ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
30.06.10 Справа № 6/162
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючої-судді ОСОБА_1
суддів Скрипчук О.С.
При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.
розглянув апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства (далі ЗАТ) «Актив-Страхування»від 17.02.10р. №01-02/1702/130
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.10р.
у справі №6/162
за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Плюс Банк», м.Івано-Франківськ
до відповідача 1: ЗАТ «Актив-Страхування», м.Київ
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Фінансова компанія «Гарант Плюс»», м.Івано-Франківськ
до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Ріко Плюс», с.Вільне
про стягнення страхового відшкодування та відшкодування збитків в сумі 164760,89 грн.
за участю представників
від позивача: ОСОБА_3 - представник (дов. у справі);
від відповідача 1: ОСОБА_4 - представник (дов. у справі);
від відповідача 2: не з'явився (належно повідомлений);
від відповідача 3: не з'явився (належно повідомлений).
Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду від 28.04.10р. та 26.05.10р.
Сторони належним чином повідомлені про час та місце засідання суду, докази чого наявні у справі.
Права та обовязки згідно ст.22 ГПК України розяснено, заяв про відвід суддів не поступало.
Технічна фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.10р. у справі №6/162 (суддя Грица Ю.І.) частково задоволено позов ПАТ «Плюс Банк»до ЗАТ «Актив-Страхування», ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс»», ТзОВ «Ріко Плюс»та стягнено з першого відповідача на користь позивача , як страхувальника за договором страхування транспортного засобу ISUZU NQR 71R д.н. НОМЕР_1, суму страхового відшкодування за договором №010190/2061/0116/08 добровільного страхування наземного транспорту від 19.12.08р. в розмірі 164760,89 грн. Стягнено в солідарному порядку з другого відповідача, як поручителя за договором поруки від 10.08.09р., на користь позивача завдану шкоду застрахованому транспортному засобу ISUZU NQR 71R д.н. НОМЕР_1 в сумі 200 грн. В решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог мотивоване ст.124 Конституції України, ст.ст.20, 25 Закону України «Про страхування», ст.553, ч.1 ст.554, ст.806, ст.979, п.3. ч.1 ст.988, ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про те, що ЗАТ «Актив-Страхування»(страховик) неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування в сумі 164760,89 грн., оскільки позивач не здійснював грубих порушень Правил дорожнього руху, а дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю водія ТОВ «Ріко Плюс»ОСОБА_5, що керував транспортним засобом ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT, є страховим випадком та не віднесена договором страхування від 19.12.08р., укладеним між позивачем та страховиком, до виключень із страхових випадків; той факт, що водій ТОВ «Ріко Плюс»ОСОБА_5 заснув за кермом не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а позивач з поважних причин не мав можливості повідомити страховика про настання вищевказаного страхового випадку на протязі 24 годин, оскільки сам дізнався про страховий випадок тільки 16.04.2009 р. від ТОВ «Ріко Плюс і в цей же день повідомив першого відповідача.

Щодо позовних вимог в частині стягнення в солідарному порядку з ТзОВ «Ріко Плюс», як лізингоодержувача за договором фінансового лізингу №2 від 28.08.08р., завданої шкоди предмету лізингу - транспортному засобу ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT в сумі 164760,89 грн., то суд першої інстанції констатував про передчасність таких позовних вимог, так як відповідальність третього відповідача за умовами договору лізингу настає у разі законності відмови у виплаті страхового відшкодування, що не підтверджено позивачем відповідними доказами, через що позов в цій частині залишено без розгляду.

З мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, ЗАТ «Актив-Страхування»оскаржило рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, наполягаючи на порушені судом першої інстанції територіальної підсудності господарських справи (ст.15 ГПК України), на думку апелянта, позов, враховуючи, що взаємовідносини між першим відповідачем та позивачем ґрунтуються лише на договору страхування, необхідно було подавати за місцезнаходженням ЗАТ «Актив-Страхування»до господарського суду м.Києва; несвоєчасному повідомлені судом ЗАТ «Актив-Страхування»про дату розгляду справи, чим позбавлено останнє права на належний захист своїх інтересів у суді, права надавати пояснення, заяви, клопотання.

Крім того апелянт вказує на те, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги належними доказами, такими як документи органів ДАІ, як єдиного органу, що оформляє ДПТ, і які можуть слугувати доказами факту настання, дати та місця ДТП; не надав подорожній лист встановленої форми, на підставі якого водій ОСОБА_5 користувався застрахованим транспортним засобом; неналежними документами обґрунтування ціни позову є і звіт незалежного експерта ТОВ «Експертне агентство»№006/11/09 від 12.11.09р., в якому не вказано інформацію про дату, місце і час огляду транспортного засобу, не додано акт огляду автомобіля; а також страхувальником порушено терміни повідомлення про настання ДТП із застрахованим транспортним засобом, оскільки жодних поважних причин для несвоєчасного повідомлення у останнього не було, як вважає апелянт, та порушено Правила дорожнього руху (водій керував транспортним засобом у стані стомлення), що дає страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ПАТ «Плюс Банк»у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити за її безпідставністю, зазначаючи, що надав місцевому господарському суду усі наявні у нього документи, які стосуються ДТП, часу і місця скоєння ДТП (копію довідки Романівського РВВС); подорожній лист в даному випадку не має доказового значення для вирішення справи по суті та доведення обставин справи; повідомити страховика протягом 24 годин після ДТП позивач не міг обєктивно, оскільки не знав про ДТП, і повідомив про подію негайно, як тільки дізнався 16.04.09р.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.09р. порушено провадження у справі №6/162 за позовом ВАТ «Плюс Банк»до ЗАТ «Актив-Страхування», ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс»», ТзОВ «Ріко Плюс»про стягнення з ЗАТ «Актив-Страхування»в позивача, як страхувальника за договором страхування транспортного засобу ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT, суму страхового відшкодування за договором №010190/2061/0116/08 добровільного страхування наземного транспорту від 19.12.2008р. в розмірі 164760,89 грн.; стягнення в солідарному порядку з ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», як поручителя за договором поруки від 10.08.2009 p., в користь позивача завдану шкоду застрахованому транспортному засобу ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT в сумі 200 грн.; стягнення в солідарному порядку з ТзОВ «Ріко Плюс», як лізингоодержувача за договором фінансового лізингу №2 від 28.08.08р. завдану шкоду предмету лізингу - транспортному засобу ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT, в сумі 164760,89 грн., та призначено її до розгляду на 22.12.09р.

Розгляд справи з причин, викладених у відповідній ухвалі суду, відкладався.

Згідно ст.87 ГПК України рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України №75 від 10.12.02р., передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення.

Повідомлення з відміткою про вручення ухвали адресатові залучаються до матеріалів справи.

Відповідно до п.3.5.10 Інструкції судові документи, які підлягають відправленню, передаються до служби діловодства, реєструються і в той же або наступного дня відправляються за призначенням.

Відправка чи передача адресатові судових документів без їх реєстрації у службі діловодства забороняється.

Не допускається залишення у справі судового документа без відмітки про його відправку.

Судовою колегією зясовано, що усі ухвали суду надсилались сторонам у справі у пятиденний термін, зокрема, першому відповідачу на адресу - 01011, м.Київ, вул.Різницька, 3, яка в позовній заяві значиться як місцезнаходження юридичної особи.

Місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (ст.93 ЦК України).

Адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, є вірною. Така ж адреса вказується і самим відповідачем у поданій ним апеляційній скарзі, в якій останній також не заперечує того факту, що все ж таки отримав вищевказані ухвали суду.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Водночас відповідно до ч.2 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ч.3 ст.15 ГПК України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Від-так, судова колегія вважає необґрунтованими твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесу, в тому числі принципів рівності та змагальності сторін перед законом та судом, адже сторони були належним чином повідомленні про час та місце засідання суду і мали можливість реалізувати надані їм процесуальні права для захисту прав та законних інтересів своїх довірителів.

Якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами (ст.75 ГПК України).

29.01.10р. місцевим господарським судом за наявними у справі документами прийнято оскаржуване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зі справи вбачається, що 19.12.08р. між ВАТ «Плюс Банк»(страхувальник) та ЗAT «Актив-Страхування»(страховик) укладено договір №010190/2061/0116/08 добровільного страхування наземного транспорту (автомобіля ISUZU NQR 71R (Тип ТЗ вантажний бортовий тентований, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер AT 0274 AT)), у якому сторонами визначено загальну страхову суму, що відшкодовується страховиком позивачу при настанні страхового випадку в розмірі 210385,09 грн.

Вищевказаний автомобіль ВАТ «Плюс Банк»придбало у ТОВ «Каркаде Плюс», як первинного лізингодавця на підставі біржової угоди купівлі-продажу від 18.11.08р., в результаті набуття позивачем прав лізингодавця за договором фінансового лізингу №2 від 28.08.08р. на підставі договору №1 про відступлення прав за договорами фінансового лізингу від 03.11.08р.; отже до позивача перейшли всі права лізингодавця та власника предмету фінансового лізингу (вищевказаного автомобіля), який перебуває у фінансовому лізингу в лізингоодержувача - ТзОВ «Ріко Плюс».

Також судом першої інстанції зясовано, що 09.04.09р. о 13 год. 00 хв. на автодорозі «Житомир-Чернівці»вказаний вище автомобіль, яким керував водій ОСОБА_5, що працює у ТОВ «Ріко Плюс», потрапив у ДТП (відбулось зіткнення транспортного засобу ISUZU NQR 71R д.н. AT 0274 AT з транспортним засобом ГАЗ д.н. AM 1243 АХ.), що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування адміністративної території Романівського району та ATI смт. Романів.

Позивач, як страхувальник, 16.04.09р., після того як йому стало відомо про ДТП від ТзОВ «Ріко Плюс», звернувся до страховика з повідомленням по факсу та електронній пошті про подію, що має ознаки страхового випадку з вищевказаним автомобілем позивача, на що не отримав жодної відповіді.

16.06.09р. позивачем надіслано страховику листа №16-16-і з проханням повідомити його про прийняте страховиком рішення стосовно страхового випадку, на який страховик дав відповідь (лист №16-1640 від 16.06.09р.) про відмову у виплаті страхового відшкодування по вказаному вище страховому випадку з тих мотивів, що страхувальник несвоєчасно повідомив про страховий випадок страховика, а також, що дана подія є наслідком грубого порушення Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом у стані стомлення) водієм ТзОВ "Ріко Плюс" ОСОБА_5, оскільки останній заснув, що призвело до зіткнення із транспортним засобом ГАЗ д.н. AM 1243 АХ.

Відмова страховика у виплаті страхового відшкодування стала підставою подання даного позову.

Згідно ч.1 ст.354 ГК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування»та ст.990 ЦК України здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 2.1 договору страхування передбачено, що страховим випадком за цим договором є пошкодження, знищення або викрадення транспортного засобу та/чи обладнання до нього в наслідок, зокрема ДТП.

Згідно п.5.2.9.1 договору страхування у разі настання події, що може кваліфікуватися як страховий випадок, страхувальник зобовязаний негайно, але не пізніше 24 годин (за винятком вихідних та святкових днів), як тільки йому стане відомо про настання випадку, що має ознаки страхового, повідомити будь-яким способом страховика з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою страховиком, у строк не пізніше трьох робочих днів з дати настання такого випадку. Перевищення зазначеного строку є припустимим у випадку, коли страхувальник не мав фізичної можливості своєчасно направити це повідомлення, зокрема, внаслідок ушкодження здоровя під час настання ДТП.

Також сторонами у п.6 договору страхування визначено причини відмови у страховій виплаті, серед яких є наступні: у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; порушення страхувальником прийнятих на себе за цим договором страхування обовязків або грубе порушення особою, що має право керувати ТЗ, встановлених Правил дорожнього руху та ін.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що позивач не повідомив страховика про ДТП у строки, визначенні п.5.2.9.1 договору страхування, поважність причин такого не повідомлення, на які посилається позивач та які взято до уваги судом першої інстанції, не мають в даному випадку місця.

Зокрема, судовою колегією встановлено, що 20.03.09р. було скасовано послугу 800 з №8-800-50-310-50, яка надавалась ЗAT «Актив-Страхування»згідно договору про надання послуг бізнес-мережі №К.U.-4898 від 17.03.08р. та припинено дію договору (лист ВАТ «Укртелеком»Київської міської філії від 13.05.10р. №25-608), що свідчить про те, що позивач не повідомляв страховика про страховий випадок в телефонному режимі.

Однак у повідомленні про подію, що має ознаки страхового випадку від 16.04.09р., страхувальник зазначив про повідомлення страховика 09.04.09р. в 15 год. 15 хв. за телефоном 8-800-50-310-50.

В матеріалах справи відсутні, про що зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, довідки про ДТП з інформацією про учасників ДТП за участю автомобіля НОМЕР_3, про пошкодження цього транспортного засобу внаслідок ДТП, про причину виникнення ДТП, про прийняте рішення по цьому факту ДТП, копія плану-схеми ДТП, які не надані органами ДАІ ні на запит позивача, ні на запит суді обох інстанцій.

В свою чергу перший відповідач вказує, що оскільки випадок, який стався з автомобілем НОМЕР_4, не визнаний ним страховим, розгорнута довідка ВДАІ та експертний висновок для визначення збитків по даному випадку ДТП страховиком не замовлялись.

Щодо звіту №006/11/09 від 12.11.09р. про визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, який взято до уваги як належний доказ, то слід відзначити, що його складення не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.03р. за №1074/8395, зокрема п.п.4.4., 5.1, 5.2.

З тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу вбачається, що на день скоєння ДТП 09.04.09р. термін його дії сплинув ще 18.02.09р., що не давало право позивачу використовувати транспортний засіб або передавати його у користування іншій особі.

У звязку із викладеним, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову безпідставний, зроблений без врахування фактичних обставин справи з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, тому підстав для задоволення таких не має і у позові слід відмовити, а оскаржуване судове рішення - скасувати.

Керуючись ст.ст.103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.10р. у цій справі скасувати і прийняти нове рішення. В позові відмовити.

3. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

ОСОБА_6 ОСОБА_1

суддя О.С.Скрипчук

суддя Т.С.Процик

Постанова підписана 05.07.10р.