ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.10 Справа № 17/106д/10

Суддя Корсун В.Л.

за первісною позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ, 69035, АДРЕСА_1

до відповідача: публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Запорізької філії публічного акціонерного товариства Банк Форум, 69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, 13-А

про розірвання кредитного договору

зустрічною позовною заявою: публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Запорізької філії публічного акціонерного товариства Банк Форум, 69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, 13-А

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ, 69035, АДРЕСА_1

про стягнення 2 237 453,82 грн.

Суддя Корсун В.Л.

Представники сторін за первісним позовом:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 04.01.10 б/н

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 29.06.10 б/н

ОСОБА_3, довіреність від 24.06.10 № 10/07-18

Представники сторін за зустрічним позовом:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 29.06.10 б/н

ОСОБА_3, довіреність від 24.06.10 № 10/07-18

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 04.01.10 б/н

СУТЬ СПОРУ:

05.03.10 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ (надалі - ТОВ ОЛЄУМ) з позовною заявою до акціонерного комерційного банку Форум в особі Запорізької філії АКБ Форум про розірвання кредитного договору від 06.11.07 № 0248/07/07- КLІ.

Ухвалою від 05.03.10 судом порушено провадження у справі № 17/106д/10, судове засідання призначено на 07.04.10. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи.

02.04.10 до господарського суду Запорізької області звернувся акціонерний комерційний банк Форум в особі Запорізької філії АКБ Форум з зустрічною позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ заборгованості у розмірі 2 090 240,43 грн., з яких: 1 750 000,00 грн. - сума основного боргу за кредитом, 195 472,62 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту - 138 585,62 грн., несвоєчасну сплату процентів - 6 182,19 грн.

Ухвалою від 02.04.10 судом прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 17/106д/10, судове засідання призначено на 07.04.10.

Ухвалою від 07.04.10 судом продовжено строк розгляду справи за клопотанням представників сторін на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 13.05.10.

В судовому засіданні 13.05.10 оголошено перерву до 17.06.10.

Ухвалою суду від 17.06.10 розгляд справи відкладено 15.07.10.

В засіданні суду 15.07.10 оголошено перерву до 19.08.10.

Заявою від 07.05.10 № 8.7.11.1/9-1488 позивач (за зустрічним позовом) збільшив розмір позовних вимог, просить суд стягнути з ТОВ ОЛЄУМ 2 188 993,43 грн., з яких: 1 750 000,00 грн. - сума основного боргу за кредитом, 251 137,01 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту - 176 917,81 грн., несвоєчасну сплату процентів - 10 938,61 грн. Заява надана відповідно до положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим прийнята судом та задоволена.

Крім того, цією ж заявою, у звязку із зміною 19.04.10 назви банку, позивач просить суд вважати вірною назвою позивача назву - публічне акціонерне товариство Банк Форум (надалі - Банк), яке є правонаступником усіх прав та зобовязань акціонерного комерційного банку Форум. Заява прийнята судом та задоволена.

Також, 11.06.10 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла заява від 10.06.10 № 8.7.11.1/9-1787 про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої Банк просить суд стягнути ТОВ ОЛЄУМ 2 237 453,82 грн., з яких: 1 750 000,00 грн. - сума основного боргу за кредитом, 295 150,71 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту - 176 917,81 грн., несвоєчасну сплату процентів - 15 385,30 грн. Вказана заява судом задоволена.

За заявою представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 19.08.10, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач (за первісним позовом) підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях до неї, зазначив наступне. 06.11.07 між сторонами укладено кредитний договір № 0248/07/07-КLІ, відповідно до якого ТОВ ОЛЄУМ отримав від АКБ Форум кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення обігових коштів та ведення господарської діяльності у розмірі 1 750 000,00 грн. з платою за користування кредитними коштами в розмірі 16,5 % річних та строком користування по 05.11.08. До кредитного договору укладались додаткові угоди № 1 від 11.07.08 та № 2 від 05.11.08, за якими плата за користування кредитними коштами збільшилась до 27% річних, а строк користування був подовжено до 04.11.09. За весь час дії кредитного договору позивач неодноразово відновлював кредитну лінію та сплатив проценти у загальному розмірі 755 150,44 грн. ОСОБА_1, у звязку з істотним погіршення фінансового стану, Позичальник не зміг повернути Банку кредит до 04.11.09. Незважаючи на те, що строк, на який надавалися кредитні кошти закінчився 04.11.09, відповідач продовжує нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Позивач вважає, що обставини, якими сторони керувалися при укладанні кредитного договору, істотно змінилися. Так, фактично Позичальник отримував кредитні кошти для оптової торгівлі паливо-мастильними матеріалами (ПММ). Позивач планував користуватись кредитом 36 місяців, платити за користування кредитом 16 % річних, та за рахунок кредитних коштів отримати валовий виторг від реалізації в розмірі 94 000 000,00 грн., валовий прибуток - 1 092 500,00 грн., а чистий прибуток - 805 500,00 грн. З осені 2008 року в результаті фінансово-економічної кризи в Україні господарська діяльність ТОВ ОЛЄУМ зазнала серйозних змін, в результаті чого істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладанні кредитного договору, а саме: істотно зріс курс долара США до української гривні; істотно зросла закупівельна вартість ПММ; істотно зменшились обсяги продажу ПММ; істотно погіршились фінансові результати діяльності позивача; істотно зменшились чисті доходи та чистий прибуток позивача; відповідач істотно збільшив відсотки за користування кредитом. Фактично, ведення господарської діяльності за рахунок кредитних коштів стало збитковим для ТОВ ОЛЄУМ. Якби сторони могли передбачити, що господарська діяльність, на яку позивач отримує кредит стане збитковою, вони не уклали б кредитний договір. Негативний фінансовий результат господарської діяльності є безумовною підставою для відмови в отриманні кредиту, а ведення такої діяльності - не має економічного сенсу. ТОВ ОЛЄУМ та АКБ Форум не змогли досягли згоди щодо розірвання кредитного договору. Тому, кредитний договір може бути розірваний за рішенням суду, бо всі передбачені ст. 652 Цивільного кодексу України необхідні умови мають місце. Враховуючи викладене, просить суд первісний позов задовольнити.

Відповідач (за первісним позовом) проти вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву вказував, що ТОВ ОЛЕУМ не здійснювало погашення кредитної лінії до цього часу, що підтверджується випискою про рух коштів по позичковому рахунку № 0898 (№0898) за період з 06.11.07 по теперішній час. Оскільки фактично кредитні кошти не повернені Банку у строк, визначений кредитним договором і позивач продовжує користуватись коштами, Банк має всі правові підстави здійснювати подальше нарахування процентів до повного погашення заборгованості. Банк вважає, що посилання ТОВ ОЛЄУМ на те, що збитковість господарської діяльності викликана отриманням кредитних коштів та фінансово-економічною кризою є безпідставними. ТОВ ОЛЄУМ недоведена наявність одночасно істотних умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, які б унеможливили виконання зобовязань за кредитним договором. ТОВ ОЛЄУМ не зверталось до АКБ Форум з пропозиціями про внесення будь-яких змін до кредитного договору тому твердження, що сторони не змогли досягти згоди щодо розірвання кредитного договору є безпідставними. Просить суд відмовити ТОВ ОЛЄУМ у задоволені позову.

Позивач (за зустрічним позовом) вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві з урахуванням уточнень, пояснив наступне. Згідно кредитного договору від 06.11.07 № 0248/07/07-КLІ та додаткових угод до нього, АКБ Форум в особі Запорізької філії ТОВ ОЛЄУМ надано кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 1 750 000,00 грн. строком по 04.11.09. За користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 27 % річних. Банк видав ТОВ ОЛЄУМ банківський кредит у відповідності з вимогами, передбаченими ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність. У звязку з порушенням умов кредитного договору, а саме непогашенням суми основного боргу та процентів, Банк предявив ТОВ ОЛЄУМ вимогу про погашення заборгованості (повідомлення від 10.11.09 № 8.7.13.6/10-7016, на яке ТОВ ОЛЄУМ надіслало відповідь від 24.11.09 № 24/11-01 про скрутне становище, повязане з кризовими явищами в світі. Заборгованість за кредитним договором ТОВ ОЛЄУМ не погашена та становить 2 237 453,82 грн. Враховуючи викладене, просить суд на підставі ст. ст. 526, 530, 551, 1048-1050, 1054,1055 Цивільного кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач (за зустрічним позовом) позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині суми основного боргу в розмірі 1 750 000,00 грн. та в частині суми нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 195 472,62 грн. В частині сплати штрафних санкцій ТОВ ОЛЄУМ позов не визнає та зазначає, що порушення умов кредитного договору сталося внаслідок непереборній сили (фінансово-економічної кризи в Україні), а тому вважає, що ТОВ ОЛЄУМ має бути звільненим від відповідальності за порушення зобовязань у вигляді стягнення неустойки (пені). Також, порушення умов кредитного договору сталось у т.ч. з вини Банку, який збільшив розмір відсотків за договором. Крім того, вказує, що Банк неправомірно здійснив нарахування пені у розмірі, який не відповідає Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Враховуючи викладене, просить суд зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.07 між акціонерним комерційним банком Форум, правонаступником усіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство (преамбула до Статуту) Банк Форум (Банк) і товариством з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ (Позичальник) укладено кредитний договір № 0248/07/07-КLІ (з додатковими угодами до нього), за умовами якого (п. 1.1) Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії для поповнення обігових коштів та ведення господарської діяльності з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 750 000,00 грн.

Кредитні кошти надаються строком по 05.11.08 (п.1.2.). За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,5 процентів річних (п. 1.3.).

В період дії даного договору між сторонами укладено додаткові угоди від 11.07.08 № 1 та від 05.11.08 № 2, згідно яких плата за користування кредитними коштами збільшилась до 27% річних, а строк користування подовжено до 04.11.09.

Розірвання вищезазначеного договору на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України є предметом розгляду за первісним позовом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши дослідженні докази, суд знаходить вимогу ТОВ ОЛЄУМ такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Загальний порядок розірвання господарських договорів передбачений ст. 188 Господарського кодексу України (ГК України).

Сторони пояснили, що в досудовому порядку згоди щодо розірвання договору вони не дійшли, а відтак ТОВ ОЛЄУМ звернулося до господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ОЛЄУМ вимоги обґрунтовує ст. 652 ЦК України, положеннями якої передбачено можливість розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин.

В силу ч. 2 ст. 652 ЦК України, договір може бути розірваний з вказаної підстави за наявності одночасно чотирьох умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Сторона, яка вимагає розірвання або зміни договору у рамках ст. 652 ЦК України, повинна довести в порядку статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна не настане. Ця ж сторона повинна довести, що її вина в не усуненні причин, які призвели до зміни обставин, відсутня.

Серед причин, які на думку ТОВ ОЛЄУМ, обумовили необхідність дострокового розірвання договору, позивачем (за первісним позовом) виділяються наступні: виникнення економічної кризи в країні, що призвело до кризових явищ, як результат різке підвищення курсу долару по відношенню до гривні, що сталось внаслідок некерованих та не прогнозованих процесів в економіці держави і зокрема в кредитно-банківській системі України.

Суд наголошує, що посилання ТОВ ОЛЄУМ на настання фінансової світової кризи, яка негативно вплинула на діяльність банківської системи країни не може вважатись істотною зміною обставин в розумінні ч. ч. 1, 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, оскільки економічна криза в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох договірних сторін, не може бути самостійно віднесена до зміни обставин укладання конкретного кредитного договору, якими сторони керувались, та підставою для його розірвання на користь однієї з них.

Доводи ТОВ ОЛЄУМ спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

У відповідності до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В процесі здійснення підприємницької діяльності учасники господарських правовідносин на власний розсуд вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є субєктивні цивільні права та кореспондуючи їм обовязки.

Відповідно до приписів статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1).

При укладенні як самого кредитного договору, так і додаткових угод, сторони діяли виходячи з принципу свободи договору, визначеного в ст. 627 Цивільного кодексу України.

Договір та додаткові угоди були підписані обома сторонами та завірені печатками сторін.

Відповідно до п. 5.1. договору, зміна процентної ставки за користування кредитними коштами за ініціативою Банку здійснюється шляхом направлення Позичальнику повідомлення, де зазначається новий розмір процентної ставки та дати з якої вона вводиться. Позичальник протягом 30 днів з моменту відправлення Банком такого повідомлення повідомляє про свою згоду із запропонованими змінами процентної ставки. У випадку незгоди із запропонованою процентною ставкою, Позичальник повідомляє про це Банк та повертає кредитні кошти (транші) не пізніше ніж до настання дати, з якої вона водиться та сплачує нараховані проценти.

У випадку неотримання Банком відповіді протягом 30 днів з моменту відправлення повідомлення про зміну процентної ставки, вона вважається зміненою і погодженою сторонами та починаючи з дати, зазначеної в повідомленні нараховується за вказаним розміром.

Таким чином, доводи ТОВ ОЛЄУМ щодо несправедливості умов кредитного договору в частині підвищення процентів за кредитним договором є необґрунтованими, оскільки підвищення процентів (додаткові угоди № 1 та № 2) було вільним волевиявленням самого ТОВ ОЛЄУМ, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України, згідно якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

ТОВ ОЛЄУМ не надано документальних доказів повідомлення Банка про незгоду зміни процентної ставки за кредитним договором та не здійснив повернення кредиту.

З огляду на вищезазначені норми законодавства, суд не приймає до уваги доводи ТОВ ОЛЄУМ щодо вимушеного укладення додаткових угод до договору.

Слід також зазначити, що погіршення фінансового стану ТОВ ОЛЄУМ не є істотною зміною обставин у розумінні ст. 652 ЦК України, а відтак, не може бути підставою для розірвання договору.

Зростання закупівельної вартості ПММ не є підставою для невиконання умов кредитного договору. Зросла не тільки закупівельна вартість ПММ, а й ціна продажу ПММ також.

ТОВ ОЛЄУМ посилається на те, що з 2009 р. істотно зменшились обсяги продажу ПММ, але як вбачається з матеріалів справи, останній мав змогу погасити кредит та не вести збиткову діяльність (підтвердженням достатніх ресурсів для погашення кредиту є щоквартальна звітність підприємства, залишки товарів, надані довідки про доход отриманий від продажі товарів щоквартальний за 2009 рік, за 2008 рік, 2007 рік).

Крім того, матеріали справи свідчать, що згідно наданих ТОВ Олеум довідок банку, отриманий дохід від продажу товарів за три квартали 2009 р. становить 1 336 362,25 грн., за 2008 рік - 1 705 827,43 грн., за 2007 рік - 1 266 945,60 грн. Тобто, отриманих доходів достатньо для виконання зобовязань за кредитним договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога ТОВ ОЛЄУМ є безпідставною, оскільки позивачем (за первісним позовом) не надано жодних належних обґрунтувань і доказів в підтвердження наявності підстав для розірвання кредитного договору від 06.11.07 № 0248/07/07- КLІ.

З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні первісного позову відмовляється.

Стосовно вимоги ПАТ Банк Форум про стягнення з ТОВ ОЛЄУМ заборгованості у розмірі 2 237 453,82 грн. за кредитним договором від 06.11.07 № 0248/07/07- КLІ, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зобовязання за спірним договором з боку Банку виконані у повному обсязі. Банк здійснив видачу кредиту на загальну суму 1 750 000,00 грн. шляхом перерахування коштів відповідно до цільового призначення.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 3.3.2. кредитного договору визначено, що Позичальник зобовязаний не пізніше визначеного п. 1.2 цього договору строку повернути Банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Однак, свої зобовязання за кредитним договором ТОВ ОЛЄУМ не виконало, погашення суми основного боргу та процентів не здійснило, чим порушило умови договору.

Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору, Банк має право вимагати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором.

У звязку з порушенням ТОВ ОЛЄУМ умов кредитного договору Банк направив на адресу ТОВ ОЛЄУМ вимогу про погашення кредитної заборгованості, про що свідчить повідомлення від 10.11.09 № 8.7.13.6/10-7016.

Листом від 24.11.09 № 24/11-01 ТОВ ОЛЄУМ повідомило Банк про неможливість виконати свої зобовязання у звязку з кризисними явищами в світі.

Встановлено, що на час розгляду справи в суді заборгованість ТОВ ОЛЄУМ перед Банком за кредитним договором по кредиту становить 1 750 000,00 грн., по несплачених процентах за користування кредитом 295 150,71 грн.

Факт несплати матеріалами справи доведений.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобовязання.

Зобовязання щодо оплатити заборгованість за кредитним договором не припинено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що суду не надано доказів сплати ТОВ ОЛЄУМ заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що вимоги позивача (за зустрічним позовом) про стягнення з ТОВ ОЛЄУМ 1 750 000,00 грн. - суми основного боргу за кредитом та 295 150,71 грн. по несплачених процентах за користування, доведені, обґрунтовані, підтверджені доданими документами у звязку з чим є такими, що підлягають задоволенню.

Також Банком заявлені вимоги про стягнення штрафних санкцій в сумі 192 303,11 грн., з яких: 176 917,81 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період з 13.12.09 по 11.06.10 та 15 385,30 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів (розрахунок міститься в матеріалах справи).

На підставі ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.2.6. кредитного договору, Банк має право стягувати з Позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) %, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Факт прострочення матеріалами справи доведений. Суд знаходить представлений розрахунок пені в сумі 192 303,11 грн. обґрунтованим, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Доводи ТОВ ОЛЄУМ стосовно того, що Банк неправомірно здійснив нарахування пені у розмірі, який не відповідає Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань спростовуються наступним.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, тому встановлена сторонами у договорі відповідальність за прострочення виконання зобовязання у більшому розмірі не суперечить нормам матеріального права.

Крім того, положення Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Зазначена позиція повністю підтверджується практикою Вищого господарського суду України, зокрема, п. 49 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.08 № 01-8/211 Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України.

За таких обставин, зустрічний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі - 22 374,54 грн. державного мита та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - відносяться на ТОВ ОЛЄУМ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45,22,49, 69, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ (69035, АДРЕСА_2, , п/р 2399 в ЗФ ПУМБ, МФО 313623, п/р 0898 в ЗФ АКБ Форум, МФО 313193, п/р 385 в дирекції АБ Діамантбанк, МФО 320854) на користь публічного акціонерного товариство Банк Форум (02100, м. Київ, вул. Верховної Ради, 7) в особі Запорізької філії публічного акціонерного товариство Банк Форум (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, буд. 13-а, , п/р НОМЕР_1 в ЗФ АКБ Форум, МФО 313913) - 1 750 000 (один мільйон сімсот пятдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу за кредитом, 295 150 (двісті девяносто пять тисяч сто пятдесят) грн. 71 коп. процентів за користування кредитом, 192 303 (сто девяносто дві тисячі триста три) грн. 11 коп. штрафних санкцій. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОЛЄУМ (69035, АДРЕСА_2, , п/р 2399 в ЗФ ПУМБ, МФО 313623, п/р 0898 в ЗФ АКБ Форум, МФО 313193, п/р 385 в дирекції АБ Діамантбанк, МФО 320854) на користь публічного акціонерного товариство Банк Форум (02100, м. Київ, вул. Верховної Ради, 7) в особі Запорізької філії публічного акціонерного товариство Банк Форум (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, буд. 13-а, , (69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, буд. 13-а, , п/р 0049 в ЗФ АКБ Форум, МФО 313913) - 22 374 (двадцять дві тисячі триста сімдесят чотири) грн. 54 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Л. Корсун

Рішення у повному обсязі складено і підписано 21.08.2010.