ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року Справа №9/280-09

Колегія суддів у складі:

головуючий судя ОСОБА_1, суддя Ільїн О.В., суддя Терещенко О.І.

при секретарі Криворученко О.І.

позивача за первісним позовом - ОСОБА_2 (голова правління)

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3 приватний підприємець, ОСОБА_4 (довіреність від 22.10.2009 р.)

3-ої особи - ОСОБА_4, дов. у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (вх. №1232С/1-35) на рішення господарського суду Сумської області від 24 березня 2010 року по справі №9/280-09

за позовом Акціонерного товариства Сервіс-побут, м. Охтирка, Сумської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Охтирка, Сумської області

про стягнення 3234 грн. та повернення майна

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Охтирка, Сумської області

до Акціонерного товариства Сервіс-побут, м. Охтирка, Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 підприємство Агропромпостач, м. Охтирка, Сумської області

про визнання недійсними договорів оренди №27 від 17.04.2007 року та б/н від 18.04.2008 року та стягнення 7489,72 грн., -

встановила:

Позивач Акціонерне товариство Сервіс-побут звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, відповідача, про стягнення заборгованоств по орендній платі та комунальним платежам станом на 31.08.2009 р. в розмірі 1460,71 грн., штрафних санкцій за несвоєчасне повернення об'єкта оренди в розмірі 1773,29 грн., а всього 3234 грн.; про зобов'язання відповідача звільнити в примусовому порядку орендований ним літній будиночок для відпочинку, який розміщений за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, пров. Дачний, 12 на території БВ Зелена діброва та повернути його АТ Сервіс-побут.

Відповідач звернувся із зустрічним позовом, у якому просить визнати недійсним договір оренди приміщення б/н від 18.04.2008р.; стягнути з АТ Сервіс-побут 7489,72 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 24 березня 2010 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сопяненко О.Ю., судді Левченко П.І., Заєць С.В.) первісний позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь АТ Сервіс-побут 1460,71 грн. заборгованості, 1773,29 грн. неустойки, 187 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зобовязано ФОП ОСОБА_3 звільнити орендований за договором оренди б/н від 18.04.2008 року літній будиночок для відпочинку, розміщений за адресою; Сумська область, Охтирський район с. Климентове, пров. Дачний, 12, на території БВ Зелена дібровата повернути його АТ Сервіс-побутна протязі 10 днів з дати набрання рішенням законної сили. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Відповідач за первісним позовом з вказаним рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає рішення прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та при невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи. У звязку з цим просить скасувати рішення господарського суду Сумської області повністю та прийняти нове, яким задовольнити зустрічний позов в повному обсязі: визнати недійсним договір оренди приміщення №27 від 17.04.2007 року, б/н укладений 18.04.2008 року між АТ Сервіс-побут та ФОП ОСОБА_3; стягнути з АТ Сервіс-побутна користь ФОП ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7489,72 грн. та відмовити у задоволенні первісного позову у звязку з необґрунтованістю.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги апелянтом наданий розрахунок нарахувань і оплат орендної плати за літній будиночок в с. Климентове ФОП ОСОБА_3

АТ Сервіс-побут у відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 зазначає, що вважає рішення суду обґрунтованим, прийнятим при повному зясуванні всіх обставин справи, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду Сумської області від 24 березня 2010 року по справі №9/280-09 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що не згоден з рішенням господарського суду, вважає рішення прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та при невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, у зв»язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити.

В судовому засіданні 06.07.2010 року оголошувалась перерва до 14:15 год. 15.07.2010 року для виготовлення повного тексту постанови.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, між ЗАТ Сервіс-побут як орендодавцем та ПП ОСОБА_3 як орендарем було укладено договір оренди приміщення № 27 від 17.04.2007 року, за яким ЗАТ Сервіс-побутпередало, а ПП ОСОБА_3 прийняв 1 будиночок в с. Климентове на базі відпочинку Зелена діброва.

Також, між ЗАТ Сервіс-побут як орендодавцем та ПП ОСОБА_3 як орендарем було підписано договір оренди приміщення від 18.04.2008 р., згідно з умовами якого орендодавець зобовязався передати орендареві в тимчасове платне користування нежитлове приміщення - 1 літній будиночок для відпочинку, який розміщений за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, пров. Дачний, 12 на території БВ Зелена діброва.

Розділом 3 договору оренди від 18.04.2008 року та Додатком № 1 до нього (Розрахунок орендної плати) визначений розмір орендної плати 400 грн. в місяць. Вартість комунальних послуг, електропостачання, тепло- і водопостачання, телефонний зв'язок в суму орендної плати не входять і відшкодовуються окремо згідно показників лічильників. У Розрахунку орендної плати визначено, що за відсутності електролічильника орендар оплачує 100 кВт електроенергії в місяць. Орендна плата сплачується орендарем щомісячно в касу підприємства або в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа кожного місяця, за поточний місяць.

З наданого позивачем за первісним позовом АТ Сервіс-побут розрахунку заборгованість відповідача за первісним позовом з квітня 2008 р. по вересень 2009 р. становить 1460 грн. 71 коп.

Позивач за первісним позовом в обґрунтування первісних позовних вимог посилався на те, що 18.04.2008 року між АТ Сервіс-побут та ПП ОСОБА_3 був укладений договір оренди приміщення одного літнього будиночку для відпочинку на території БВ Зелена діброва. За умовами договору оренди відповідач сплачує орендну плату у розмірі, визначеному у додатку до договору оренди № 1, а також відшкодовує плату за користування електроенергією за 100 кВт в місяць. Станом на 31.08.2009 року заборгованість відповідача по орендній платі та комунальним платежам становить 1460,71 грн. Термін дії договору оренди закінчився 18.04.2009 року, однак відповідачем орендоване приміщення не було передане АТ Сервіс-побут, у зв'язку з чим нараховані штрафні санкції за несвоєчасне повернення об'єкта оренди в розмірі 1773,29 грн.

Однак, з наявних в матеріалах справи платіжних доручень вбачається факт уплати ФОП ОСОБА_3 сум за оренду будинка для відпочинку, який розміщений за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, пров. Дачний, 12 на території БВ Зелена діброва» протягом 2008 року та по серпень 2009 року ( том І, ас. спр 135153), чим спростовується посилання АТ «Сервіс-побут»про наявність заборгованості ПП ОСОБА_3 по договору оренди від 18.04.2009 року.

Посилання позивача за первісним позовом в позовні заяві та місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні на те, що ФОП ОСОБА_3 по частині цих платіжних доручень сплатив заборгованість по договору оренди №27 від 17.04.2007 року та по договору № 14 від 14.01.2007 р. (як засновником та директором орендаря ПП Агропромпостач ) є безпідставним, оскільки в графі «Призначення платежу»у платіжних дорученнях не зазначено про сплату по цих договорах.

До того ж, відповідно до частини 1 статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Пунктом 4.4 договору оренди від 18.04.2008 року передбачено, що об'єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання..

Згідно з пунктом 6.1 договору оренди від 18.04.2008 року термін оренди складає з 18.04.08 року по 17.04.09 року з моменту прийняття обєкта оренди орендарем.

Отже, виходячи з умов договору оренди від 18.04.2008 року та вимог статті 795 ЦК України, цей договір оренди вважається укладеним та права та обовязки по ньому виникають лише після складання та підписання сторонами акта приймання-передачі обєкта оренди, тобто цей договір є реальним, а не консенсуальним.

Проте, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі орендованого за договором оренди від 18.04.2008 року, що свідчить про те, що позивачем за первісним позовом не доведено факту початку дії цього договору та передачі орендованого по ньому приміщення ПП ОСОБА_6

А тому відсутні підстави стверджувати про наявність у ПП ОСОБА_6 обовязку по сплаті орендної плати та комунальним платежам станом, а також штрафних санкцій за несвоєчасне повернення об'єкта оренди.

Оскільки, як вже було зазначено вище, позивачем за первісним позовом не доведено факту початку дії цього договору та передачі орендованого по ньому приміщення ПП ОСОБА_3, то відсутні і правові підстави для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача звільнити в примусовому порядку орендований ним літній будиночок для відпочинку, який розміщений за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, пров. Дачний, 12 на території БВ Зелена діброва та повернути його АТ Сервіс-побут.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи рішення в частині первісних позовних вимог, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи та порушив норми матеріального права, у звязку з чим рішення у вказаній частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, яким в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зустрічного позову з урахуванням заяви від 09.03.2010 р. щодо визнання недійсними договорів оренди № 27 від 17.04.2007 р. та б/н від 18.04.2008 р. позивач за зустрічним позовом зазначає, що приміщення будиночок відпочинку не передавався за актом приймання-передачі; договір оренди № 27 від 17.04.2007 р. та додаток до нього не були підписані ОСОБА_3, відсутній відтиск печатки та жодних розрахунків згідно цього договору не проводилося. Крім того, на укладення спірних договорів не було волевиявлення, оскільки фактично у 2007-2008 р.р. та до 01.09.2009 р. будиночок відпочинку орендувало приватне підприємство Агромпромпостач, засновником і директором якого є ОСОБА_3, на підставі договору оренди № 14 від 01.01.2007 р. Зазначене, на думку позивача, є підставою для визнання договорів оренди приміщення недійсними на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Позивач за зустрічним позовом як додаткову підставу для визнання договорів оренди недійсними зазначив, що ці договори укладалися однією юридичною особою Закритим акціонерним товариством Сервіс-побут, а позивачем за первісним позовом є інша юридична особа - Акціонерне товариство Сервіс-побут. Зазначене спростовується наданою позивачем довідкою № 143 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) щодо Акціонерного товариства Сервіс-побут, у якій зазначена організаційно-правова форма закрите акціонерне товариство. У наявних в матеріалах справи документах (копії договорів оренди, довідка № 143, Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 481068) зазначений ідентифікаційний код юридичної особи 03062007, що підтверджує, що ЗАТ Сервіс-побут та АТ Сервіс-побут одна і та ж юридична особа.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вказуючи на укладення спірних договорів оренди без волевиявлення, позивач за зустрічним позовом зазначає на те, що при укладенні договору від 18.04.2008 року АТ Сервіс-побут ввело його в оману, так як фактично договір був підписаний у липні 2008 року, а потім на ньому була проставлена дата 18.04.2008 р., а також зроблена дописка про розмір плати за електроенергію.

Статтею 230 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо одна із сторін навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з частиною 1 статті 229 Цивільного кодексу України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, наданими позивачем за зустрічним позовом доказами та матеріалами справи не підтверджено, що при укладенні договору оренди б/н від 18.04.2008 р. АТ Сервіс-побут навмисно ввело підприємця ОСОБА_3 в оману щодо дати укладення договору чи розміру плати за електроенергію.

Посилання позивача за зустрічним позовом на пункт 2 статті 207 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки стосується юридичних осіб, а не фізичних осіб-підприємців, яким є ПП ОСОБА_3

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленим Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно з частиною 1 статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 793 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

При цьому, як вірно зазначив місцевий господарський суд, недодержання письмової форми договору найму будівлі не визначено законом як підставу для визнання його недійсним.

До того ж, відсутність печатки юридичної особи або фізичної особи-підприємця у договорі за наявності підпису посадової особи (представника) юридичної особи або фізичної особи-підприємця не свідчить про недійсність укладеного договору.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що літній будиночок відпочинку протягом 2007-2008 р.р. орендувало ПП Агропромпостач, а тому цей будиночок не міг бути переданий в оренду підприємцю ОСОБА_3

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.01.2007 р. між ЗАТ Сервіс-побут, орендодавцем, та ПП Агропромпостач, орендарем, був укладений договір оренди приміщення № 14, відповідно до умов якого ПП Агропромпостач прийняло в тимчасове платне користування нежитлове приміщення площею 46,2 кв.м. в м. Охтирка, пров. Друкарський, 1.

Розрахунку орендної плати, що є Додатком № 1 до цього договору, зазначено, що орендар сплачує 547 грн. 90 коп. (орендна плата та експлуатаційні витрати) плюс 49 грн. за домик, а всього 596 грн. 90 коп.

Як вірно встановив господарський суд першої інстанції, на зворотньому боці наданих позивачем за зустрічним позовом рахунків № 9 від 04.05., 04.06., 04.07., 02.08., 03.09., 03.10., 03.11., 03.12.2007 року про сплату ПП Агропромпостач орендної плати наведена розшифровка суми, у якій, крім іншого, зазначена і плата за .

При цьому, текст договору оренди приміщення № 14 від 14.01.2007 р. не містить вказівки щодо одночасної оренди і приміщення у м.Охтирка, пров. Друкарський, 1, і будиночку відпочинку на базі відпочинку Зелена діброва.

З наданих рахунків не вбачається, що вони виписані саме за договором № 14 від 14.01.2007 року і самим договором у п. 2.1 передбачено внесення орендної плати і плати за комунальні послуги в касу підприємства або на розрахунковий рахунок до 5 числа поточного місяця, надання орендарем рахунків на оплату не передбачено.

Платіжні доручення, згідно з якими протягом 2007 року ПП Агропромпостач перераховувало АТ Сервіс-побут кошти за оренду, містять посилання лише на рахунок № 9 (том 1, а.с. 95-104).

А тому місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову про визнання договорів оренди приміщення № 27 від 17.04.2007 року та б/н від 18.04.2008 року та про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 7489,72 грн.. безпідставно отриманих коштів.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в зустрічному позові , повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни рішення в частині зустрічних позовних вимог відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

Постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 26 лютого 2010 року №9/280-10 в частині задоволення первісного позову скасувати.

Прийняти в цій часині нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити.

В решті рішення господарського суду Харківської області від 26 лютого 2010 року №9/280-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Терещенко О.І.