ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2010 р. Справа № 5/143/10

Миколаїв

За позовом:Приватного підприємства «Транс-Агро-Плюс», 57520, Миколаївська область, Очаківський район, с.Шевченко, вул.Молодіжна, 1
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», 54002, м.Миколаїв, вул.Каботажний спуск, 1
про стягнення заборгованості у сумі 231 303,45 грн.

За зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», 54002, м.Миколаїв, вул.Каботажний спуск, 1
до відповідачаПриватного підприємства «Транс-Агро-Плюс», 57520, Миколаївська область, Очаківський район, с.Шевченко, вул.Молодіжна, 1
прозобовязання відповідача надати позивачеві інформацію відносно постачальників сільськогосподарської продукції, що є предметом договорів № 74/2009 від 30.06.2009 р. та № 27/2010 від 01.07.2010 р. та додатків до них, щодо наявності їх в реєстрі діючих свідоцтв платників податку на додану вартість; зобовязання надання доказів, що відповідач та його постачальники (до товаровиробника) виконали зобовязання по сплаті та декларуванню податку на додану вартість від продажу сільськогосподарської продукції по вищевказаним договорам та додатків до них; зобовязання відповідача надати докази, що відповідач та його постачальники пройшли перевірки органів державної податкової служби України на предмет включення сум від продажу сільськогосподарської продукції по вищевказаним договорам до своїх зобовязань з ПДВ

Суддя Міщенко В.І.

При секретарі: Маліченко А.А.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. від 28.07.10

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 20.09.10

Позивач подав позов про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 231 303,45 грн. за невиконаними договірними зобовязаннями, передбаченими договорами поставки № 74/2009 від 30.06.2009 р. та № 27/2010 від 01.07.2010 р.

Відповідач позов не визнав, оскільки позивачем зобовязання за договорами поставки та додатками до них виконані не належним чином.

Відповідач подав зустрічний позов про зобовязання відповідача надати позивачеві інформацію відносно постачальників сільськогосподарської продукції, що є предметом договорів № 74/2009 від 30.06.2009 р. та № 27/2010 від 01.07.2010 р. та додатків до них, щодо наявності їх в реєстрі діючих свідоцтв платників податку на додану вартість; зобовязання надання доказів, що відповідач та його постачальники (до товаровиробника) виконали зобовязання по сплаті та декларуванню податку на додану вартість від продажу сільськогосподарської продукції по вищевказаним договорам та додатків до них; зобовязання відповідача надати докази, що відповідач та його постачальники пройшли перевірки органів державної податкової служби України на предмет включення сум від продажу сільськогосподарської продукції по вищевказаним договорам до своїх зобовязань з ПДВ.

Позивач зустрічний позов не визнав, оскільки відповідач, діючи недобросовісно навмисно спотворює, а фактично змінює в односторонньому порядку, положення договорів поставки, що призводить до протиправного невиконання відповідачем договірного обовязку щодо оплати поставленої сільгосппродукції.

Враховуючи, що:

Згідно договорів поставки № 74/2009 від 30.06.2009 р. та № 27/2010 від 01.07.2010 р. позивач зобовязався поставити і передати у власність відповідача сільгосппродукцію, а відповідач зобовязався здійснити прийомку та оплату продукції.

Згідно додатків № ПТ 23 від 29.06.2010 р., ПТ 24 від 30.06.2010 р., № ПТ 1 від 01.07.2010 р. та ПТ 2 від 03.07.2010 р. відповідач отримав від позивача сільгосппродукцію по видатковим накладним № 56 від 29.06.2010 р. на суму 56 694,62 грн., № 62 від 30.06.2010 р. на суму 146 354,25 грн., № 65 від 01.07.2010 р. на суму 7 699,82 грн., № 70 від 03.07.2010 р. на суму 20 554,76 грн., а всього на суму 231 303,54 грн.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки постачальник зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 6.1 договорів відповідач зобовязався оплатити товар протягом 3-х днів, починаючи від наступного дня за днем надання позивачем оригіналів належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, видаткових та податкових накладних, рахунку-фактури. Позивачем ці умови виконані, що відповідач підтвердив у зустрічному позові.

Згідно п. 6.4 договорів у разі ненадання продавцем хоча б одного з документів, зазначених в п. 10.7 договору поставки або не проходження ними його постачальниками до товаровиробника перевірки органами ДПС на предмет включення сум від продажу товару до своїх зобовязань ПДВ, покупець затримує платіж за товар в повному обсязі до моменту надання всіх документів або проходження перевірки до кінцевого товаровиробника без порушень.

Відповідач стверджує, що позивач не надав документи, що підтверджують перевірки органами ДПС, у звязку з чим він не оплатив товар.

Згідно розділу 5 договорів продавець зобовязався на прохання надати покупцю чи податковому органу копії документів, необхідних для проведення зустрічних перевірок продавця та покупця, а також копії документів, що підтверджують купівлю сільгосппродукції у свого контрагента.

Згідно вказаного розділу ініціатором перевірок є податковий орган, оскільки на їх вимоги сторони повинні надати необхідні документи.

Відповідач не надав доказів, що позивач на його вимогу чи вимогу податкових органів не надав необхідних документів та не пройшов перевірки органами ДПС. Надання позивачем документів за зустрічним позовом, а також той факт, що відповідачем не проведено оплату лише по 4 поставкам на думку суду свідчить про безпідставність відмови в оплаті товару та безпідставність зустрічного позову. Якщо відповідач вважає, що позивач не виконав умови договору, то він мав можливість відмовитися від товару, а прийнявши його без достатніх документів, повернути товар продавцю, що ним не було зроблено і не робиться, у звязку з чим суд вважає, що відповідач просто не бажає оплатити товар.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, - господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»(54002, м.Миколаїв, вул.Каботажний спуск, 1, ідентифікаційний код 14291113) на користь Приватного підприємства «Транс-Агро-Плюс»(57520, Миколаївська область, Очаківський район, с.Шевченко, вул.Молодіжна, 1, ідентифікаційний код 34337070) 231 303,45 грн. боргу, 2 314,00 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.І.Міщенко