ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.10 Справа№ 21/88 (10)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Октан ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: Струтинського державного спиртового заводу, с. Струтин Золочівського району Л/о

про стягнення 300 000,00 грн.

Суддя Чорній Л.З.

При секретарі М. Фарина

Представники сторін

Від позивача: ОСОБА_2 - представник

Від відповідача: ОСОБА_3- представник

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Октан ОСОБА_1, м. Київ до Струтинського державного спиртового заводу, с. Струтин Золочівського району Л/о про стягнення 300 000,00 грн. боргу.

Ухвалою від 08.10.2010 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.10.2010 року.

28.10.10 р. представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 300 000,00 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, подав заяву №393 від 26.10.10 р. про визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

21.09.2009 р. між ОСОБА_4 „Вісава та Струтинським державним спиртовим заводом укладено договір №11з купівлі-продажу зернових згідно п.1.1 якого продавець ОСОБА_4 Вісава зобовязався передати у власність зернові, а саме: кукурудзу, пшеницю, в кількості та за ціною, що визначені цим договором або відповідними додатками до цього договору, а покупець Струтинський державний спиртовий завод зобовязався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість в порядку та на умовах, що визначені цим договором.

23.04.2010 р. між ОСОБА_4 „Вісава та ОСОБА_4 „Октан ОСОБА_1

укладено договір про відступлення права вимоги.

Згідно п. 1.1 договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові згідно договору №11з купівлі-продажу зернових від 21.09.2009 р., укладеного між первісним кредитором та Струтинським державним спиртовим заводом та додатків до нього.

Згідно п. 1.2 договору про відступлення права вимоги новий кредитор ОСОБА_4 „Октан ОСОБА_1 одержує право замість первісного кредитора ОСОБА_4 „Вісасва вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі 2 683 548,80 грн.

Враховуючи наведене, на адресу Струтинського державного спиртового заводу надіслано вимогу про погашення заборгованості згідно договору про відступлення права вимоги від 23.04.2010 р. у розмірі 2 683 548,80 грн.

Письмової відповіді на вимогу позивачем не отримано, проте, зазначає позивач, в усній бесіді з керівництвом боржника позивача повідомлено про можливість часткового грошового погашення заборгованості у розмірі 300 000, 00 грн. протягом травня-червня 2010 р. Проте, станом на 27.09.2010 р. заборгованість у розмірі 2 683 548,80 грн. не погашено. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості по якій виставлялась вимога в сумі 300 000, 00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заборгованість перед позивачем визнав в повному обсязі, вказавши на те, що причиною несплати боргу є складне фінансово-господарське становище підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов'язання у встановлений строк не виконав. Заборгованість в сумі 300 000,00 грн. підтверджується первинними документами і визнана відповідачем в судовому засіданні.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати (витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача так як спір виник з його вини.

На підставі наведеного, керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст. 526,610,611,612, Цивільного кодексу України, ст. 4-3, 33, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Струтинського державного спиртового заводу (80743, Львівська область, Золочівський район, с. Струтин; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Октан ОСОБА_1 (24600, м. Київ, вул. Дружби Народів,8; р/р 568 в АКБ „Правексбанк, МФО 321983, ) 300 000 грн. 00 коп. заборгованості, 3000 грн. 00 коп. - державного мита та 236 грн 00 коп - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя Чорній Л.З.

Рішення складено 02.11.10 р.