ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2010 р. Справа № 14/32

за позовом ПАТ " Банк Форум" в особі Івано-Франківської філії ПАТ " Банк Форум"

вул. Незалежності, 34 А, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2

вул.Оборонна, 9, м. Івано-Франківськ, 76000

Cуддя Булка В. І.

При секретарі Максимів Н.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - начальник юридичного відділу, (довіреність № 2929 від 11.05.07);

від відповідача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність б/н від 30.03.10).

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі

23 321,98 Доларів США, що еквівалентно 186 631,81 грн. по курсу НБУ.

Ухвалою суду від 15.04.10 продовжено строк розгляду справи за згодою сторін до 18.06.10.

В засіданні суду 06.05.10 оголошено перерву до 07.05.10.

Позивач використав своє право надане йому ст.22 ГПК України, а саме: подав заяву про уточнення позовних вимог (вх.№2717 від 09.04.10).

Враховуючи диспозитивний характер ст.22 ГПК України, тобто право позивача до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог, суд розглянув спір відповідно до змінених позовних вимог, враховуючи, що ця дія не суперечить нормам чинного законодавства та не порушує чиї небудь права та охоронювані законом інтереси.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, при цьому вказує на:

-укладення між АКБ "Форум" Івано-Франківською філією та ПП ОСОБА_2 30.03.06 Генерального кредитного договору №04/06/14-К, відповідно до котрого банк надав відповідачу кредитні кошти у формі кредиту з максимальним лімітом в розмірі 27 300,00 доларів США, зі сплатою 14% за його користування із терміном погашення 20.03.07 року для придбання основних засобів;

- укладення між сторонами додаткових договорів, а саме: Договору №1 від 10.04.06 про внесення змін до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договору №2 від 18.04.06 про внесення змін до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договору №1 від 20.03.07 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договору №21 від 19.03.08 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договору №3 від 10.11.08 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06, згідно яких продовжено термін кредитування до 18.03.09 та змінено (збільшено) ставку до 16% річних за користування кредитними коштами;

-неналежне виконання відповідачем умов договору, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість по кредитному договору, а саме: 17 510,00 Доларів США, що еквівалентно 140 122,02грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (розмір неповернутого кредиту) та

3 513,12 Доларів США, що еквівалентно 28 113,39грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (неповернуті відсотки за користування кредитними коштами);

-п.4.1 Генерального кредитного договору, відповідно до котрого відповідачу нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 17.02.10, що становить 2 298,86 Доларів США, що еквівалентно 18 402,80грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10;

-ст.526 Цивільного кодексу України, якою передбачено загальні умови виконання зобов"язання;

-ст.611 Цивільного кодексу України, котра встановлює правові наслідки порушення зобов"язання.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх. №2872 від 15.04.10. Свою правову позицію мотивує тим, що:

-довідка про розрахунок заборгованості позичальника не містить інформації про період та кількість днів прострочення сплати основного боргу за які здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами та пені;

-порушення позивачем п.4.1 кредитного договору, а саме: безпідстане застосування позивачем ставки пені в розмірі понад 20 відсотків;

-вимога про стягнення грошових коштів у іншій валюті, ні ж та, яка фактично передавалась між сторонами, є безпідставною.

Позивач надав заперечення на відзив відповідача (вх. №3014 від 20.04.10) та клопотання (б/н від 06.05.10) в котрому зазначає, що ПАТ "Форум" є правонаступником АКБ "Форум". Даний факт підтверджується новою редакцією статуту, погодженою Національним банком України 12.04.10 та зареєстрованої 19.04.10, державним реєстратором Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, номер запису 8000829.

Заслухавши представників сторін та розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Між АКБ "Форум" Івано-Франківською філією та ПП ОСОБА_2 30.03.06 укладено Генеральний кредитний договір №04/06/14-К.

Як вбачається з Додаткового договору №1 від 30.03.06 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06 банк надав відповідачу кредитні кошти у формі кредиту з максимальним лімітом в розмірі 27 300,00 доларів США, зі сплатою 14% за його користування із терміном погашення 20.03.07 року для придбання основних засобів.

Між сторонами також укладено додаткові договори про внесення змін, згідно яких продовжено термін кредитування до 18.03.09 та змінено (збільшено) ставку до 16% річних за користування кредитними коштами, а саме: Договір №1 від 10.04.06 про внесення змін до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договір №2 від 18.04.06 про внесення змін до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договір №1 від 20.03.07 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договір №21 від 19.03.08 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06; Договір №3 від 10.11.08 про внесення змін до Додаткового договору №1 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06.

Забезпеченням даного кредиту виступає рухоме майно: обладнання по виробництву комплектуючих до меблів (в кількості 26 одиниць), що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вулиці Польова будинок номер 14, по вулиці Макухи, будинок 41 корпус а (склад), яке належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі розхідних накладних, що підтверджується довідкою №01/04-06 від 17.04.06 та передано в заставу Банку згідно Договору застави, який посвідчено 18.04.06 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та який зареєстрований в реєстрі за №Д-365.

Відповідно до п.1.1 Генерального кредитного договору банк зобов"язався надати позичальникові (відповідачу) кредитні кошти у формі кредиту в розмірі, що не перевищує максимальний ліміт кредитування, зазначені в договорі, в порядку та на умовах, які встановлені цим договором та додатковими договорами, а позичальник (відповідач) - прийняти та належним чином використати і повернути Банку отримані в межах Максимального ліміту кредитування кредитні кошти, а також сплатити відповідні Проценти і виконати всі інші зобов"язання, згідно умов цього Договору та Додаткових договорів. Розмір кредитних коштів, що надаються Позичальнику в межах Максимального ліміту кредитування, порядок та умови надання Кредитних коштів, строк користування ними та цільове використання Кредитних коштів, а також плата (Проценти) за користування Кредитними коштами, та інші умови за згодою Сторін, визначаються Сторонами у відповідних Додаткових договорах, що є невід'ємною частиною цього Договору.

В засіданні суду позивач зазначив, що станом на 17.02.10 заборгованість відповідача по кредитному договору становить:

-17 510,00 Доларів США, що еквівалентно 140 122,02грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (розмір неповернутого кредиту);

-3 513,12 Доларів США, що еквівалентно 28 113,39грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (неповернуті відсотки за користування кредитними коштами).

За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Відповідач сплачує Банку неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків.

Позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 17.02.10, що становить 2 298,86 Доларів США, що еквівалентно 18 402,80грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10.

Згідно п.2.3.9 Кредитного договору, відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, та на вимогу Банку сплачувати штраф та пеню.

Позивач двічі направляв відповідачу вимоги №276/8-144 від 10.02.09 №791/8144 від 14.04.09.в котрих просить погасити заборгованість. Проте, відповідач не прореагував належним чином на вимоги, борг не сплатив.

Станом на 17.02.10 заборгованість відповідача по Кредитному договору становить 23 321,98 Доларів США, що еквівалентно 186 631,81грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10. Даний факт підтверджується довідкою №508/8144 від 17.02.10 та розрахунком, котрі знаходяться в матеріалах справи і є додатками до позовної заяви.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Генеральний кредитний договір №04/06/14-К від 30.03.10 укладений в межах чинного законодавства - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Приписами ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що з за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник здійснює повернення кредиту платіжними дорученнями згідно з графіком (Додаток №1), що є невід'ємною частиною даного договору (додатковий договір №1 від 30.03.06 до Генерального кредитного договору №04/06/14-К від 30.03.06).

Нарахування Процентів за користування Кредитними коштами здійснюється у Валюті кредитування на суму залишку на Рахунку для обліку заборгованості за кредитними коштами, наданими в межах Максимального ліміту кредитування, зазначеному в Додатковому договорі, що є невід'ємною частиною цього Договору, щомісячно не пізніше останнього Банківського дня місяця за фактичну кількість днів користування Кредитними коштами. При розрахунку Процентів приймається місяць рівний календарній кількості днів та рік, рівний 360 днів. День видачі та день повернення Кредитних коштів вважається одним днем (п. 1.4.1.2. Генерального кредитного договору).

Пунктом 1.4.1.3 Генерального кредитного договору передбачено, що сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів. Проценти сплачуються Позичальником на рахунок № 0681 в Івано-Франківській філії АКБ «Форум», МФО 336956, за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Позичальник зобов"язаний у строки, в порядку та на умовах визначених цим Договором та/або Додатковими договорами, в повному обсязі повернути Банку суму Кредитних коштів, наданих в межах Максимального ліміту кредитування, сплачувати Проценти за користування Кредитними коштами (п. 2.3.2 Генерального кредитного договору).

Проте, відповідач зобов'язання передбачені договором належним чином не виконував. Таким чином, розмір неповернутого відповідачем кредиту становить 17 510,00 Доларів США, що еквівалентно 140 122,02грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 та неповернуті відсотки за користування кредитними коштами 3 513,12 Доларів США, що еквівалентно

28 113,39грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 .

Пунктом 4.1 Генерального кредитного договору встановлено, за несвоєчасне повне чи часткове повернення Кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує Банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2%, що обчислюється з суми неповернутих (несвоєчасно повернутих) Кредитних коштів та /або несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати Процентів за користування Кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1, ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки (штрафу, пені) є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В силу п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст.3 вищезгаданого Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, сторони договору можуть передбачити розмір пені більший, а ніж визначений Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Проте, такий розмір пені може бути сплачений сторонами договору у випадку порушення ними взятих на себе договірних зобовязань у добровільному порядку, а стягненню підлягає розмір пені, визначений у договорі чи акті цивільного законодавства, але якщо він не є більшим, ніж визначений Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (не більше подвійної облікової ставки НБУ).

З огляду на вищевикладене та з врахуванням положень Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню, за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 17.02.10, що становить 2 298,86 Доларів США, що еквівалентно 18 402,80грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10, оскільки останній не виконував належним чином умови договору. Вказані нарахування у встановленому порядку відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Позивачем доведено обставини, на які він посилався. Отже, вимога позивача правомірна та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на фактичні обставини справи суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором становить 23 321,98 Доларів США, що еквівалентно 186 631,81 грн. по курсу НБУ, із них: 17 510,00 Доларів США, що еквівалентно 140 122,02грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (розмір неповернутого кредиту), 3 513,12 Доларів США, що еквівалентно 28 113,39грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (неповернуті відсотки за користування кредитними коштами) та 2 298,86 Доларів США, що еквівалентно

18 402,80грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.10 (пеня).

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.11,204,509,526,610,611,549,551,629,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,230,232 Господарського кодексу України, Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ст.ст.33,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ, вул. Оборонна, буд. 9 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства " Банк ФОРУМ", м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності,34А (рахунок НОМЕР_2 в Івано-Франківській філії АКБ "Форум", МФО 336956, код ЗКПО 33299417)

23 321,98 Доларів США, що еквівалентно 186 631,81 грн. по курсу НБУ, 1 866,32грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка В.І.

Рішення підписане 13.05.10.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В. 13.05.10