ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.08.10 № 13/598/07-АП

суддя Серкіз В.Г.

за позовом: Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області

до: Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізької області

про стягнення 12 348,96 грн.

Суддя В.Г. Серкіз

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2довіреність №21361від14.07.10
Від відповідача: Не зявився

Розглядається позовна заява Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення 12 348,96 грн.

До вирішення спору по суті позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача 12 297,96 грн.

Відповідач проти позову заперечив. У запереченні на позов зазначив, що з рішенням про застосування штрафних (фінансових) №080133/2432-21 від 05.10.2006р., яким йому нараховано штрафні санкції у розмірі 12 348,96 грн. на згоден та просив зупинити провадження до розгляду справи №13/29/07-АП, предметом розгляду якої є скасування зазначеного рішення.

У судове засідання відкрите 17.08.2010р. представник відповідача не зявився. Про час та місце судового засідання був попереджений належним чином. Підстави неявки суду не відомі. Клопотання про розгляд справи без його участі не надходило.

Визнавши, що справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами, без участі представника відповідача, суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Мелітопольської міської Ради народних депутатів 05.07.2002р.

09.09.2006р. Мелітопольською ОДПІ складено акт № 08 перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності.

За результатами перевірки встановлено порушення п. 1, 2, ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг»та ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

05.10.2006р. Державною податковою адміністрацією в Запорізькій області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №080133/2432-21 відповідно до ст.17 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів „ за торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями на загальну суму 12 348,96 грн.

Відповідачем оскаржено рішення про застосування фінансових санкцій №080133/2432-21 від 05.10.2006р. до господарського суду Запорізької області

30.05.2008р. постановою господарського суду Запорізької області у у справі №13/29/07-АП за позовом СПД ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом і обігом підакцизних товарів ДПА України в Запорізькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 080133 від 05 жовтня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

30.10.2008р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову господарського суду Запорізької області по справі №13/29/07-АП від 30.05.2008р. залишено без змін.

За таких обставин, рішення про застосування фінансових санкцій №080133/2432-21 від 05.10.2006р. є чинним, а нараховані ним штрафні (фінансові) санкції підлягають стягненню з відповідача.

На час розгляду справи в суді, заборгованість позивача зі сплати штрафних санкцій склала 12 297,96 грн.

Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Таким чином, вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтвердженні наданими доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом не взято до уваги так як є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т. ОСОБА_3АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 12 297 (дванадцять тисяч двісті девяносто сім) грн. 96 коп. штрафних (фінансових) санкцій на р/р 0013, одержувач- державний бюджет м.Мелітополь, , банк ГУДКУ у Запорізькій області , МФО 813015, код платежу 21081100.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова підготовлена у повному обсязі і підписана 17.08.2010р.

Суддя В.Г. Серкіз