ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.10 Справа № 18/162/10

Суддя Носівець В.В.

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Ріел Істейт Проект (69057, м.Запоріжжя, пр. Леніна, 158)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Добробут (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 77; 69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 77, к. 93, 69005, м. Запоріжжя, а/с 635, 69063, АДРЕСА_1)

про стягнення 48 620,48 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 7 від 01.06.2010 р., паспорт серія СА 297956 від 19.11.1996 р.; ОСОБА_2, довіреність № 08 від 21.07.2010 р.;

від відповідача: не прибув;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 07.06.2010 року звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю Ріел Істейт Проект з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Добробут про стягнення 48 620,48 грн., а саме: 37 884,00 грн. боргу з орендної плати, 4889,89 грн. витрат по оплаті комунальних послуг, 4483,80 грн. пені, 378,84 грн. втрат від інфляції та 983,95 грн. 3 % річних, на підставі договору № 99 оренди нежитлового приміщення від 29.05.2008 р., статей 11, 509, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 782, 785 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ст.ст. 188, 193, 216, 291 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Ухвалою суду від 11.06.2010 р. було порушено провадження у справі № 18/162/10, судове засідання призначене на 01.07.2010 р. Ухвалою суду від 01.07.2010 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи був відкладений, судове засідання призначено на 21.07.2010 р. Розгляд справи був закінчений 21.07.2010 р., в судовому засіданні за згодою представників позивача, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 21.07.2010 р. представник позивача надав заяву, якою відмовився від частини позовних вимог, а саме, щодо стягнення із відповідача 4483,80 грн. пені, в іншому позовні вимоги підтримав. Судом прийнята відмова від частини позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги щодо стягнення із відповідача 42 733,89 грн. основного боргу, 378,84 грн. втрат від інфляції та 983,95 грн. 3 % річних.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, повноважного представника у судові засідання не направив. Згідно п. 3.6 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду були направлені на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві і у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.06.2010 р. серії АД № 52528, а також за іншими, відомими суду, адресами.

Судом вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце судового засідання, оскільки у відповідності до ст. 58 ГК України та розділу ІІІ Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців громадянин визнається субєктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи. Таким чином місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як субєкта господарювання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що вся відповідальність за несвоєчасне повідомлення органів реєстрації про зміну місцезнаходження покладається безпосередньо на зареєстровану особу, в даному випадку на відповідача, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ріел Істейт Проект (надалі позивач, орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Добробут (надалі відповідач, орендар) 29.05.2008 р. уклали договір № 99 оренди нежитлового приміщення (надалі договір оренди).

У п. 1.1. договору оренди, встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, №№ 509, 510, розташованого у м. Запоріжжя за адресою пр. Леніна, 158, на 5-му поверсі, загальною площею 60,6 кв.м. для здійснення господарської діяльності.

Орендодавець протягом 2 днів з дня набрання чинності договору передає, а орендар приймає у користування приміщення, що оформлюється відповідним Актом прийому-передачі, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за договором оренди. Приміщення повинне бути передане орендареві у стані, придатному для експлуатації. Стан приміщення вказується сторонами в Акті прийому-передачі. (п.п. 2.1., 2.2. договору оренди).

09.06.2008 р. на підставі акту прийому-передачі приміщення до договору № 99 від 29.05.2008 р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду, приміщення у стані, придатному для подальшого використання в межах зобовязань за договором оренди.

Сторони у договорі узгодили, що орендна плата складає 80 грн. за 1 кв.м. на місяць з урахуванням ПДВ. Орендна плата у січні місяці кожного наступного року коригується на індекс інфляції попереднього року по офіційним даним Мінекономіки України. Якщо індекс інфляції буде значний (10 та більше %) впродовж поточного року буде проведена індексація орендної плати з моменту виникнення вказаних причин. Орендна плата сплачується орендарем в безготівковій формі згідно платіжних реквізитів орендодавця, зазначених у договорі, на підставі рахунків орендодавця до 10 числа кожного поточного місяця (п.п. 3.1., 3.2., 3.6. договору оренди).

Відповідно до п. 4.8. договору оренди, орендар зобов'язаний відшкодовувати орендодавцю, в межах частки орендаря, витрати на оплату комунальних послуг, понесених орендодавцем протягом строку оренди з метою обслуговування та експлуатації будинку та/або майнового комплексу. Відшкодування витрат здійснюється протягом пяти календарних днів з дати виставлення рахунку.

Договір набуває сили з 29.05.2008 р. і діє по 28.05.2011 р. включно (п. 9.1. договору оренди).

Позивачем виставлялися рахунки для здійснення орендних платежів за період часу з листопада 2008 р. по липень 2009 р., а саме: № 831 від 01.11.2008 р.; № 922 від 01.12.2008 р.; №11 від 01.01.2009 р.; №106 від 01.02.2009 р.; № 211 від 01.03.2009 р.; № 318 від 01.04.2009 р.; № 459 від 01.05.2009 р.; № 662 від 01.06.2009р.; № 712 від 01.07.2009 р., усі на суму 4848,00 грн., які були отримані уповноваженими представниками відповідача. Крім того, позивачем були виставлені рахунки на відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за період часу з листопад 2008 р. по квітень 2009 р., а саме: № 971 від 02.12.2008 р. на суму 435,10 грн.; № 63 від 02.01.2009 р. на суму 737,75 грн.; № 154 від 02.02.2009 р. на суму 1159,73 грн.; № 268 від 02.03.2009 р. на суму 1033,78 грн.; № 377 від 02.04.2009 р. на суму 1044,32 грн.; № 491 від 02.05.2009 р. на суму 479,21 грн., які були отримані уповноваженими представниками відповідача.

Відповідач, взяті на себе договірні зобовязання, не виконував належним чином, лише частково сплатив за оренду приміщення у сумі 5748 грн., внаслідок чого, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по орендній платі у сумі 37 884 грн. за період часу з грудня 2008 р. по липень 2009 р. та борг з відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг за період часу з листопада 2008 р. по квітень 2009 р. у сумі 4889,89 грн. (всього 42773,89 грн.).

10.08.2009 р. позивач направив відповідачу лист, де вказав про заборгованість по орендній платі за договору № 99 оренди нежитлового приміщення від 29.05.2008 р., просив сплатити заборгованість. Відповідач вказаний лист залишив без реагування та задоволення, борг не сплатив, орендоване приміщення не повернув, що і стало приводом для звернення позивача із відповідною позовною заявою до господарського суду Запорізької області.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 37 884,00 грн. боргу зі сплати орендних платежів та 4 889,89 грн. боргу з відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг, обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Аналогічний припис міститься в ст. 526 ЦК України.

Аналогічний припис міститься в ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, тому воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Подібні приписи містять і норми ст.ст. 283, 286 ГК України.

Згідно зі ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобовязань за договором належним чином, не сплатив орендну плату за спірний час користування майном та не відшкодував витрати по оплаті комунальних послуг, за період часу з листопада 2008 р. по квітень 2009 р., то вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 884 грн. основного боргу та 4 889,89 грн. витрат по оплаті комунальних послуг (всього 42 773,89 грн.), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 378,84 грн. втрат від інфляції за період часу з липня 2009 р. по травень 2010 р. та 983,95 грн. 3 % річних за період часу з 20.07.2009 р. по 31.05.2010 р.

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати повязані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена також в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Вимога позивача про стягнення із відповідача 378,84 грн. втрат від інфляції за період часу з липня 2009 р. по травень 2010 р. підлягає задоволенню в сумі, заявленій позивачем до стягнення (при перевірці наданого розрахунку у суду сума втрат від інфляції грошових коштів, за зазначений позивачем період, є значно більшою ніж заявлено позивачем до стягнення, судом задовольняється дана вимога у межах суми, зазначеної позивачем).

Щодо стягнення із відповідача 3 % річних в сумі 983,95 грн., суд вважає дану вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме, в частині стягненні з відповідача 980 грн. 83 коп. 3 % річних, в іншій частині даної вимоги, (3,12 грн.) суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, у звязку допущеною помилкою при зазначенні кількості днів прострочення (зазначено 316 днів, замість вірного 315).

В судовому засіданні 21.07.2010 р. представник позивача відмовився від позову, в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4483,80 грн., надав відповідну заяву. Наслідки відмови від позову, передбачені ст.ст. 78, 80 ГПК України позивачу відомі, про що зазначено в заяві про відмову від позовних вимог. Вказана заява прийнята судом до розгляду, як така, що не суперечить вимогам статей 22, 78, 80 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

В звязку з тим, що відмова від позову не суперечить чинному законодавству України, правам та законним інтересам сторін, суд вважає можливим прийняти відмову від позову, в звязку з чим, провадження у справі, в частині стягнення 4483,80 грн. пені, суд припиняє на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, в цілому, позов задовольняється частково.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували позицію позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Згідно із Декретом Кабінету Міністрів України Про державне мито розмір державного мита з позовів немайнового характеру складає 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 грн.), розмір державного мита із позовних заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25500 грн.).

Під час підрахунку загальної суми позову, позивач допустив арифметичну помилку (вказав 48580,48 грн., замість вірної) і тому, при зверненні до суду, сплатив 485,81 грн. державного мита, а не 486,20 грн. державного мита, у звязку із чим, недоплата державного мита склала 0,39 коп. і підлягає стягненню із нього в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Добробут (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 77; 69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 77, к. 93; 69005, м.Запоріжжя, а/с 635; 69063, АДРЕСА_1; , п/р 0 в ВАТ Райффайзен банк Аваль м. Запоріжжя, МФО 313827; п/р 7 в ВАТ Райффайзен банк Аваль м. Київ, МФО 380805) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Ріел Істейт Проект (69057, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 158, , п/р 3049 в філії ЗАТ ПУМБ м. Запоріжжя, МФО 313623) 37 884 (тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. боргу зі сплати орендних платежів, 4 889 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят девять) грн. 89 коп. боргу з відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг, 980 (девятсот вісімдесят) грн. 83 коп. 3 % річних, 378 (триста сімдесят вісім) грн. 84 коп. втрат від інфляції, 441 (чотириста сорок одну) грн. 34 коп. державного мита та 214 (двісті чотирнадцять) грн. 40 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Прийняти відмову від позову в частині стягнення з ТОВ Бізнес-центр Добробут () на користь ТОВ Ріел Істейт Проект () 4483,80 грн. пені.

4. Провадження у справі, в частині стягнення із ТОВ Бізнес-центр Добробут () на користь ТОВ Ріел Істейт Проект () 4 483,80 грн. пені припинити.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Ріел Істейт Проект (69057, м.Запоріжжя, пр. Леніна, 158, , п/р 3049 в філії ЗАТ ПУМБ м. Запоріжжя, МФО 313623) на користь Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, р/р № 0007, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22090200, символ банку 095) 0,39 грн. (нуль гривень тридцять девять копійок) державного мита. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Згідно з оригіналом. Спеціаліст 1 категорії____________ ОСОБА_3

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оформлення і підписання. Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 30.07.2010р.