ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2010 р. Справа №25/82

за позовом Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вул. Машинобудівна, 44, м. Київ, 03680

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан", с. Шенгури, Кобеляцький район, Полтавська область, 39252

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство „РодАн-Капітал, вул. Марини Раскової, 11, м. Київ, 02002.

про стягнення 264948,77 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. Від 19.07.2010 р.

від відповідача: ОСОБА_3

від третьої особи: ОСОБА_4, дов. від 16.06.2010 р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про розірвання кредитного договору № 14/1-1-128 від 06.08.2008 р. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан" заборгованості по Кредитному договору №14/1-1-128 від 06 серпня 2008 р. в розмірі 264948,77 грн., з яких: 250000,00 грн. заборгованість по кредиту, 14500,02 грн. заборгованість по процентах, 448,75 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Позивач подав заяву про відмову від позову в частині розірвання кредитного договору № 14/1-1-128 від 06.08.2008 р.

Суд прийняв відмову від позову в цій частині.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що зобовязання ТОВ „Агрофірма „Лан перед АБ „Банк регіонального розвитку по кредитних договорах № 14/1-1-128 від 06.08.2008 р., № 14/10-33 від 15.03.2007 р., № 14/10-66 від 26.05.2005 р., № 14/10-27 від 03.03.2006 р., № 14/1-1-15 від 29.01.2008 р. припинені зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Третя особа в письмових поясненнях проти позову заперечує та зазначає, що зобовязання відповідача перед АБ „Банк регіонального розвитку по кредитному договору № 14/1-1-128 від 06.08.2008 р. припинено.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

06.08.2008 р. між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку і Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан" було укладено Кредитний договір № 14/1-1-128.

Відповідно до умов Кредитного договору Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит в сумі 250 000,00 грн., а Відповідач отримати кредит, своєчасно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом із розрахунку 17 (сімнадцять) процентів річних, після чого повернути кредит в строк до 05.08.2011 р. (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Кредитного договору).

Умовами Кредитного договору обумовлено, що проценти за користування кредитом нараховуються в останній робочий день місяця на суму загальної заборгованості по Кредиту (п. 5.2. Кредитного договору). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту (п. 5.5. Кредитного договору). Нараховані проценти Відповідач сплачує щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вони нараховані (п. 5.6. Кредитного договору).

Надання кредиту здійснюється на підставі відповідної заяви Відповідача (п. 4.З. Кредитного договору).

На підставі заяв № 1-08/105 від 06.08.2008 p., № 1-10/125 від 10.10.2008 р. Відповідачу було надано кредит в обумовленому Кредитним договором розмірі, тобто в сумі 250 000,00 гри. Факт надання кредиту в зазначеному розмірі підтверджується випискою з позичкового рахунку, відкритого Відповідачу відповідно п. 4.1. Кредитного договору.

Як зазначає Позивач, своїх зобов'язань по договору Відповідач не виконує, зокрема не сплачує проценти за користування кредитом починаючи з 02.12.2009 року.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 193 ГК України також зауважує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідне до закону, інших правових актів, договору.

В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки (п. 1 ст. 61 1 ЦК України).

Кредитним договором обумовлено, що за повне або часткове прострочення сплати процентів по кредиту Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня (ч. 2 п. 8.1. Кредитного договору).

Позивач нарахував Відповідачу пеню в розмірі 448,75 грн.

Кредитний договір також передбачає (п. 8.6. Кредитного договору), що в разі допущення Відповідачем суттєвого порушення умов Кредитного договору, до якого, зокрема, відноситься повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитами хоча б за один місяць, якщо таке прострочення складає 10 (десять) і більше календарних днів (п. 8.5. Кредитного договору), Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом і виконання всіх інших зобов'язань Відповідача по Кредитному договору.

Як стверджує позивач, оскільки, обумовлене Кредитним договором зобов 'язання щодо сплати процентів по кредиту Відповідачем не виконується, і таке невиконання триває більше ніж 10 днів, а саме 138 дні, у Позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій.

Таким чином Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість по Кредитному договору в сумі 264948,77 грн., з яких:

250 000,00 грн. - сума кредиту,

14 500,00 грн. - прострочені проценти,

448,75 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку відмовити в позові, виходячи з наступного:

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи 16 березня 2010 р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством „РодАн-Капітал" та відповідачем - ТОВ „Агрофірма „Лан" укладено договір №1 відступлення права вимоги (цесії) від 16.03.2010р. (Договір №1). Згідно з умовами зазначеного Договору №1 ЗАТ „РодАн-Капітал" (Цедент) відступив, а відповідач - ТОВ „Агрофірма „Лан" (Цесіонарій) набув право вимоги, належне Цедентові, і став кредитором за:

- Договором про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу N 4-2003 від 06 березня 2003 р. (Договором №4-2003) між Цедентом і АБ „Банк регіонального розвитку" (Боржник);

- Договором про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу N 8-2006 від 31 січня 2006 р. (Договором №8-2006) між Цедентом і АБ „Банк регіонального розвитку" (Боржник).

Відповідно до ч.1 ст 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 2 Договору №1 відповідач - ТОВ „Агрофірма „Лан" (Цесюнарій) набув право вимагати від позивача - АБ „Банк регіонального розвитку" (Боржника) наступне:

а) повернення (в тому числі дострокового повернення) грошових коштів в сумі 1500 000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч) гривень, залучених згідно Договору №4-2003 на умовах субординованого боргу;

б) повернення (в тому числі дострокового повернення) грошових коштів в сумі 7700 000,00 (сім мільйонів сімсот тисяч) гривень залучених згідно Договору №8-2006 на умовах субординованого боргу;

в) проведення взаємозаліків по Договору №4-2003 та Договору №8-2006.

Відповідно до п. 2.1 Договору №1 до Цесіонарія - ТОВ „Агрофірма „Лан" перейшло зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент укладення цього Договору, тобто Договору №1 відступлення права вимоги (цесії) від 16.03.2010р.

Крім того, ЗАТ „РодАн-Капітал" (Цедент) в установлені законодавством терміни подало заяву вх.№9115 від 24.12.2009 р. про включення своїх вимог до реєстру кредиторів АБ „Банк регіонального розвитку", яка в повному обсязі була акцептована комісією з питань визнання вимог кредиторів АБ „Банку регіонального розвитку".

Отже, згідно ч.1 ст 514 ЦК та п. 2.1 Договору №1 до відповідача - ТОВ „Агрофірма „Лан" перейшла частка кредиторських вимог в сумі 9 200 000 (дев'ять мільйонів двісті тисяч) грн. 00 коп., що були акцептовані комісією з питань визнання вимог кредиторів АБ „Банку регіонального розвитку".

З аналізу ч.1 ст. 516. ЦК вбачається, що для заміни кредитора у зобов'язанні не потрібно згоди боржника.

16 березня 2010 р. ЗАТ „РодАн-Капітал" (Цедент) своїм листом №16-03/2010 (вх. №892 від 17.03.2010р.) повідомив позивача - АБ „Банк регіонального розвитку" про відступлення ним права вимоги відповідачу - ТОВ „Агрофірма „Лан" по вищевказаним договорам №4-2003 та №8-2006.

Таким чином, загальна сума кредиторських вимог відповідача - ТОВ „Агрофірма „Лан" до позивача - АБ „Банк регіонального розвитку" складає 9 200 000 (дев'ять мільйонів двісті тисяч) грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України №713 від 02.12.2009р. в АБ „Банк регіонального розвитку" відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації банку з 07.12.2009р.

Статтею 87 Закону України „Про банки і банківську діяльність ліквідація банку з ініціативи Національного банку України здійснюється відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до положень статті 91 Закону України „Про банки і банківську діяльність з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси (п. 2); строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п.3).

Відповідно до положень статті 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси.

Тобто, з дати прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора банку, грошові зобовязання відповідача щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним настали. Грошові кошти банківського рахунку відповідача включені до ліквідаційної маси, а відповідач стає кредитором банку за грошовими зобовязаннями.

Виходячи з наведеного, суд вважає помилковим твердження позивача про те, що строк повернення відповідачем кредиту не настав.

Отже, зобов'язання позивача - АБ „Банк регіонального розвитку" по договорах про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу N 4-2003 від 06 березня 2003 р. та N 8-2006 від 31 січня 2006 р. настав 02.12.2009р.

Згідно п. 9.2 Кредитного договору №14/1-1-128 від 06.08.2008р., Позичальник має право достроково погашати Кредит і сплачувати проценти по кредиту.

З аналізу ст. 601 ЦК вбачається, що за заявою однієї із сторін зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно ст. 606 ЦК зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Ліквідатор банку з дня свого призначення виконує функції з управління та розпорядження майном банку ( п. 2 ч. 1 ст. 92 Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 93 Закону ліквідатор має право з дозволу Національного банку України погашати вимоги до банку до моменту завершення складання переліку вимог та його затвердження Національним банком України лише за угодами, що забезпечують здійснення ліквідаційної процедури.

Як досліджено судом 16 березня 2010 року ТОВ „Агрофірма „Лан" звернулося до АБ „Банк регіонального розвитку" із заявою №1-03/23 про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 9 200 000,00 грн. по кредитних договорах №14/1-1-128 від 06.08.2008р., №14/10-33 від 15.03.2007р., №14/10-66 від 26.05.J005p., №14/10-27 від 03.03.2006р., №14/1-1-15 від 29.01.2008р., укладених між ТОВ „Агрофірма „Лан" та АБ „Банк регіонального розвитку", в яких, ТОВ „Агрофірма „Лан" виступає боржником, а АБ „Банк регіонального розвитку" - кредитором по договорах про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу №4-2003 від 06.03.2003 р. та №8-2006 від 31.01.2006р., згідно яких, ТОВ „Агрофірма „Лан" є кредитором, а АБ „Банк регіонального розвитку" - боржником на загальну суму 9200 000,00 грн.

Листом №01/961 від 13.04.2010р. позивач - АБ „Банк регіонального розвитку" повідомив ЗАТ РодАн-Капітал про зменшення суми акцептованих комісією з питань визнання вимог кредиторів АБ БРР вимог ЗАТ РодАн-Капітал до 1415766,49 грн. у зв'язку з відступленням товариством вимог в загальній сумі 10764506,00 грн., зокрема, ТОВ Агрофірма ЛАН, що свідчить про правомірність дій ЗАТ РодАн-Капітал та ТОВ „Агрофірма „Лан" щодо відступлення права вимоги (цесії) до АБ „Банк регіонального розвитку" та проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог між відповідачем та позивачем.

Отже, пропозиція відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог не суперечить повноваженням ліквідатора та забезпечує здійснення ліквідаційної процедури.

Таким чином, зобов'язання ТОВ „Агрофірма „Лан" перед АБ „Банк регіонального розвитку" по кредитних договорах №14/1-1-128 від 06.08.2008р., №14/10-33 від 15.03.2007р., №14/10-66 від 26.05.2005р., №14/10-27 від 03.03.2006р., №14/1-1-15 від 29.01.2008р. припинені, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя Босий В. П.

Повний текст рішення підписано31.08.2010 р.