ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.10р. Справа № 31/118-10

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Рекламно-видавницьке агентство "Реклама бізнес", м.Дніпропетровськ
до відповідачаВідкритого акціонерного товариства "Видавництво "Зоря", м.Дніпропетровськ
Про стягнення 184 427,03 грн.
Суддя Єременко А.В.
Представники:

Від позивачаОСОБА_1, дов. № 01 від 05.03.10 р.; ОСОБА_2, дов. від 01.04.10 р.;
Від відповідачаОСОБА_3, дов. № 1 від 17.03.10 р.; ОСОБА_4, дов. № 2 від 17.03.10 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до суду та з урахуванням заяви про зміну, уточнення до доповнення позовної заяви, просить стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 101 620, 90 грн., суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 82 573,83 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач не здійснив у повному обсязі оплату за рахунками відповідно договору № 158 про розміщення реклами у ЗМІ від 03.04.06 року.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позов зазначає, що підтверджує факти виставлення рахунків позивачем, окрім виставлення рахунку № 07/1405 від 30.03.2007 р., оскільки зазначений рахунок позивачем не був наданий відповідачу для оплати, доказів отримання останнім якого позивачем не надано і до матеріалів справи. Також відповідач вказує на пропущення позивачем строку позовної давності. Відповідач посилається на те, що ОСОБА_3 звірок взаємних розрахунків не є належним та допустимим доказом як виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт за Договором, так і наявності заборгованості за Договором, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження того, що роботи за Договором були надані.

За клопотанням відповідача, погодженим з позивачем, строк вирішення спору продовжений на один місяць.

В судовому засіданні 22.06.2010 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Видавництво "Зоря" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Рекламно-видавницьке агентство "Реклама бізнес" (Виконавець) був укладений договір № 158 про розміщення реклами у ЗМІ (далі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець здійснює роботи, повязані із розміщенням рекламних матеріалів та повідомлень, наданих Замовником, у засобах масової інформації, а Замовник сплачує та приймає роботи на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п., п. 2.1.4 Договору Замовник зобовязаний сплатити виконані Виконавцем роботи у розмірі та в строк, визначений Договором.

Вартість рекламних послуг та робіт встановлюється на підстав п. 2.2.1 Договору (п. 3.1. Договору).

За п. 3.3. Договору Розрахунки з Виконавцем Замовник здійснює у порядку 100% передоплати шляхом внесення (перерахунку) необхідної суми на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 2 банківських днів з моменту виставлення Виконавцем попереднього рахунку.

Відповідно до п. 3.4. Договору, якщо вартість фактично виконаних Виконавцем робіт перевищила вартість, зазначену в рахунку на передоплату, Замовник зобовязаний сплатити різницю протягом 2 банківських днів з моменту підписання сторонами ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт.

Про виконання Виконавцем робіт згідно Договору свідчить ОСОБА_3 приймання-передачі робіт, підписаний сторонами (п. 7.2. Договору).

Позивачем заявлено до стягнення суму боргу у розмірі 101 620,90 грн.

Позивач посилається на обставини направлення відповідачу рахунків, із зазначенням сум витрат на виготовлення та розміщення реклами, а саме: рахунків № 2572 від 30.11.2006 року, № 2604 від 29.12.2006 року, № 07/1315 від 31.01.2007 року, № 07/1331 від 28.02.2007 року, № 07/1405 від 30.03.2007 року на загальну суму 122 885,55 грн. та часткову оплату відповідачем 12.03.2008 року у розмірі 5 83141 грн., 10.06.2008 року у розмірі 6 173,21 грн., 07.07.2008 року у розмірі 9 260,00 грн. вартості розміщеної реклами.

Відповідач заперечує виставлення рахунку № 07/1405 від 30.03.2007 року.

Згідно до приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( ст. 530 ЦК України).

Разом з цим, ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Враховуючи звернення позивача з позовом до суду, часткову сплату відповідачем грошових коштів у сумі 5831,41 грн. згідно рахунку № 2572 від 01.11.07 р., що підтверджується копією платіжного доручення № 93 від 09.03.2007 року, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 25 000,00 грн.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 53 348,37 грн., у звязку із закінченням строку давності.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо переривання перебігу строку позовної давності, у зв'язку із здійсненням відповідачем часткової оплати згідно платіжного доручення № 347 від 10.06.2008 року та платіжного доручення № 386 від 07.07.2008 року, оскільки доказів того, що вказані грошові кошти були перераховані саме за спірними рахунками не надано.

Посилання позивача на те, що відповідачем визнано наявність суми заборгованості у розмірі 117 054,11 грн., оскільки було підписано акти звірки взаєморозрахунків станом на 17.04.07 року та 13.07.07 р. судом відхиляються, з огляду на те, що акт звірки є лише фіксуючим документом і не може бути доказом визнання боргу, та відповідно не може розцінюватися як дія по визнанню боргу.

Доказів пропущення строку позовної давності з поважних причин не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Позивачем на вимогу суду не надано доказів виставлення (надіслання) відповідачу рахунку № 07/1405 від 30.03.2007 року та доказів в підтвердження того, що заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 23 272,51 грн. є заборгованістю за надані позивачем послуги з розміщення реклами відповідно до умов Договору, а отже, не доведено обставин виникнення обовязку відповідача по оплаті боргу у розмірі 23 272,51 грн.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За викладеного, суд вбачає підстави для частково стягнення суми втрат від інфляції за період прострочення квітень 2007р. березень 2010 р. у розмірі 16367,85 грн. та 2 231,51 грн. 3 % річних за період з 14.03.2007 р. по 05.03.2010 р. В іншій частині щодо стягнення втрат від інфляції та 3 % річних слід відмовити.

Судові витрати по справі на підставі ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Видавництво "Зоря" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 7, ідентифікаційний код 05905591) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламно-видавницьке агентство "Реклама бізнес" (49069, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 9, ідентифікаційний код 24225519) 25 000,00 грн. боргу; 2 231,51 грн. 3% річних; 16367,85 грн. втрат від інфляції; 435,99 грн. витрат по сплаті державного мита; 55,86 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

Суддя А.В.Єременко