Харківській апеляційний господарський суд
УХВАЛА

"25" березня 2010 р. Справа № 2а-719/08

(АС-51/275-06)

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Сіверін В. І., судді Білоконь Н. Д.* , ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи № 2а-719/08 та апеляційну скаргу Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" (вх. 887 х/1-7) по справі № 2а-719/08 (АС-51/275-06) на постанову господарського суду Харківської області від 21 лютого 2007 року

за позовом СТГО "Південна залізниця", м. Харків

до Національної комісії регулювання електроенергетики України, м. Київ

про визнання протиправною та скасування постанови

встановила:

У липні 2007 року Статутне територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" (надалі - СТГО «Південна залізниця», позивач) в порядку адміністративного судочинства звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Національної комісії регулювання електроенергетики України (надалі -НКРЕУ, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою господарського суду Харківської області від 21 лютого 2007 року відмовлено в позові Статутно територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" до Національної комісії регулювання електроенергетики України про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12 червня 2007 року скасовано постанову господарського суду Харківської області від 21 лютого 2007 року та направлено справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, НКРЕУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 червня 2007 року та залишити в силі постанову господарського суду Харківської області від 21 лютого 2007 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2010 року задоволено касаційну скаргу НКРЕУ, ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 червня 2007 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

У визначенні критеріїв поділу спорів на адміністративні та господарські колегія суддів вважає необхідним враховувати таке.

Поняття "справа адміністративної юрисдикції" визначено у статті 3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею 17 КАС України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатися категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 частини першої зазначеної статті, а саме:

а) спори суб'єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності останнього;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

З огляду на викладене до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах:

а) про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно із законодавством України є обов'язковим до виконання;

б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, врегульованими господарським договором;

в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління;

г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Така ж правова позиція щодо розмежування справ адміністративної та господарського юрисдикції викладена в Рекомендаціях Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 року № 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що справа 2а-719/08 (АС-51/275-06) за позовом СТГО "Південна залізниця" до Національної комісії регулювання електроенергетики України, про визнання протиправною та скасування постанови є справою адміністративної юрисдикції та справою на які поширюється компетенція адміністративних судів, а тому відповідно до положень статті 12 Господарського процесуального кодексу України вказана справа не підлягає розгляду в господарському суді, через її непідвідомчість останньому.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005 N 2953-IV до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що станом на 25.03.2010 року розпочата діяльність Харківського окружного адміністративного суду та Харківського апеляційного адміністративного суду, а також те, що відповідно до пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, колегія суддів дійшла висновку про те, що провадження у справі слід припинити, а справа підлягає направленню до Харківського апеляційного адміністративного суду для розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ухвалила:

Провадження по справі № 2а-719/08 (АС-51/275-06) припинити.

Справу направити до Харківського апеляційного адміністративного суду для розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Білоконь Н. Д.*

Суддя Терещенко О.І.