РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.10 Справа № 32/106пн-4/163пн

Розглянувши матеріали справи за позовом

Акціонерного банку «Український ОСОБА_1», м.Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю « СПРІНГ», м.Донецьк

про визнання права власності на предмет іпотеки

Суддя: Батюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання: Чорної І.М.

у присутності представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 714 від 22.07.2010;

від відповідача не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про визнання право власності за Акціонерним банком «Український ОСОБА_1» на нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн.

Відповідач клопотанням, зданого до суду 26.07.2010, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Клопотання відповідача судом задоволено.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на необхідність визнання за ним, як заставодержателем, права власності на нерухоме, а саме: будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн.

Позивачем з метою досудового врегулювання спору відповідачу були направлені претензії від 21.11.2008 № 14.108/6131 та від 09.02.2009 № 14.108/975, з вимогами погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідачем претензії залишені без відповіді, вимоги викладені в ній без задоволення.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області із позовною заявою, якою просить суд визнати право власності за Акціонерним банком «Український ОСОБА_1» на нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн.

Клопотанням, який зданий до суду 26.07.2010 року, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ним докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Між Акціонерним банком „Український ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю „СПРІНГ" був укладений кредитний договір № 11 від 22.02.2008 (далі- Кредитний договір), відповідно до умов якого банк (позивач у справі) надає позичальнику (відповідачу у справі) у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі не поновлювальної кредитної лінії на строк до 20лютого 2015 року з лімітом кредитування в сумі 10 000 000,00 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом. Виконання зобовязання кредитним договором № 11 від 21.02.2008, повинні виконуватися згідно з графіком погашення.

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем 21.02.2008 був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн.(п.1.2 договору іпотеки).

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 21.02.2008 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 на зареєстрованого у реєстрі за № 268, в Державному реєстрі правочинів за номером 2708039.

Судом встановлено факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 щодо своєчасної та повної сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один субєкт господарського зобовязання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначає позивач (та не заперечує відповідач), ТОВ „СПРІНГ" свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконало, внаслідок чого станом на 26.05.2010 утворилась заборгованість в загальній сумі 10 630.207 грн. 99 коп.

Саме невиконання ТОВ „СПРІНГ" (відповідача) умов кредитного договору й стало підставою для звернення банку до суду з позовом про визнання права власності на майно, яке є предметом договору іпотеки, укладеного між сторонами у справі з метою забезпечення повернення кредиту, внаслідок зміни оціночної вартості предмету застави. Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з наступного.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

Як вказано вище, між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки предметом якого є нерухоме майно, а саме: будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24.

У випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору кредиту іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення за рахунок заставленого майна (п. 1.1. договору іпотеки).

Також, згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Крім того, ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивачем на адресу відповідача надсилались претензії на суму заборгованості. Однак, вимога позивача щодо сплати боргу відповідачем, який виник за кредитним договором, залишилась останнім без задоволення.

Статтею 37 Закону України „Про іпотеку", визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 5.5.1. договору іпотеки встановлено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги банку про усунення порушених зобов'язань за цим або кредитним договорами у встановлений строк, такі вимоги задовольняються за рахунок предмету іпотеки.

Зазначене застереження, в силу ст. 23 Закону України „Про іпотеку", для виникнення у банку права власності на заставлене майно.

Згідно звіту про оцінку ринкової вартості нерухомого майна - будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн..

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 не надав та доводи позивача в цій частині не спростував.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому підлягають до задоволення повністю з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У судовому засіданні 26.07..2010 за згодою представника позивача були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі 25500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22,44,49, ч.5 ст. 78, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Акціонерним банком «Український ОСОБА_1», м. Донецьк, вул. Артема, 125, , право власності на нерухоме майно - будівлі і споруди дитячого оздоровчого табору «Фантазія», розташовані за адресою: Україна, Луганська області, Кремінський район, м.Креміна, вулиця Санаторна,24 за вартістю, згідно звіту про оцінку ринкової вартості -3 474 803,00 грн., для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 11 від 22.02.2008 в розмірі 3 449 040,00 грн., видати наказ позивачу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПРІНГ», м.Донецьк, вул. Умова,буд.1 Р, , на користь Акціонерного банку „Український ОСОБА_1", м. Донецьк, вул. Артема, 125, , державне мито у сумі 25500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.00 коп., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення 02.08.2010 року.

Суддя Г.М. Батюк

Пом. судді Ю.А.Зайцева