ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05 липня 2010 р. Вх. № 2979/10
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., розглянувши матеріали за позовом підприємця ОСОБА_1 про стягнення 65 335 грн 24 коп. з Тисменицького ВКП,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому ставить питання про стягнення з Тисменицького ВКП 65 335 грн 24 коп., з яких 37 928 грн - основний борг відповідача за укладеним між сторонами договором про правову допомогу від 01 березня 2006 р., 23 858 грн 75 коп. - інфляційні втрати, 3 566 грн 49 коп. - три проценти річних.

Згідно викладених у ч. 2 ст. 54 ГПК України положень - позовна заява, у тому числі, повинна містити найменування сторін та їх місцезнаходження, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов тощо. Також, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому, письмові докази, як передбачено у ч. 2 ст. 36 ГПК України, подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Також необхідно враховувати, що згідно положень п. 5. 27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 р. № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Наведені положення процесуального закону позивач залишив без уваги. Зокрема, у позовній заяві, як видно із її змісту, належним чином не вказано повного найменування сторін. Що стосується долучених до позовної заяви документів, то деякі з них (витяг з платіжної відомості, касовий ордер, рішення від 21 березня 2006 р. тощо) суд не може розглядати як докази, які підтверджують викладені в заяві обставини, оскільки ці документи не відповідають згаданим вище положенням ст. 36 ГПК України.

Також всупереч вимогам п. 21 ч. 2 ст. 54 ГПК України, до позовної заяви не долучено документів, які б указували, що ОСОБА_1 наділений статусом суб'єкта підприємницької діяльності, тобто згідно положень статей 1 і 21 ГПК України може бути стороною в судовому процесі.

Крім того, відповідно до приписів ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" ставка державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно даних наявної серед позовних матеріалів банківської квитанції № 1088.650.1 від 29 червня 2010 р. позивач сплатив 635 грн 38 коп. державного мита, що не відповідає установленому розміру з урахуванням визначеної позивачем ціни позову - 65 335 грн 24 коп.

В решті, згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України, необхідною передумовою для прийняття позовної заяви судом є направлення позивачем іншим сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів. При цьому, згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Перевіривши матеріали, які надійшли разом із позовною заявою, суд установив, що серед них наявні фіскальний чек і опис вкладення у цінний лист від 29 червня 2010 р., дані яких указують про направлення відповідачу тільки копії позовної заяви і розрахунків. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивач належним чином надіслав відповідачу копію позовної заяви і всі додані до неї документи серед позовних матеріалів відсутні.

За наведених обставин, позовну заяву підприємця ОСОБА_1 і додані до неї документи слід повернути без розгляду на підставі пунктів 2, 3, 4 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись статтями 54, 56, 57, 63, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву підприємця ОСОБА_1 про стягнення 65 335 грн 24 коп. з Тисменицького ВКП і додані до неї документи - повернути без розгляду.

Суддя І. В. Ткаченко

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________

05.07.10