ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.10 Справа № 17/190/10

Суддя Корсун В.Л.

за позовною заявою: комунального підприємства Запоріжринок, 69006, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 2

до відповідача: приватного підприємця ОСОБА_1, 69114, АДРЕСА_1

про стягнення 3 609,84 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 25.08.09 № 1903/1979

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

16.06.10 до господарського суду Запорізької області звернулось комунальне підприємство Запоріжринок (надалі КП Запоріжринок) з позовною заявою до приватного підприємця ОСОБА_1 (далі ПП ОСОБА_1Д.) про стягнення з відповідача 3 609,84 грн. за договором оренди комунального майна, з яких: 1 804,92 грн. - основного боргу з орендної плати та послуг ринку та 1 804,92 грн. штрафу.

Ухвалою від 16.06.10 судом порушено провадження в справі № 17/190/10, у сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 19.07.10.

Ухвалою суду від 19.07.10 розгляд справи у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача відкладено на 16.08.10.

У засіданні суду 16.08.10 позивач надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог у звязку зі сплатою відповідачем суми основного боргу, просить суд стягнути з відповідача 1 804,92 грн. штрафу.

Заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем відповідно до ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного законодавства, не суперечить правам і охоронюваним законом інтересам сторін, прийнята судом до розгляду та задоволена.

За заявою представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 16.08.10, на підставі ст. ст. 82-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступна та резолютивна частини рішення. Позивачу розяснено про час написання рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та пояснив наступне. 15.01.10 між сторонами укладено договір оренди комунального майна № 10, за умовами якого відповідачу передано в строкове платне користування майно (контейнер № 953), розташоване на території Малого ринку КП Запоріжринок за адресою м. Запоріжжя, вул. Горького/Авангардна, для здійснення торгівлі групою зоотоварів. Свої зобовязання щодо сплати орендної плати та плати за послуги ринку за спірним договором відповідач виконав не в повному обсязі, внаслідок чого, на час розгляду справи в суді сума основного боргу становила 1 804,92 грн. Крім того, за несвоєчасну сплату боргу, відповідно до п. 8.7. договору відповідачу нараховано штраф в сумі 1 804,92 грн. Разом з тим, після звернення з позом до суду відповідачем сума основного боргу в розмірі 1 804,92 грн. погашена. У звязку з чим, позивач просить суд на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 18, 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, стягнути з відповідача 1 804,92 грн. штрафу.

Відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, 29.07.10 надав суду відзив від 20.07.10 в якому зазначив, що сума основного боргу погашена у повному обсязі.

Згідно із ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.10 між комунальним підприємством Запоріжринок (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди комунального майна № 10 з додатками та додатковою угодою, за умовами якого ( п.1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування контейнер № 953 (інв.№ 1479) загальною площею 14,4 кв. м., який розташований на Малому ринку КП Запоріжринок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горького/Авангардна.

Майно використовується Орендарем на правах оренди для організації торгівлі зоотоварами (п. 1.2.).

Відповідно до п. 2.2. договору, Орендар вступає у користування орендованим майном з моменту підписання сторонами Акта прийому-передачі вказаного приміщення.

Згідно п. 9.1. договору, строк оренди встановлюється сторонами до 01.02.13.

Факт передачі майна підтверджено актом приймання - передачі орендованого майна від 15.02.10, підписаний сторонами.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата визначається на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.02.06 № 63 (із змінами та доповненнями) і складає за перший місяць оренди 35,02 грн. (в т.ч. ПДВ) (Додаток № 1).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шлях корегування плати за попередній місяць на індекс інфляції у наступному місяці (п. 3.2.). До орендної плати не включаються вартість послуг ринку за надання та утримання торгового місця в належному стані та сплата ринкового збору. Розмір послуг ринку за утримання торгового місця в належному стані, що сплачуються Орендарем Орендодавцю, визначається на підставі Розрахунку, що є невідємною частиною цього договору (п. 3.4.). Зобовязання по сплаті орендної плати та послуг ринку виникають та припиняються з дня підписання відповідного Акту прийому-передачі орендованого майна.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата та сплата послуг ринку за надання та утримання торгового місця в належному стані перераховуються Орендарем на розрахунковий рахунок або у центральну касу Орендодавця щомісячно не пізніше 01 числа розрахункового місяця.

Розмір орендної плати, послуг ринку повинен бути змінений на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, в інших випадках, передбачених законодавством України (п. 3.8.).

Додатковою угодою від 05.03.10 сторони встановили, що згідно рішення Запорізької міської ради від 23.12.09 Про надання пільг щодо орендної плати, з 23.01.10 до 30.06.10 включно, орендна плата застосовується у розмірі 65 відсотків встановленого у п. 3.1. цього договору обсягу, з урахуванням індексу інфляції. В подальшому, з 01.07.10, орендна плата застосовується сторонами на загальних підставах у повному обсязі, передбаченому у п. 3.1. цього договору. Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами та діє з 15.02.10.

Відповідно до п. 4.2. договору, Орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі вносити Орендодавцеві орендну плату, послуги ринку та ринковий збір, незалежно від наслідків господарської діяльності.

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Зокрема, ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 цього кодексу визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обовязком для виконання сторонами.

Оскільки предметом оренди за договором № 10 є комунальне майно, правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України Про оренду державного та комунального майна.

У відповідності до ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірних зобовязань належним чином не виконав, оплату за орендоване майно та послуги ринку в повному обсязі не здійснив, чим порушив умови договору.

Так, з матеріали справи вбачається, що на час звернення з позовом до суду, сума боргу за договором від 15.01.10 № 10 складала 1 804,92 грн.

Однак, після звернення з позовом до суду відповідачем було сплачено сума основного боргу в повному обсязі у розмірі 1 804,92 грн.

Таким чином, провадження у справі щодо вимог про стягнення основного боргу в сумі 1 804,92 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України внаслідок відсутності предмету спору.

На підставі ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з п. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ст. 29 Закону України Про оренду державного та комунального майна за невиконання зобов'язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Вимоги про стягнення штрафу в розмірі 1 804,92 грн. позивач обґрунтовує п. 8.7 договору, яким передбачено, що в разі порушення Орендарем грошового зобовязання по сплаті орендної плати та послуг ринку більше 15 календарних днів, зі строку передбаченого у п. 3.7 договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 100% від загальної суми заборгованості. Штрафні санкції щодо несвоєчасної сплати орендної плати застосовуються Орендодавцем з урахуванням індексації, передбаченої п.3.2 договору.

Суд вважає, що вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 1 804,92 грн. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі - 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 22, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 (69114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Запоріжринок (69006, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 2, , р/р 0001 в АКБ Індустріалбанк, МФО 313849) - 1 804 (одну тисячу вісімсот чотири) грн. 92 коп. штрафу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 1 804,92 суми основного боргу провадження у справі припинити.

Суддя В.Л. Корсун

Повне рішення складено 21.08. 2010