ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. Справа № 11/48/10

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»

(54002, м.Миколаїв, вул.Каботажний узвіз, 18, р/р1 в МОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(54000, м.Миколаїв, вул. 11-а Повздовжня, 2, кв.9, ІНН НОМЕР_1)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №09/34 від 03.11.2009р.

від відповідача: ОСОБА_1

Суть спору: стягнення 8515,63 грн.

В судових засіданнях 13.04.2010р. та 27.04.2010р. у відповідності до ст.77 ГПК України оголошувались перерви.

Позивач заявою від 26.04.2010р. зменшив позовні вимоги в звязку зі сплатою відповідачем основного боргу в сумі 4239,71 грн. та просить суд стягнути з останнього 4041,88 грн. пені, 110,82 грн. втрат від інфляції, 33,22 3% річних, 102,0 грн. держмита, 236,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог, та в подальшому справа розглядається з урахуванням такого зменшення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали суд,

в с т а н о в и в:

01.09.2009р. за №3090 між сторонами було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію, а останній сплачувати її вартість відповідно за встановленим тарифами та у строки передбачені договором.

Пунктом 6.3 договору сторони передбачили, що споживач за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії.

Виконуючи умови договору енергопостачальна організація за період з листопада 2009 року по лютий 2010 року поставила споживачу теплову енергію на суму 4329,71 грн., що підтверджується рахунками за теплову енергію (а.с.13-16), направленими на адресу відповідача та реєстрами вручення рахунків (а.с.17-20).

Відповідач, в порушення умов договору, приписів ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, розрахунки за отриману теплову енергію, відповідно до умов договору, не здійснював.

09.02.2010р. за №65-Ю в звязку з виникненням заборгованості в сумі 3353,5 грн. станом на 01.02.2010р. енергопостачальна організація направила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 претензію з вимогою сплатити існуючу заборгованість, яку боржник залишив без задоволення.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.599 Цивільного кодексу передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

На момент розгляду справи, відповідач погасив суму основного боргу за спожиту теплову енергію, сплативши 4239,71 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.44-45) та поясненнями представника позивача.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення 4239,71 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.11 ст.80 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору.

На підставі п.7.4.2 договору та ст.1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій»від 20.05.1999р. №686-XIV позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.11.2009р. по 19.03.2010р. (139 дн.) у сумі 4041,88грн.

Окрім стягнення суми боргу та пені, позивач, на підставі 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача збитки від інфляції (за період з грудня 2009р. по лютий 2010р.), що складає 110,82 грн. та 3% річних (за період 01.11.2009р. по 19.03.2010р.) у розмірі 33,22 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги в цих частинах позову обґрунтовані у відповідності з діючим законодавством, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України. якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, а також враховуючи відсутність негативних наслідків, викликаних прострочкою виконання зобовязання у вигляді заподіяної шкоди, беручи до уваги, що боржник продовжує ведення підприємницької діяльності, не уникає від відповідальності за порушення зобовязання, шукає шляхи для погашення заборгованості, та той факт, що відповідачем оплачено основну заборгованість в повному обсязі, суд вважає, що даний випадок є винятковим і визнає за необхідне, можливе та доцільне, на підставі ч.3 ст. 83 ГПК України, зменшити розмір стягуваної з відповідача пені до 41,0 грн.

Керуючись ст. 80 п.11, ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення 4239,71 грн. основного боргу припинити.

2. Позов задовольнити в повному обсязі зменшених позовних вимог.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 54000, м.Миколаїв, вул. 11-а Повздовжня, 2, кв.9, (відомості про розрахункові рахунки відсутні, ІНН НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», 54002, м.Миколаїв, вул.Каботажний узвіз, 18, (р/р1 в МОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461, ) 41,0 грн. пені, 110,82 грн. збитків від інфляції, 33,22 грн. 3% річних, 102,0 грн. держмита та 236,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя К.Л.Василяка