ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.10 р. Справа № 13/24-10

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Донремсервіс, м. Краматорськ Донецької області

до відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля, м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 140 070,49 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - представники ВАТ "Павлоградвугілля, довіреність від 25.12.2009 р.;

ОСОБА_2В,- представник ВАТ "Павлоградвугілля, довіреність від 18.05.2010р. б/н;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донремсервіс»(далі позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля»(далі відповідач) з урахуванням уточнення позовних вимог, про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 114 278,96 грн., пені у розмірі - 15 561,66 грн., інфляційних збитків у розмірі 7 952,56 грн., 3 % річних в розмірі 2 277,31 грн., всього на суму 140 070,49 грн., та просить визнати п. 9.2 договору підряду №08-20/3951-ПД/и від 10.11.2008 р. недійсним, визнати незаконним нарахування та застосування штрафних санкцій відповідача у розмірі 114 278,76 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобовязань за договором підряду №08-20/3951-ПД/и від 10.11.2008 р.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів неналежного виконання своїх обовязків позивачем за цим же договором, що стало підставою для застосування відповідачем до позивача оперативно-господарських санкцій у вигляді односторонньої відмови від оплати виконаних робіт на суму 114 278,96 грн.

В судовому засіданні 01.06.2010 року було оголошено перерву до 10.06.2010 р. відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.06.2010р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

10.11.2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Донремсервіс»(підрядник) та відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля»(замовник) було укладено договір підряду №08-20/3951- ПД/и (далі - договір).

Відповідно п. п. 1.1, 2.1 договору, позивач повинен був виконати капітальний ремонт козлових кранів ККС-10 зав. № 65995 та ККС-10 зав. № 64508 в строк 90 календарних днів на загальну суму 529 959,00 грн.

Виходячи зі змісту п. п. 1.3 та 3.1.1. договору, позивач повинен був розпочати роботи протягом пяти днів після укладання договору та виконати в строк - девяносто днів.

Відповідно вимог пункту 3.2.7 договору, виконання робіт оформлюється підписанням сторонами акту виконаних робіт. При цьому відповідно п. 3.2.14 договору обовязок передати виконані роботи замовнику з оформленням ОСОБА_2 виконананих робіт покладено на виконавця за договором позивача.

В матеріалах справи (а.с.28,29,30) знаходяться листи позивача адресовані вдповідачеві, датовані, починаючи з 27.01.2009 р., в яких він наполягає на підписанні з боку останнього ОСОБА_2 виконання ним робіт. Відповідач, в свою чергу, зазначає, про неотримання до серпня 2009 року від позивача даного акту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду доказів того, що він направляв або передавав відповідачу або його представникам для підписання акт виконаних робіт за договором. В матеріалах справи міситься лише належним чином посвідчена копія акту прийому-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів (а.с.24). Вказаний акт містить підпис та печатку позивача та в графі «прийняв»містить підпис механіка ЦЛПП №1 ОСОБА_3

Відповідач заперечує проти факту підписання ним акту прийому передачі, та зазначає, що механік ЦЛПП № 1 ОСОБА_3 не уповноважений приймати виконання робіт за договором, а у верхній частині акту в графі «затверджено»відсутній підпис та печатка позивача, акт не підписаний головним бухгалтером та не затверджений керівником підприємства.

Крім того, в паспорті козлового крану ККС-10 зав. № 65995 в розділі „дані про ремонт металоконструкцій і заміні механізмів, канатів немає підпису особи Замовника, яка відповідальна за утримання крана в справному технічному стані.

При тому, що в ОСОБА_2 приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів (а.с.24) зазначено дату складання акту - 15.12.2008 р. та зазначено відомості про знаходження в плановому ремонті з 14.11.2008 р. по 14.12.2008 р. Позивач надав посвідчений ним лист відповідача №.10/3036 від 16.12.2008 р. (а.с.25), де зазначено про необхідність надати розрахунок ремонту, виключити несправність машини та матеріалів. Також, позивач надав до залучення до матеріалів справи копії своїх листів до відповідача від 17.12.2008 р., в яких просив подовжити договір для повного виконання сторонами своїх обовязків та лист від 27.01.2009 р., в якому звертався до відповідача з проханням для завершення робіт по капітальному ремонту козлових кранів ККС-10 рег. № 65995 та рег. № 64508 подовжити строк договору на 2009 рік.

Крім наведеного, позивач надав суду довідку про вартість виконаних робіт за серпень 2009 року (а.с.36), де підпис замовника, датований 14.08.2009 року, а підпис підрядника датований 10.08.2009 року (а.с.36), акт виконаних робіт за серпень 2009 року, де підписи замовника та підрядника не датовані, єдина дата на документі проставлена представником замовника Скрипник 18.08.2009 року (а.с.37-40).

Відповідач посилаючись на п. 2.4 Договору вказує, що обовязок оплатити виникає на підставі акту виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та виставленого рахунку. Таке ствердження спростовується змістом п. 5.1 Договору, згідно якого оплата проводиться на підставі акту - прийому виконаних робіт (по формі № КБ -2В) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (по формі № КБ -3). Дані документи підписані сторонами, належним чином посвідчені, копії долучені до матеріалів справи (а.с.36-40).

З огляду на вказане у відповідача виник обовязок оплатити вартість виконаних робіт за Договором на користь позивача на суму 192 007,2 грн. протягом 45 банківських днів, тобто в строк до 20.10.2009 р.

Таким чином, ствердження позивача про виконання робіт з ремонту крану №65995 станом 15.12.2008 р. спростовуються наданими ж ним документами, а саме листом вих. №8 від 27.01.2009 р. (а.с.27), довідкою про вартість виконаних робіт (а.с.36), актом виконаних робіт за серпень 2009 року (а.с.37-40).

За матеріалами справи судом встановлено, що 11.11.2009 р. відповідач сплатив позивачу за договором - 77 728,24 грн. (а.с.44). Від сплати іншої частини боргу він відмовився з посиланням на застосування, передбачених п. 5.3, 9.5 Договору, оперативно-господарських санкцій до позивача за несвоєчасну оплату ним предявлених у листі 06.10.2009 року №8/7638 (а.с. 45) штрафних санкцій.

Відповідачем було направлено вимогу про сплату штрафних санкцій №8/7638 від 06.10.09 р., та розрахунок штрафних санкцій проведений згідно з п. 9.2 договору на загальну суму 114 278,96 грн. за несвоєчасне виконання робіт за договором та прострочення з 14.02.2009 р. по 13.08.2009 р. Відповідач наполягав на оплаті позивачем штрафу, передбаченого п. 5. 3 Договору, в розмірі 10 % від вартості робіт по договору у розмірі 52 989,00 грн. та пені в розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення тобто за 181 день прострочення у розмірі 61 289,00 грн. (а.с.41, 42). Копію даного документу суду надав позивач. Також, позивач надав суду свою претензію яку він направив у відповідь на вих. №8/7638 позивача від 06.10.2009 р. про погашення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, сплати пені та процентів.

Пунктом 5.3 Договору передбачено порядок нарахування та застосування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобовязань з виконання робіт, та встановлено, що замовник за договором (відповідач) має право направити підряднику розрахунок штрафних санкцій, збитків, та до їх оплати підрядником затримати оплату виконаних робіт. Підрядник зобовязується провести оплату штрафних санкцій, збитків протягом 5-ти календарних днів з моменту направлення розрахунку штрафних санкцій, збитків підряднику. При цьому замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до уплати останнім замовнику штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Пунктом 9.2 Договору встановлено нарахування штрафу в розмірі 10 відсотків від вартості робіт за договором за порушення строків виконання робіт, та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 9.5 Договору встановлено, що у разі несвоєчасного перерахування штрафних санкцій у відповідності до вимог п. 5.3 Договору, замовник має право при перерахуванні підряднику грошових коштів за виконані роботи, в односторонньому порядку зменшити суму, яка підлягає перерахуванню на суму штрафних санкцій, збитків.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексом України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання. Крім того, названою нормою встановлено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Виходячи з положень ст. 237 Господарського кодексу України, особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб'єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов'язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Статтею 235 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Розрахунок суми штрафних санкцій наданий позивачем є арифметично обґрунтованим (а.с.41, 42). Відповідач свого контррозрахунку суду не надав.

Перелік оперативно-господарських санкцій наведено у ст. 236 Господарського кодексу України, зокрема, одним з видів є одностороння відмова від виконання свого зобовязання управленою стороною, із звільненням її від відповідальності за це у разі порушення зобовязання другою стороною. У частині другій даної статті вказано, що сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 235 Господарського кодексу України, оперативно-господарські санкції, застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

З огляду на вказане, застосування оперативно-господарських санкцій з боку відповідача до позивача у вигляді односторонньої відмови від виконання зобовязань суд вважає правомірним, ґрунтується на умовах договору та здійснено в межах закону.

Таким чином, відповідач, на думку суду, правомірно відмовився від сплати суми боргу в розмірі 114 278,96 грн., що в свою чергу позбавляє позивача можливості вимагати стягнення з відповідача суми основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних витрат за час прострочення за договором підряду, оскільки, таке прострочення обумовлено договором та випливає з вимог закону.

Крім того, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про визнання незаконним нарахування та застосування штрафних санкцій відповідачем до позивача в розмірі 114 278,76 грн., та такою що не підлягає задоволенню.

З приводу позовних вимог про визнання недійсним п. 9.2 договору підряду №08-20/3951- ПД/и від 10.11.2008 р., позивач вказав на невідповідність даного пункту вимогам п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та 549 Цивільного кодексу України. Невідповідність закону, на думку позивача, є в тому, що такі види неустойки як штраф та пеня не можуть бути застосовані одночасно за невиконання стороною зобовязання тому, що зобовязання позивача за договором не є грошовим зобовязанням. Суд не погоджується з такими висновками, оскільки, в ст. ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу України та ст. 549 Цивільного кодексу України відсутня заборона застосування за невиконання не грошового зобовязання таких видів неустойки як штраф та пеня.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 230, 232, 235-237 Господарського кодексу України, ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_4

Рішення підписано 25.06.2010 р.