ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.10.10 № 13/483/08-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Орендного підприємства Запорізький експериментальний завод транспортних засобів, смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області

до: Державної податкової інспекції у Оріхівському районі Запорізької області, м. Оріхів Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції у м. Токмаку Запорізької області, м. Токмак Запорізької області

про визнання недійсною першої податкової вимоги №1/140 від 12.05.2008р.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1довіреність №Б/нвід12.10.09
ОСОБА_2паспорт СА №063401від28.12.95
(директор)
Від відповідача: ОСОБА_3довіреність №3596/10/10-011від05.10.10

Розглядається позовна заява Орендного підприємства Запорізький експериментальний завод транспортних засобів до Державної податкової інспекції у Оріхівському районі Запорізької області про визнання недійсною першої податкової вимоги №1/140 від 12.05.2008р.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та зазначив що, податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

На думку позивача, в Податковій вимозі від 12.05.2008 року № 1/140 у податковій вимозі не має посилання на будь-які підстави її надсилання, що є порушенням встановленого порядку.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що вимоги викладені в позовній заяві є неправомірними та не відповідають вимогам чинного законодавства, просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

12 травня 2008 року відповідач по справі надіслав на адресу позивача першу податкову вимогу за № 1/140.

За змістом вимоги вбачається, що за підприємством є узгоджене податкове зобовязання у розмірі 41 457,09 грн., яке виникло в звязку з заборгованістю платежів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»на 2006-2007 рік був встановлений страховий тариф для позивача на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у розмірі 2,92, що підтверджується Повідомленням № 0324 відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Токмаку Запорізької області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

21.02.2008 року при проведенні перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків до Фонду та їх витрачання був складено акт № 18 згідно з яким нам донараховано недоїмку та несплачену пеню попереднього періоду в сумі 32 320,69 грн.

Вказану суму було запропоновано сплатити позивачу у термін 10 днів з моменту отримання акту перевірки.

06.05.2008 р. за вх. № 2956/10 до інспекції надійшло подання № 1 від 05.05.2008 р. від виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Токмаку про здійснення заходів з погашення податкового боргу через несплату платником узгоджених сум податкових зобов'язань у встановлені строки.

Відповідно до п.6.2 ст. 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників - податків перед бюджетами та державними цільовими фондами у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган - надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого - податковий орган надсилає податкові вимоги. Ураховуючи все вищевикладене, 12.05.2008 р. за № 1/140 ДПІ було виставлено першу податкову вимогу, яка відповідає вимогам п.6.2.2 та п.6.2.3 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами". 13.05.2008 р. дана вимога була вручена головному бухгалтеру під підпис.

Крім того, судом взято до уваги, що постановою господарського суду Запорізької області від 03.11.2008р. по справі №17/319/08-АП у задоволенні позову Орендного підприємства Запорізький експериментальний завод транспортних засобів до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області про визнання бездіяльності відповідача неправомірною і зобовязання встановити страховий тариф, відмовлено.

10.12.2009р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову господарського суду Запорізької області від 03.11.2008р. по справі №17/319/08-АП залишено без змін.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова підготовлена у повному обсязі і підписана 21.10.2010р.

Суддя В.Г. Серкіз