ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.10 Справа № 17/292/09

Суддя Корсун В.Л.

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький сталеливарний завод, 69600, м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 9-а

до відповідача: акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Запорізького обласного управління, 69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 149, корп. 1

про стягнення 5 604,20 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 16.07.10 № 1

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

23.09.09 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький сталеливарний завод (надалі ТОВ Запорізький сталеливарний завод) з позовною заявою до акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Запорізького обласного управління (надалі АТ УПСК) про стягнення з відповідача 4 491,23 грн., з яких: страхове відшкодування в розмірі 4 041,23 грн. та 450 грн. витрат на проведення експертизи.

Ухвалою від 23.09.09 судом порушено провадження у справі № 17/292/09, судове засідання призначено на 19.10.09. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи.

В судовому засіданні 19.10.09 судом оголошувалась перерва до 12.11.09.

Ухвалою від 12.11.09 судом задоволено клопотання сторін та у справі № 17/292/09, призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 4-А).

Цією ж ухвалою судом провадження у справі зупинено до закінчення судової автотоварознавчої експертизи та надходження висновку експерта до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 13.01.10 судом провадження у справі № 17/292/09 поновлено, судове засідання призначено на 08.02.10.

Ухвалою від 08.02.10 судом продовжено строк вирішення спору у справі № 17/292/09 за клопотанням представників сторін на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 04.03.10.

Ухвалою від 04.03.10 розгляд справи у звязку з необхідністю виклику в судове засідання для дачі пояснень судового експерта науково-дослідного експертно-криміналогічного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 судом відкладено на 31.03.10.

В судовому засіданні 31.03.10 оголошувалась перерва до 06.04.10.

Ухвалою від 06.04.10 призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпропетровськ вул. Набережна ім. В.І. Леніна, 17, к. 361).

Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до закінчення додаткової судової автотоварознавчої експертизи у справі № 17/292/09 та надходження її висновку до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 01.07.10 поновлено провадження у справі з 04.08.10, судове засідання призначено на 04.08.10.

В судовому засіданні оголошено перерву до 20.08.10.

За заявою представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 20.08.10, на підставі ст.ст. 82-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача розяснено про час написання рішення у повному обсязі.

Заявою від 04.02.10 № 37 позивач збільшив розмір позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 5 604,20 грн., витрати на проведення судової експертизи - 1 460,33 грн. Заява позивача про збільшення позовних вимог подана відповідно до ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного законодавства, не суперечить правам і охоронюваним законом інтересам сторін, прийнята судом до розгляду та задоволена.

Позивач вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, пояснивши наступне. 17.06.09 на вул. Іванова м. Запоріжжя мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, який належить ТОВ Запорізький сталеливарний завод та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3, який належить ВАТ Укрграфіт. В результаті ДТП автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER отримав механічні пошкодження. Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.07 водій ОСОБА_3 визнано винним у скоєні зазначеної вище ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. 10.08.09 відповідач добровільно перерахував на рахунок позивача 7 167,18 грн. страхового відшкодування. Не погодившись з сумою відшкодування, 19.08.09 Українським експертним центром Експерт-Сервіс Авто, на замовлення позивача, було зроблено оцінку пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП, згідно якого матеріальна шкода складає 11 208,41 грн. Під час розгляду справи судом було призначено авто-товарознавчу експертизу, згідно висновків якої розмір причиненої шкоди визначено в сумі 12 771,38 грн. Таким чином, позивач просить суд на підставі ст. 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 979 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 9, 20 Закону України Про страхування стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 5 604,20 грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 1 460,33 грн. В частині стягнення 450 грн. просить суд в позові відмовити.

Відповідач в судове засідання 20.08.10 не зявився, про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином. Разом з тим, в попередніх судових засіданнях відповідач проти позову заперечував та зазначав, що висновок експерта від 03.12.09 № 15/09 не є належним доказом визначення розміру матеріального збитку, оскільки винесено із грубими помилками, порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом МЮ України та ФДМ України від 24.11.03 №145/5/2092 в редакції наказу МЮ України та ФДМ України від 24.07.09 №1335/5/1159 зареєстровано в МЮ України від 04.08.09 24/16740.

Оскільки незявлення сторони у справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.06.09 о 17-00 год. по вул. Іванова напроти будинку № 49 у м. Запоріжжя, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: ВАЗ 21070, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_1, який належить ТОВ Запорізький сталеливарний завод, під керуванням водія ОСОБА_5

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.09 у справі № 3-2065/09, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, факт правопорушення встановлений постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, а винним у ДТП судом було визнано ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 є орендарем автомобіля ВАЗ 21070, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, що підтверджується договором оренди автомобіля від 05.02.07.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про страхування, страхування може бути добровільним або обовязковим.

Згідно ст. 981 Цивільного кодексу України, договір страхування укладається у письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. 4 ст. 354 якого встановлено, що укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

На підставі полісу № ВС/3654721 ОСОБА_6 застраховано цивільно - правова відповідальність АТ УПСК строком з 03.11.08 по 02.11.09.

Згідно цього полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 25 500,00 грн.

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про страхування, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Згідно ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються втрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 988 Цивільного кодексу України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Прямими збитками, згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 25 Закону України Про страхування передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

18.06.09 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

18.06.09 спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_7 було досліджено автомобіль НОМЕР_1 та складено протокол огляду транспортного засобу, на підставі чого складено звіт від 28.07.09 № 171, згідно висновку якого матеріальний збиток, нанесений власнику зазначеного автомобіля, в результаті пошкодження його при ДТП, складає 8 909,8 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 14 099,94 грн.

29.07.09 спеціалістом відділу виплат Запорізького обласного управління АТ УПСК складено страховий акт (аварійний сертифікат) № 47/09/1 ГО, згідно якого виплаті підлягає страхове відшкодування в розмірі 7 167,18 грн.

10.08.09 АТ УПСК перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ Запорізький сталеливарний завод страхове відшкодування в сумі 7 167,18 грн., про що свідчить банківська виписка, копія якої залучена до матеріалів справи.

Не погодившись з сумою страхового відшкодування, 19.08.09 Українським експертним центром Експрес-Сервіс Авто, на замовлення позивача, було зроблено оцінку автомобіля НОМЕР_1 для визначення вартості матеріального збитку в результаті його пошкодження, згідно якої вартість матеріально збитку становить 11 208,41 грн. (звіт від 19.08.09 № 268), що на 4 041,23 грн. більше виплаченого страхового відшкодування.

За проведення незалежного експертної оцінки позивачем було сплачено Українському експертному центру Експрес-Сервіс Авто 450 грн., що підтверджується квитанцією від 17.08.09 № 1.

Листом від 31.08.09 № 272 ТОВ Запорізький сталеливарний завод звернулося до АТ УПСК про перерахування 4 041,23 грн. страхового відшкодування.

У відповіді від 08.09.09 № 384 на лист позивача від 31.08.09 № 272 АТ УПСК залишило без задоволення прохання позивача перерахувати 4 041,23 грн. з посилання на те, що звіт від 19.08.09 № 268 складено не коректно, з грубим порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожній транспортних засобів, а тому є необґрунтованим.

В ході розгляду даної справи, за клопотанням представника акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Запорізького обласного управління, судом призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 4-А).

Згідно висновку експерта № 15/09 а, складеного 03.12.09 судовим експертом авто товарознавцем ОСОБА_2, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, яка сталася 17.06.09 складає 12 771,38 грн.

Не погодившись з висновками експерта від 03.12.09 № 15/09 а відповідач надав клопотання про призначення у справі №17/292/09 повторну судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідницькому інституту судових експертиз (49000, м. Дніпропетровськ, Набережна Леніна, 17, офіс 361).

29.06.10 на адресу суду надійшов висновок авто товарознавця від 08.06.10 по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ № 954-10, складеного згідно матеріалів справи № 17/292/09 (без надання експерту для огляду автомобіля НОМЕР_1 у невідновленому стані), з якого вбачається, що величина матеріального збитку визначена експертом у двох варіантах, а саме: в розмірі 10 987,83 грн. (І варіант) і в розмірі 11 899,39 грн. (ІІ варіант).

Проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судового експерту та беручи до уваги той факт, що висновком експерта автотоварознавця від 08.06.10 № 954-10 однозначно не визначено розміру матеріального збитку, суд приймає до уваги висновок експерта науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.12.09 № 15/09 а, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 12 771,38 грн.

З урахуванням того, що 10.08.09 акціонерним товариством Українська пожежно-страхова компанія в особі Запорізького обласного управління перераховано позивачу 7 167,18 грн., то відповідач повинен відшкодувати ТОВ Запорізький сталеливарний завод втрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в сумі 5 604,20 грн.

За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 5 604,20 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача вартості експертних послуг в сумі 450,00 грн. по складанню звіту від 19.08.09 № 268 суд зазначає наступне.

Пунктом 34.2 статті 34 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що у разі якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не зявився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

Матеріали справи свідчать, що огляд пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 виконано ще 18.06.09 спеціалістом - автотоварознавцем ОСОБА_7, на підставі чого складено звіт від 28.07.09 № 171.

Звіт від 19.08.09 № 268 виконано Українським експертним центром Експерт-Сервіс Авто на замовлення позивача за відсутністю на це підстав.

Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином виконав обовязок щодо направлення експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу, у звязку з чим відмовляє в задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача 450,00 грн. вартості послуг авто товарознавця.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі - 102,00 грн. державного мита, 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1 460,33 грн. - витрат на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45,22, 33, 49, 69, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Запорізького обласного управління (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 149, корп. 1, , р/р 59 в філії ВАТ Державний ОСОБА_8 України, МФО 313979) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький сталеливарний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 9-а, , р/р 0056 в ЗФ ВАТ Кредитпромбанк м Запоріжжя, МФО 373135) 5 604 (пять тисяч шістсот чотири) грн. 20 коп. страхового відшкодування, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита, 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1 460 (одну тисячу чотириста шістдесят) грн. 33 коп. витрат на проведення експертизи. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.Л. Корсун

Повне рішення складено 21.08.2010