ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 листопада 2010 р. Справа № 37/152-10
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Такмаков Ю.В.*
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область (вх. № 3446 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.10 р. у справі № 37/152-10
за позовом Відкритого акціонерного товариства "Криворізький міськмолокозавод № 1", м. Кривий Ріг
до Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область
про стягнення 343 618,55 грн.,-
Харківським апеляційним господарським судом розглянуто апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2010р. по справі № 37/152-10 та за результатами її розгляду прийнято постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а оскаржене рішення господарського суду Харківської області залишено без змін.
Аналізуючи матеріали даної справи та матеріали скарги Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач всупереч вимогам статті 22 ГПК України зловживає наданими йому процесуальними правами, а вчинені ним дії/бездіяльність спрямовані, зокрема, на затягування строків розгляду господарської справи, що суперечить, зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Про зазначене свідчить наступне.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.07.2010р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.08.2010р. об 11:40 год. Даною ухвалою зобовязано відповідача окрім іншого надати відзив на позовну заяву, і при наявності заперечень на позов, їх правове та документальне обґрунтування. Явку представників сторін визнано обовязковою.
Уповноважений представник відповідача ОСОБА_1 (дов. № 22/09 від 16.01.2009р.) надаючи свої пояснення суду першої інстанції, проти позовних вимог не заперечував, що зафіксовано протоколом судового засідання від 26.08.2010р. У судовому засіданні 26.08.2010р. оголошено перерву до 02.09.2010р.
02.09.2010р. відповідачем через канцелярію суду першої інстанції подано клопотання про відкладення розгляду справи, в звязку з неможливістю уповноваженого представника відповідача прийняти участь при розгляді справи.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2010р. заявлене відповідачем клопотання задоволено, а розгляд справи відкладено на 14.09.2010р. о 09:40 год. Згідно з вимогами цієї ухвали відповідача знову зобовязано надати господарському суду відзив на позовну заяву, заперечення проти позову і їх правове та документальне обґрунтування, а також виконати вимоги попередньої ухвали суду.
06.09.2010р. відповідач звернувся до господарського суду із клопотанням, в якому просив суд призначити для розгляду даної справи колегію суддів.
Ухвалою суду від 08.09.2010р. та розпорядженням № 223-10 від 09.09.2010р. клопотання відповідача задоволено та для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя Тихий П.В. та суддя Буракова А.М.
Частиною 2 статті 22 Господарського процесуального кодексу України стороні надано право на подання доказів.
Однак відповідач неодноразово витребуваний судом відзив на позовну заяву не надав. У судовому засіданні 14.09.2010р. уповноважений представник відповідача ОСОБА_1 (дов. № 22/09 від 16.01.2009р.) проти заявленого позову вже заперечував.
14.09.2010р. господарським судом розглянуто справу по суті позовних вимог за наявними у ній матеріалами та прийнято рішення на користь позивача.
Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що місцевим господарським судом у відповідності до вимог статей 4-2, 4-3, 4-7 Господарського процесуального кодексу України та статті 129 Конституції України у повному обсязі використано свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, а сторонам були створені необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
Згідно з частиною 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи.
Під час здійснення апеляційного провадження колегія суддів визначилась, що відповідач не надав жодних вичерпних заперечень в обґрунтування неправомірності позовних вимог в частині стягнення основного боргу та застосування до нього відповідальності у вигляді сплати суми пені. При цьому, не направлення відповідачем свого представника у судове засідання суду апеляційної інстанції без поважних причин (неналежне юридичне супроводження справи у суді), подання ним апеляційної скарги без фактичного та правового обґрунтування викладених в ній вимог, є проявом зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, оскільки дають підстави колегії суддів вважати, що вони створюються штучно та вочевидь спрямовані на затягування строків розгляду даної справи, а також свідчать про наявність у діях відповідача ознак неповаги до суду. Вказані дії/бездіяльність відповідача на думку колегії суддів також обмежують право позивача на отримання належних йому грошових коштів.
Пунктами 2, 3 статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Всі матеріали справи свідчать про те, що відповідач безвідповідально поставився до своїх обовязків щодо сплати вартості отриманої продукції та навмисно ухиляється від проведення розрахунків з позивачем, а позивач вочевидь обмежений у праві на отримання належних йому грошових коштів, адже наявна сума боргу в розмірі 329231,63 грн. залишилась відповідачем невідшкодованою. Жодних конкретних доказів, які б спростовували наявність документально підтвердженої суми боргу в заявленому розмірі, відповідач як суду першої так і апеляційної інстанції не надав і у справі вони відсутні.
Згідно з частини 5 статті 129 Конституції України за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами і є підставою для прийняття в установленому порядку згідно зі статті 90 Господарського процесуального кодексу України окремої ухвали, якою керівника Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область має бути повідомлено про вказані недоліки для вжиття відповідних організаційно-правових заходів для усунення таких недоліків.
Керуючись статтями 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-
Окрему ухвалу надіслати директору Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область.
Повідомити директора Закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод", м. Лозова, Харківська область про вказані недоліки в роботі відповідальних осіб для вжиття організаційно-правових заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.
Про прийняті заходи повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.
Головуючий суддя Істоміна О.А.
Суддя Барбашова С.В.
Суддя Такмаков Ю.В.*