ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 р. Справа № П-14/53

за позовом Ковельського міжрайонного прокурора

вул. Шевченка, 7, м. Ковель, Волинська область, 45000

в інтересах держави від імені Ковельської міської ради

в особі підприємства теплових мереж "Ковельтепло"

вул.Володимирська, 97а, м. Ковель, Волинська область, 45006

до відповідача ОСОБА_1 "Торгова мережа "Фаворит"

вул.Промислова, 29, м. Івано-Франківськ, 76018

(вул.Володимирська, 101, м. Ковель, Волинська область, 45006)

Cуддя Булка В. І.

При секретарі Максимів Н. Б.

представники сторін: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення заборгованості в розмірі 49 543,03 грн. з них:

28 463,35 грн. - основного боргу, 20 211,33грн. пені, 702,62 грн. - інфляційні, 165,73грн. - 3% річних.

Позивач в засідання суду не з"явився, проте направив суду клопотання (вх.№3987 від 14.05.10), в котрому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без їхньої участі за наявними в справі матеріалами. З"ясувавши всі обставини, на яких грунтується подане клопотання, суд прийшов до висновку про його задоволення.

Позивач в позовній заяві просить позов задоволити, при цьому вказує на:

-укладення між сторонами 01.08.07 угоди №462 на відпуск теплової енергії, відповідно до котрої позивач надавав послуги по теплопостачанню, а саме відповідачу відпущено теплову енергію протягом жовтня 2009 - березня 2010 на суму 28 463,35грн.;

-невиконання відповідачем п.12 угоди, відповідно до якого відповідач не провів оплату за відпущено теплову енергію, що призвело до виникнення заборгованості, що становить

28 463,35грн.;

-п.14 угоди та ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі яких відповідачу нараховано

20 211,33грн. пені, 702,62 грн. інфляційні та 165,73грн. 3% річних;

-ст.526 Цивільного кодексу України, якою встановлено загальні умови виконання зобов'язання.

Відповідач двічі в засідання суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвал суду від 16.04.10 та 13.05.10 не виконав, а саме: не представив суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, а також не направив копію відзиву позивачу.

За наведених обставин та в силу ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень б/н від 20.04.10 та №№15323601, 15323148 від 14.05.10.

Відповідач не скористався своїми правами наданим йому ст.22 ГПК України, а саме: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між підприємством теплових мереж "Ковельтепло" та ОСОБА_1 "Торгова мережа "Фаворит" 01.08.07 укладено угоду №462 на відпуск теплової енергії.

Відповідно до умов вказаної вище угоди підприємство теплових мереж "Ковельтепло" надавало послуги по теплопостачанню: відповідачу відпущено теплову енергію протягом жовтня 2009 - березня 2010 на суму 28 463,35грн.

Проте, відповідач в порушення п.12 угоди не проводив оплату до 15 числа наступного місяця, внаслідок чого і виникла заборгованість у розмірі 28 463,35грн.

Позивач за несвоєчасну оплату за послуги нарахував відповідачу пеню у розмірі 1% за кожен день прострочки платежу, що становить 20 211,33грн. (п.14 договору) та за прострочення виконання зобов"язання 702,62 грн. інфляційних і 165,73грн. 3% річних від простроченої суми (ст.625 Цивільного кодексу України).

Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 49 543,03 грн., а саме: 28 463,35грн. - основного боргу, 20 211,33грн.- пені, 702,62грн. - інфляційні, 165,73грн. - 3% річних.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36 Закону України "Про прокуратуру" визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Угода №462 на відпуск теплової енргії від 01.08.07 укладена в межах чинного законодавства - є правомірною, оскільки її недійсність прямо не встановлена законом та вона не визнана судом недійсна (ст.204 ЦК України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами

Нормою ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до умов даного договору сторонами визначено порядок здійснення розрахунків та відповідальність за порушення зобовязань сторонами.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Пукктом 12 договору встановлено, що всі розрахунки проводяться згідно розрахунків , оплата про яких проводиться до 15 числа наступного місяця.

Проте, відповідачем в порушення умов угоди не оплачено за відпущену теплову енергію протягом жовтня 2009 - березня 2010. Таким чином, заборгованість відповідача становить

28 463,35грн. Вказана заборгованість відповідачем не спростована, а доказів, які б підтверджували протилежне, відповідачем суду не подано.

Приписами ч.1 ст.230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У випадку несвоєчасної оплати за послуги споживачу (відповідачу) нараховується пеня в розмірі 1% за кожен день прострочки платежу, відповідно до Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій від 01.07.99" (п.14 угоди).

З огляду на викладене, позивач нарахував відповідачу 20 211,33 пені, що підтверджується розрахунком, що знаходиться в матеріалах справи.

Згідно 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

За таких обставин, позивачем правомірно проведено розрахунок інфляційних, що становлять 702,62 грн. та 165,73грн. 3% річних з простроченої суми, що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками, що є додатками до позовної заяви.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Позивачем доведено обставини, на які він посилався. Отже, вимога позивача правомірна та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на фактичні обставини справи суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 49 543,03 грн. із них:

28 463,35 грн. - основного боргу, 20 211,33грн. - пені, 702,62 грн. - інфляційні, 165,73грн. - 3% річних.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.11,204,509,526,530,625,629,901,903,905 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.33,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", м.Івано-Франківськ, вул.Промислова,29 () на користь підприємства теплових мереж "Ковельтепло", м.Ковель, вул.Володимирська,97а (р/р4 в Ковельському відділенні Ощадбанку, МФО 303945, ) 28 463,35 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят три гривні 35коп.) основного боргу, 20 211,33грн. (двадцять тисяч двісті одинадцять гривень 33коп.) пені, 702,62грн. (сімсот дві гривні 62коп.) інфляційних, 165,73грн. (сто шістдесят п"ять гривень 73коп.) 3% річних.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", м.Івано-Франківськ, вул.Промислова,29 () в дохід державного бюджету ( отримувач: УДК, м.Івано-Франківськ; банк отримувача: ГУДК України в Івано-Франківській області, МФО 836014, р/р 0002, , код платежу 22090200) 495,43грн. (чотириста дев"яносто п"ять гривень 43коп.) державного мита.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", м.Івано-Франківськ, вул.Промислова,29 () 236,00 грн. (двісті тридцять шість гривень 00коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу ( отримувач: Державний бюджет м.Івано-Франківська, код ЄДРПОУ, отримувач: 20568100, р/р 0002, банк- ГУДК України в Івано-Форанківській області, МФО 836014, код платежу 22050000).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка В.І.

Рішення підписане 27.05.10.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В. 27.05.10