Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ОСОБА_1

"09" липня 2010 р. № 267

Господарський суд у складі судді Машевської О.П., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстиль" (с. Тетерівка Житомирського району)

до ОСОБА_2 підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (м. Житомир)

про визнання права власності на об'єкти нерухомості та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

"07" липня 2010р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерстиль" (с. Тетерівка Житомирського району) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (м. Житомир) про визнання права власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться по вул. Садовій, 49 у с. Тетерівка та зобов'язання відповідача провести технічну інвентаризацію, виготовити технічну документацію, зареєструвати відповідні об'єкти в реєстрі прав власності на нерухоме майно та видати свідоцтво на право власності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 46 ГПК України встановлено, що державне мито сплачується в дохід Державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

На цей час розмір державного мита, порядок сплати державного мита встановлені Декретом Кабінету Міністрів України від 21.03.93 № 7-93 "Про державне мито" та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року №15 ( з наступними змінами та доповненнями) ( далі - Інструкція № 15).

Розмір ставок державного мита державного мита визначений у ст. 3 Декрету із позовних заяв як майнового характеру, так і немайнового, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру.

Більш детально порядок сплати державного мита врегульовано Інструкцією №15, і зокрема.

У п.п. 81- 84 Інструкції № 15 зазначається, що при здійсненні контролю за дотриманням чинного порядку справляння державного мита та повноти і своєчасності внесення його до бюджету перевіряється правильність оформлення документу про сплату мита, зокрема, чи є в платіжних документах дані, що підтверджують сплату мита по тій справі, до якої доданий документ, і зарахування його до бюджету.

У зв'язку з цим, у п. 5 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Роз'яснення) зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява) оплачується державним митом.

Позивач як доказ сплати державного мита надав платіжне доручення від 17.06.2010р. №77.

У графі "призначення платежу" платіжного доручення зазначено "Держмито за позовом ТОВ "Інтерстиль", тобто відсутні відомості про позовну заяву (за позовом кого, до кого, предмет спору), по якій сплачено державне мито.

Окрім того, відповідно до п.36 Інструкції № 15 позовні заяви, що носять одночасно майновий і немайновий характер оплачуються державним митом за ставками встановленими як для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовів немайнового характеру.

У п. 37 Інструкції № 15 не наведено вичерпного переліку позовних заяв немайнового характеру, а лише зазначено, що до таких відносяться вимоги, що не підлягають вартісній оцінці ( про звільнення самовільно зайнятих приміщень, про надання площі в натурі, спори, пов'язані з примушуванням прийняти передаточний баланс тощо).

У пункті 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" ( з наступними змінами та доповненнями) стосовно розміру державного мита, що сплачується з позовних заяв про визнання права власності на майно, здійснюється посилання на постанову Верховного Суду України від 25.12.2007 N 8/219-07 у якій викладено правову позицію, за якою державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції № 15.

Позивачем у складі предмету позову одночасно заявлено дві самостійні позовні вимоги:

- про визнання права власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться в с. Тетерівка, вул.Садова,49, а саме: сушильні камери; сушильні камери; склад ДСП; кранова рем.естакада; труба димова; виробничий корпус 2; Навіс 36*10; прохідна №1; компресорна; бункери накопичувальні; котельня; станція пожежотушіння; септик №1;

- про зобов'язання відповідача провести технічну інвентаризацію, виготовити технічну документацію, зареєструвати відповідні об'єкти в реєстрі прав власності на нерухоме майно та видати свідоцтво на право власності.

Однак державне мито оплачено лише за ставкою 85 грн.

Відповідно до п.п. 5.2 п. 5 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України (з наступними змінами та доповненнями) якщо стороною не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, заява до розгляду не приймається, і господарський суд з посиланням на пункт 4 частини першої статті 63 ГПК зобов'язаний повернути її заявникові без розгляду.

Згідно з ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.03.93 № 7-93 "Про державне мито" сплачене державне мито підлягає поверненню, зокрема, у випадку повернення заяви без розгляду.

Таким чином, позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про видачу відповідної довідки на повернення сплаченого мита.

Згідно ч. 3. ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.4, ч.1 ст. 63 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Повернути без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстиль" (с. Тетерівка Житомирського району) від 30.06.2010р. до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (м. Житомир) про визнання права власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться в с.Тетерівка, вул.Садова,49 та зобов'язання відповідача провести технічну інвентаризацію, виготовити технічну документацію, зареєструвати відповідні об'єкти в реєстрі прав власності на нерухоме майно та видати свідоцтво на право власності.

Ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено.

Додаток на 28 аркушах, в тому числі, платіжні доручення № 77,78 від 17.06.2010р.

Суддя Машевська О.П.

1-в наряд

2-позивачу