залишок коштів на його контррахунку в межах ліміту, встановленого згідно з п. 1.3., 1.12.2. і термінами обумовленими пунктами 1.3., 1.4. цього додатку. Зобовязання з видачі кредиту чи його частини виникають у Банку з дати списання з карткового рахунку Клієнта сум згідно з операціями, здійсненими довіреними особами Клієнта з використанням корпоративних платіжних карток у порядку, передбаченому п. 1.17.1 цього договору, і за відсутності необхідних коштів на рахунку Клієнта.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обовязком для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 04.07.08 по 27.06.09 ПАТ КБ ПриватБанк здійснено овердрафтове обслуговування ФОП ОСОБА_1 шляхом проведення платежів з використанням корпоративних платіжних карток понад залишок коштів на картковому рахунку в межах встановленого кредитного ліміту - 10 000 грн.

За анкетою-заявою на випуск корпоративної платіжної картки ПАТ КБ ПриватБанк видано відповідачу корпоративну платіжну картку Blitz Business Card, про що свідчить акт прийому-передачі платіжних карток Blitz Business Card і пін-конвертів (Додаток від 26.06.08 № 9 до договору банківського рахунку від 09.06.08), який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що зобовязання за спірним договором з боку ПАТ КБ ПриватБанк щодо проведення платежів понад залишок коштів на картковому рахунку відповідача за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, шляхом дебетування картрахунку, виконані у повному обсязі.

Зобовязання щодо погашення тіла кредиту в строк, визначений у спірному договорі ФОП ОСОБА_1 не виконала, внаслідок чого, сума основної заборгованості за Додатком від 27.06.08 № 7 до договору банківського рахунку від 09.06.08 становить 9 999,30 грн.

Факт наявності боргу підтверджується розрахунком заборгованості та банківськими виписками по рахунку відповідача станом на 12.05.10, які додані ПАТ КБ ПриватБанк до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1.5. Додатку від 27.06.08 № 7 до договору від 09.06.08, Клієнт сплачує відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п. 3.1., 3.2., 3.3. цього додатка до договору.

Пунктами 3.1.-3.3. вказаного Додатку визначено, що за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку Клієнта після закриття банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 цього додатка до договору. Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобовязань з погашення кредиту, передбаченим цим додатком до договору, Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної ставки річних інтервалу 16-30 днів від суми залишку непогашеної заборгованості. Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.1., 3.2. цього додатку до договору здійснюється в порядку, зазначеному в п. 1.11., 2.3. цього додатку до договору. Відсотки несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Однак, з матеріалів справи слідує, що свої зобовязання щодо сплати відсотків за користування кредитом відповідач не виконав, чим порушив умови договору.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 04.07.08 по 12.05.10, з урахуванням часткової сплати в розмірі 221,68 грн., становить 9 148,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, доданого ПАТ КБ ПриватБанк до матеріалів справи.

Відсотки за користування кредитом в сумі 9 148,37 грн. розраховані позивачем вірно, з урахуванням приписів розділу 4 Додатку від 27.06.08 № 7 до договору від 09.06.08 та підлягають стягненню у повному обсязі.

Таким чином, на день розгляду справи в суді відповідач має перед позивачем заборгованість за Додатком № 7 від 27.06.08 до договору банківського рахунку від 09.06.08 в розмірі 19 147,67 грн., з яких: 9 999,30 грн. - заборгованість за кредитом та 9 148,37 грн. - заборгованість за відсотками.

Факт наявності заборгованості в розмірі 19 147,67 грн. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобовязання.

Зобовязання відповідача оплатити заборгованість за Додатком № 7 від 27.06.08 до договору банківського рахунку від 09.06.08 не припинено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязань за Додатком № 7 від 27.06.08 до договору банківського рахунку від 09.06.08, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 9 999,30 грн. заборгованості за кредитом та 9 148,37 грн. заборгованості за відсотками доведеними, правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено, що порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 5.1. Додатку № 7 до договору від 09.06.08 сторони узгодили, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобовязань: зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 1.5., 1.9., 1.12.1, 3.1., 3.2., 3.3. цього додатку до договору; термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених п.п. 1.3, 1.4, 1.6.,1.7.,1.8., 1.9., 12.2., 1.12.4. цього додатку до договору, винагороди, передбаченої п.п. 1.10., 3.4., 3.5., 3.6. цього додатку до договору Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань передбаченої п.п. 5.1., 5.2., здійснюється протягом трьох років із дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане Клієнтом ( п. 5.3. Додатку № 7 до договору від 09.06.08).

Факт несплати матеріалами справи доведений.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 5 353,76 грн. за період з 04.08.08 по 12.05.10 з яких: 3 704,74 грн. - заборгованість з пені за прострочення основного боргу та 1 649,02 грн. - заборгованість з пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

Розрахунок пені здійснено позивачем вірно, внаслідок чого вимоги в цій частині суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі - 245,01 грн. державного мита та 236 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45,22,49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосеАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 234194 в Запорізькому РУ КБ ПриватБанк, МФО 313399) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , р/р 3111 ПриватБанку, МФО 305299) - 9 999 (девять тисяч девятсот девяносто девять) грн. 30 коп. заборгованості за кредитом, 9 148 (девять тисяч сто сорок вісім) грн. 37 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 5 353 (пять тисяч триста пятдесят три) грн. 76 коп. пені. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосеАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 234194 в Запорізькому РУ КБ ПриватБанк, МФО 313399) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , р/р 0001 ПриватБанку, МФО 305299) - 245 (двісті сорок пять) грн. 01 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Л. Корсун

Рішення у повному обсязі складено і підписано 16.08.2010.