ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
22.03.10 Справа № 14/174
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого-судді Мельник Г.І.
суддів: Новосад Д.Ф.
розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ за вих. № 10-30/14-6 від 22.02.2010 року
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року
у справі № 14/174
за позовом: Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ
до відповідача: Експериментального творчо-виробничого обєднання «Придністровя», м. Городенка Івано-Франківської області
третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, м. Городенка Івано-Франківської області
третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції, м. Городенка Івано-Франківської області
про визнання недійсною експертної оцінки майна,
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_4 (довіреність від 06.11.2009 року);
від відповідача: не зявився;
від третьої особи-1: ОСОБА_5 (довіреність від 03.02.2010 року);
від третьої особи-2: ОСОБА_6 заступник начальника (посвідчення № 348);
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області (суддя Булка В.І.) від 09.02.2010 року у справі № 14/174 в позов відмовлено.

Позивач ВАТ «ОСОБА_2 Аваль»з постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі, оскільки вважає дане рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та за неповного зясування обставин, що мають значення для справи. Свої вимоги скаржник аргументує, зокрема тим, що при проведенні експертної оцінки майна боржника відповідачем невірно визначено початкову ціну транспортних засобів, неправильно застосовано коефіцієнт коригування ринкової вартості ДТЗ за величиною пробігу у відсотках до причепу, коефіцієнт ринку регіону та коригування на пробіг при розрахунку вартості вантажного автомобіля, а також невірно визначено мету оцінки. Окрім того, покликається на те, що позивачем разом із позовною заявою було подано клопотання про поновлення строків для звернення до суду із позовом про визнання недійсною експертної оцінки майна. Наведені обставини, на думку скаржника, згідно вимог ст. 104 ГПК України є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідач Експериментальне творчо-виробниче обєднання «Придністровя»у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що позивач пропустив 10-денний строк на оскарження експертної оцінки майна, з якою останній був ознайомлений повідомленням від 15.10.2009 року. Звертає увагу суду апеляційної інстанції також на лист позивача від 14.12.2009 року, адресований відділу ДВС, в якому заявлено вимогу про термінове вжиття всіх заходів для забезпечення проведення реалізації майна. Окрім того, не погоджується з твердженнями апелянта щодо невірного визначення експертом початкової ціни транспортних засобів, неправильного застосування коефіцієнта ринку регіону і коригування на пробіг при розрахунку вартості вантажного автомобіля та невірного визначення мети оцінки.

Треті особи вимоги ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 02.03.2010 року не виконали, відзивів на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 96 ГПК України не надали, однак їх представники в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили у її задоволенні відмовити, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 4549220, тому колегія прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності його представника за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року у справі № 14/174 скасувати, виходячи з наступного.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено право юридичних осіб на звернення до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

За змістом цієї норми, акт державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в господарському суді, це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження у даній справі є звіт про оцінку вартості транспортних засобів, що належать ОСОБА_3, від 30.09.2009 року, виконаний Експериментальним творчо-виробничим обєднанням «Придністровя»в процесі здійснення виконавчого провадження, відкритого постановою відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції від 05.05.2009 року.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження»визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до положень цього Закону оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, а тому колегія вважає, що приписи вищенаведених норм надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна як процесуальної дії державного виконавця.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

З наведеного випливає, що звіт про оцінку майна, здійснену в процесі виконавчого провадження, може бути оскаржений як дія державного виконавця по оцінці майна.

З урахуванням викладених обставин справи і вимог чинного законодавства, колегія дійшла висновку про те, що оскаржуваний звіт про оцінку вартості транспортних засобів, що належать ОСОБА_3, від 30.09.2009 року, виконаний Експериментальним творчо-виробничим обєднанням «Придністровя», не є нормативним правовим актом, оскільки він не встановлює, не змінює та не скасовує норми права та неодноразово не застосовується і не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права і обовязки позивача та йому не адресований.

Натомість, аналіз положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»(ст. ст. 3, 12 ) свідчить про те, що звіт оцінювача по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця оцінювача з визначених питань і може бути використаний в якості доказу, що підлягатиме оцінці судом у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, а тому оскаржуваний звіт не є актом державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в господарському суді.

Таким чином, враховуючи те, що звіт про оцінку вартості транспортних засобів, що належать ОСОБА_3, від 30.09.2009 року, виконаний Експериментальним творчо-виробничим обєднанням «Придністровя», не є актом в розумінні ст. 12 ГПК України, зазначений спір не підлягає вирішенню у господарських судах України, а провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже, з огляду на викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року, як такого, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та припинення провадження у справі № 14/174. Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності проведення експертної оцінки майна, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують і не розцінюються колегією як такі, що мають суттєве значення для вирішення даного спору, а тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ за вих. № 10-30/14-6 від 22.02.2010 року задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2010 року у справі № 14/174 скасувати. Провадження у справі припинити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

ОСОБА_7 Мельник

Суддя Д.Ф. Новосад

Суддя О.В. Михалюк