ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.10р. Справа № 8/101-10

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпол" (м. Харків)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тако-Трейд" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 4 610,52 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпол" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тако-Трейд" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 4 610,52 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 4 542,39 грн. - основний борг та 68,13 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Позивач обґрунтовує свої вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується направленням ухвал суду на його юридичну адресу замовленою кореспонденцією, за якою направлялася ухвала про порушення провадження у справі, отримана відповідачем, про свідчить поштове повідомлення № 1849216 з розпискою про отримання.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У червні - липні 2009 року між позивачем та відповідачем в результаті поточної господарської діяльності та укладення договорів поставки утворилася заборгованість у розмірі 4 542,39 грн.

31.08.2009р. між позивачем та відповідачем був складений акт звірки взаємних розрахунків, згідно з яким було підтверджено заборгованість відповідача, яка за поточним сальдо склала 4 542,39 грн.

Отже, зобов'язання щодо оплати отриманого товару відповідачем було порушене, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 4 542,39 грн.

Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути три проценти річних від простроченої суми у розмірі 68,13 грн.

Доказів виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару у сумі 4 542,39 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 4 542,39 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, стягненню підлягають також і три проценти річних від простроченої суми у розмірі 68,13 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно із п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 4 542,39 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону, позивачем були нараховані 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 68,13 грн.

Розрахунок 3% річних господарським судом перевірений та відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 68,13 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тако-Трейд" (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборна, 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпол" (61045, м. Харків, вул. Ромена Ролана, 7/15; ) - 4 542 грн. 39 коп. основного боргу, 68 грн. 13 коп. трьох відсотків річних, 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя ОСОБА_1