Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. Справа № 61/338-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., судді Білоконь Н. Д.* , ОСОБА_1

при секретарі Зозулі О.М,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 6846 від 17.12.09р.

відповідача - ОСОБА_3 - фізична особа-підприємець; ОСОБА_4, довіреність № 750 від 16.04.10р;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за первісним позовом (вх. № 797 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 22.02.10р. у справі № 61/338-09

за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ;

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків;

про розірвання договору оренди,

та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків;

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ,

про стягнення 59533,50 грн.,

встановила:

У позовній заяві до господарського суду Харківської області позивач, публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк", просив розірвати договір оренди № 1 від 01.02.2008р., укладений ним з відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, покласти судові витрати на відповідача.

Відповідач звернувся з зустрічним позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" 59534,50 грн. заборгованості за договором оренди № 1 від 01.02.2008р., відшкодування витрат зі сплати державного мита в сумі 595,35 грн. та відшкодування судових витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

Крім того, позивачем та відповідачем були подані уточнення позовних вимог.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2010 року у справі № 61/338-09 (суддя Рильова В.В.) відмовлено в прийнятті уточнень зустрічних позовних вимог. Відмовлено в задоволенні клопотання підприємця ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову. У задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Задоволено повністю зустрічний позов: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 59534,50 грн. заборгованості за договором оренди № 1 від 01.02.2008р. (56179,46 грн. заборгованість з орендних платежів, 2938,52 грн. пеня, 419,53 грн. 3% річних), а також 595,35 грн. державного мита та 236,0) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач за первісним позовом з цим рішенням місцевого господарського суду не погодився, просить його скасувати відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України, так як вважає, що воно прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Відповідач у відзиві та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін та перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" 17.07.2009р. здійснило державну реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування із Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", тому договір оренди №1 від 01.02.2008р. на даний час вважається укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_3

01.02.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (позивач за первісним позовом) та ФОП ОСОБА_3 (відповідач за первісним позовом) було укладено договір оренди №1, відповідно до умов якого, ФОП ОСОБА_3 передав, а ЗАТ КБ "Приватбанк" прийняв у платне строкове користування приміщення загальною площею 59,1 кв.м., розташоване за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 68.

Пунктом 2.1 та 2.2 вказаного договору оренди визначено, що передача та повернення орендованого приміщення оформлюється актом приймання-передачі, який підписують повноважні представники сторін.

Строк дії договору оренди визначено пунктом 11.1, відповідно до якого він діє з 01.02.2008р. по 31.01.2010р.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач вказує на те, що припинення зобов'язань за спірним договором є наслідком неможливості його виконання через виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, а саме - істотної зміни економічної ситуації, що спричинило значні зміни в роботі банківської системи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 205 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Судова колегія вважає необхідним зазначити, що неможливість виконання, як підстава припинення зобов'язання, передбачена статтею 205 Господарського кодексу України, має настати через об'єктивні обставини, що унеможливили виконання та не є наслідком дій, за які сторони відповідають (форс - мажор).

Обставини непереробної сили (форс - мажор), можна розподілити на основні групи: природні явища (землетруси , повені , цунамі, снігові замети, пожежі , якщо вони викликані стихією) тощо; дії державних органів, або так званий юридичний форс - мажор. Разом з тим причини неможливості виконання можуть бути й суб'єктивного характеру . Для визначення певних обставин форс - мажорними необхідна обов'язкова наявність низки чинників: непереборність сили, що спричинила ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; непередбачуваність виникнення перешкоди під час укладання зобов'язання.

Як вказує позивач, наявність фінансової кризи та значних змін в роботі банківської системи, що не залежить від волі банків, зокрема позивача, підтверджується численними нормативно-правовими актами, прийнятими державними органами для запобігання її наслідкам та спрямованих на врегулювання економічної ситуації - зокрема Закону України "Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог статті 56 Закону України "Про ОСОБА_5 України", ОСОБА_5 банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти ОСОБА_5 банку видаються у формі постанов Правління ОСОБА_5 банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління ОСОБА_5 банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Постановою Правління ОСОБА_5 Банку України № 413 від 04.12.2008 року «Про окремі питання діяльності банків»було спрямовано банки на зменшення їх витрат та видатків з метою забезпечення їх ліквідності та упередження подальших кризових явищ у банківській сфері, та, крім того, зобов'язано банки ужити заходів щодо скорочення адміністративних витрат не менше ніж на 10 відсотків.

Відповідно до інформаційного листа Голови правління позивача від 12.01.2009р. №14 "Про невідкладне закриття відділень та офісів неефективних ЦПОІК та припиненні сплат", враховуючи недопустимість утримання у подальшому неефективних центрів обслуговування індивідуальних клієнтів ПриватБанка, надана вказівка на негайну організацію вивільнення орендованих приміщень та складання відповідних актів здачі-приймання.

15.01.2009 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до ФОП ОСОБА_3 з листом №20.0.0.2/14-137 від 15.01.2009р., в якому просив розірвати договір оренди № 1 від 01.02.2008р., у звязку неможливістю його виконання через істотні зміни економічної ситуації, що спричинили значні зміни в роботі банківської системи в цілому.

ФОП ОСОБА_3 особисто під підпис отримав лист №20.0.0.2/14-137 від 15.01.2009р., про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

01 лютого 2009 року позивачем звільнені орендовані за спірним договором приміщення, що підтверджується протоколом відмови орендодавця від прийому приміщення,що складений головним спеціалістом служби розвитку Харківського ГРУ ПриватБанка ОСОБА_6А, на яку покладено обов'язки роботи з Орендодавцями, що здають в оренду приміщення під відділення банку та уповноважено на підписання документів такого характеру довіреністю №8156 від 11.11.2005р.; в присутності двох свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що фактично орендовані за спірним договором приміщення були звільнені позивачем 01.02.2009 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що прийняття вищеназваних нормативно-правових актів щодо заходів запобігання негативним наслідкам кризи, є зміною таких істотних обставин, оскільки:

- в момент укладення договору оренди приміщення, необхідного для обслуговування банківської діяльності відділення, позивач не міг передбачити те, що в майбутньому, до моменту припинення терміну дії договору, виникнуть вищеназвані обставини, зокрема, виникнення та поширення світової кризи та прийняття нормативно-правових актів, що передбачають скорочення адміністративних витрат комерційних банків;

- при всій турботливості та обачності позивач не може усунути причини, якими обумовлена зміна обставин, та юридичних наслідків, що виникають на підставі законодавства;

- з огляду на те, що наслідком поширення світової економічної кризи, припинення здійснення кредитування (як основного виду діяльності банків), що підтверджується вищеназваними нормативно-правовими актами, є закриття значної кількості відділень банку, зокрема і відділення, що здійснювало діяльність у орендованому приміщенні, з урахуванням того, що згідно п. 1.2 Договору оренди №1 від 01.02.2008р. приміщення може бути використане у якості офісу для ведення банківської діяльності, відповідно припинення здійснення такої діяльності та неможливість використання приміщення у інших цілях порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє ПриватБанк того, на що останній розраховував, а саме використання приміщення, а не сплату орендної плати за не користування останнім;

- із суті договору не випливає, що ризик зміни даних обставин повинен нести позивач.

Таким чином, колегія суддів вважає, що мають місце всі умови, що встановлені статтею 652 Цивільного кодексу України, для розірвання спірного договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Згідно з положеннями частин 2 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Також, згідно з частиною 3 названої статті, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимог зустрічного позову, колегія суддів зазначає наступне.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, останній звільнив орендоване приміщення 01.02.2009 року, про що складено протокол відмови відповідача від прийняття приміщення.

Колегія суддів зазначає, що згідно частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно абз. 1 частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, за договором оренди орендодавець зобовязаний надати майно в користування орендарю, а орендар саме за користування наданим йому майном має сплачувати орендну плату.

Враховуючи те, що фактично позивач припинив користування орендованим приміщенням та звільнив його 01.02.2009 року, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення з нього на користь відповідача орендної плати за період серпень-листопад 2009 року, а також, у зв'язку з вищевикладеним, нарахованих відповідачем пені та 3% річних від простроченої суми всього на суму 59534,50 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

постановила:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22 лютого 2010 року скасувати та постановити нове.

Позов позивача задовольнити. Договір оренди №1 від 01.02.2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "ПриватБанк" (, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_1, АДРЕСА_1) розірвати.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Білоконь Н. Д.*

Суддя Ільїн О.В.

Згідно з оригіналом,

помічник судді Титов А.О.

17.05.2010р.