ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 р. № 11/165-09
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гоголь Т.Г.,
суддів Волковицької Н.О.,Швеця В.О.
за участю представників сторін позивача відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу не з'явились, повідомлені належним чином не з'явились, повідомлені належним чином Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт"

на постанову відКиївського міжобласного апеляційного господарського суду 25.02.10
у справі№ 11/165-09 господарського суду Київської області
за позовом Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт"
до проПриватного підприємства "Мальта" стягнення 115588,58 грн.
Науково-виробниче приватне підприємство "Пласт" звернулося до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Мальта" 115588,58 грн. заборгованості за договором № 107 від 25.12.2006. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач в супереч вимогам пункту 5.5 зазначеного договору не повернув позивачеві повну вартість сировини згідно з калькуляцією в зазначеній сумі.

Господарський суд Київської області рішенням від 27.11.2009 року ( суддя Мальована Л.Я.) позовні вимоги задовольнив, стягнув з Приватного підприємства "Мальта" 115588,58 грн. основного боргу за договором № 107 від 25.12.2006. Рішення обґрунтоване доведеністю та вмотивованістю позовних вимог.

Київський міжобласний апеляційний господарський суд постановою від 25.02.2010 року (судді Маляренко А.В., Ільєнок Т.В., Мостова Г.І.) рішення господарського суду Київської області скасував, прийняв нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовив. В постанові суд послався на необґрунтованість позовних вимог, з тих підстав, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами обставин на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Також суд послався на те, що матеріали справи містять акт закінчених робіт від 19.03.2007 року, складений та підписаний сторонами, відповідно до якого роботи за договором № 107 від 25.12.2006 року виконані в повному обсязі та оплата проведена в повному обсязі; взаємні претензій сторін відсутні.

З касаційною скаргою до Вищого господарського суду України звернулося Науково-виробниче приватне підприємство "Пласт", яке просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.02.2010 року, залишивши в силі рішення господарського суду Київської області від 27.11.2009 року. Скаржник посилається на те, що постанову ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 526, 530, 610,612,614 Цивільного кодексу України, статей 42,22,33 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що обставини, які мають значення для справи і які суд апеляційної інстанцій визнав встановленими, не були доведені під час судового засідання, отже висновки викладені постанові суду, на думку скаржника , не відповідають обставинам справи. Зокрема, на думку скаржника, в результаті неправильного застосування норм матеріального права, неповного з'ясування обставин справи, Київський міжобласний апеляційний господарський суд безпідставно визнав акт закінчених робіт від 19.03.2007 року

Відзив на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходив.

Заслухавши доповідь судді ГогольТ.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, а також правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарський суд Київської області в ході розгляду справи встановив, що 25.12.2006 року між Науково-виробничим приватним підприємством "Пласт" (замовник) та Приватним підприємством "Мальта" (постачальник) був укладений договір №107, згідно з умовами якого позивач зобов'язувався поставити відповідачу сировину (дріт сталевий термооброблений діаметром 1,2мм), а відповідач зобов'язувався прийняти її та виготовити відповідно до норм витрат сировини провід ПНСВ. За умовами договору протягом 3 днів після його підписання замовник постачає відповідачу дріт (пункт у 2.3. договору). Кінцевий строк поставки проводів, сторони визначили - 30 днів з моменту отримання сировини ( пункту 2.5 договору). Якщо дріт не виготовлений та не поставлений в строк, зазначений в пункті 2.5 договору, замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, попередивши постачальника письмово за один місяць, починаючи з дня закінчення десятиденного строку ( пункт 7.2 договору). Пунктом 5.5 сторони визначили, що при настанні наслідків передбачених пунктами 2.3 та 7.2 договору постачальник зобов'язаний повернути замовнику дріт в кількості отриманій від замовника, або повернути його повну вартість згідно з калькуляцією. Відповідно до видаткової накладної №Пл-0000014 від 26.12.2006 року Науково-виробниче приватне підприємство "Пласт" передало Приватному підприємству "Мальта", а останнє через свого представника за довіреністю №282727 прийняло сировину (дріт стальний діаметром 1.2 мм) в кількості 4 950 кг на загальну суму 24 710,40 грн. Між Науково-виробничим приватним підприємством "Пласт" та Приватним підприємством "Мальта" 01.10.2007 року була укладена додаткова угода № 1 до договору № 107, згідно з якою відповідач додатково зобов'язувався виготовити із давальної сировини (дроту стального термообробленого діаметром 1,2 мм) в кількості 5 071 кг. - провід НПСВ 1.2. За видатковою накладною № ПЛ-0000006 від 02.10.2007 року позивач передав, а відповідач через свого представника за довіреністю № 785789 прийняв сировину (дріт стальний діаметром 1.2 мм) в кількості 5 071 кг на загальну суму 26 896, 58 грн. Також 01.11.2007 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до договору № 107, згідно з якою позивач на підставі накладної № ПЛ-0000007 від 01.11.2007 р. передав, а відповідач через свого представника за довіреністю № 785800 прийняв сировину (дріт стальний термооброблений діаметром 1.2 мм) в кількості 10 060 кг на загальну суму 63 981,60 грн. Таким чином господарський суд встановив, що відповідач отримав 20081 кг. сировини на суму 115588грн.58коп., проте обумовлену договором продукцію не виготовив. Позивач звернувся до Приватного підприємства "Мальта" з претензією, в якій просив повернути поставлену сировину або її вартість. Оскільки відповіді на претензію отримано не було, Науково-виробниче приватне підприємство "Пласт" звернулося до господарського суду з позовом, в якому стверджувало, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору № 107 від 25.12.2006 року.

Поняття зобов'язання та підстави його виникнення визначені статтею 509 Цивільного кодексу України. За приписами наведеної норми зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З зазначеною нормою кореспондується і стаття 175 Господарського кодексу України, якою визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно приписів статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Стаття 526 цього Кодексу визначає загальні умови виконання зобов'язання. В розумінні наведеної норми зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Аналогічні вимоги до виконання господарських зобов'язань закріпленні і в статті 193 Господарського кодексу України, за приписами якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, Київський міжобласний апеляційний господарський суд послався на те, що матеріали справи містять акт закінчених робіт від 19.03.2007 року, складений та підписаний сторонами, відповідно до якого роботи за договором № 107 від 25.12.2006 року виконані в повному обсязі та оплата проведена в повному обсязі. Інших доводів судом наведено не було. Проте, господарський суд Київської області зазначений акт не прийняв до уваги, оскільки суд встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що після підписання зазначеного акта (19.03.2007 року ) сторони уклади ще дві додаткові угоди до договору - № 1 від 01.10.2007 року та № 2 від 01.11.2007 року. За цими угодами відповідачем було додатково отримано сировину (дріт сталевий) на виконання умов спірного договору. Інших доказів передачі дроту позивачеві надано не було.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи господарський суд встановив, що Приватне підприємство "Мальта" отримало від Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт" 20081 кг. сировини на суму 115588грн.58коп., проте обумовлену договором продукцію не виготовило, господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги, стягнувши на користь позивача 115588,58 грн. основного боргу за договором № 107 від 25.12.2006.

Висновки апеляційного господарського суду не ґрунтуються на всебічному повному дослідженні всіх доказів та обставин справи, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд не вірно застосував норми діючого законодавства до спірних правовідносин.

Натомість, місцевий господарський суд всебічно і повно встановив всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної оцінки наявних в ній доказів та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому прийняте ним рішення підлягає залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.02.2010 року у справі № 11/165-09 скасувати.

Рішення господарського суду Київської області від 27.11.2009 року залишити в силі.

Касаційну скаргу Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт" задовольнити.

Постанова набуває чинності з дня її прийняття і не підлягає перегляду у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.Гоголь

Судді Н.Волковицька

В.Швець