ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.10 Справа № 17/203/10

Суддя Корсун В.Л.

за позовною заявою: товариство з обмеженою відповідальністю МОТОР СІЧ-ОЙЛ,

юридична адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченко, б. 9, кв. 33,

фактична адреса: 69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, б. 105

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю К БУДКОНЦЕПТ, 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, б. 23А

про стягнення 20 067,39 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 26.03.10 № 1

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 22.01.10 б/н

СУТЬ СПОРУ:

22.06.10 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю МОТОР СІЧ-ОЙЛ (надалі ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ) з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю К БУДКОНЦЕПТ (далі ТОВ К БУДКОНЦЕПТ) про стягнення з відповідача 20 067,39 грн., з яких: 20 000,00 грн. - помилково перерахованих грошових коштів та 67,39 грн. - 3% річних.

Ухвалою від 22.06.10 судом порушено провадження у справі № 17/203/10, судове засідання призначено на 22.07.10. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи.

Ухвалою від 22.07.10, у звязку з неявкою в судове засідання представників сторін, розгляд справи відкладено на 18.08.10.

В судових засіданнях оголошувалась перерва до 20.08.10 та до 21.08.10 відповідно.

За заявою представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 21.08.10, на підставі ст. ст. 821, 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін розяснено про час написання рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.07.10 № 54 та зазначив наступне. 04.12.09 між сторонами укладено договір поставки № 6 на виконання умов якого відповідачем був поставлений товар на загальну суму 199 760,77 грн., який отриманий позивачем відповідно до видаткових накладних та специфікацій на кожну партію товару, а саме: видаткові накладні від 25.12.09 №№ 799, 801, 825 799 на загальну суму 81 048,66 грн., специфікації №№ 1, 2 від 2009 р. на загальну суму 81 048,66 грн. Оплата за даний отриманий товар проведена позивачем у розмірі 100 000,00 грн., переплата склала 18 951,34 грн. Згідно наступних заявок позивача по телефону відповідачем поставлений товар згідно накладних та специфікацій на загальну суму 118 712,11 грн. Оплата за даний отриманий товар здійснено позивачем у розмірі 99 760,77 грн. + переплата 18 951,34 грн. що складає 118 712,11 грн. Позивачем 02.04.10 та 12.04.10 здійснено помилкові платежі у розмірі відповідно 5 000,00 грн. та 15 000,00 грн. (платіжні поручення № 539 та № 543), які відповідач безпідставно не повертає на вимогу позивача. Дана вимога була виставлена 20.04.10. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000,00 грн. помилково перерахованих грошових коштів з урахуванням 67,39 грн. трьох процентів річних від простроченої суми з 11.05.10, тобто з моменту дати відмови відповідачем, про добровільне повернення помилково перерахованих коштів.

Відповідач проти позову заперечив, вважає вимоги незаконними та необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві від 17.08.10 № 211-ЮР. Відповідач вказує, що грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. отримані відповідачем в якості попередньої оплати за товар за договором від 04.12.09 № 6. Так, відповідно до доданих позивачем копій платіжних поручень від 02.04.10 № 539 на суму 5 000,00 грн. та від 12.04.10 № 543 на суму 15 000,00 грн., у графі Призначення платежу чітко вказано: оплата за товар по дог. № 6 від 04.12.09. До того ж, проміжок часу між обома платежами складає 10 календарних днів, а суми платіжних доручень суттєво відрізняються, тому казати про помилку під час перерахування коштів або виконання платіжного доручення некоректно, тим більше, що платіжні доручення на перерахування грошових коштів скріплюються підписами керівника підприємства та головного бухгалтера. Звернув увагу суду на те, що відповідач у листі від 11.05.10 за вих. № 87-ЮР повідомив позивача про те, що ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ в порушення ст. ст. 610, 613 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку відмовився від замовлення за договором та сплатив частину грошових коштів в розмірі 20 000,00 грн. на користь ТОВ К Будконцепт. При цьому, ТОВ К Будконцепт виконало замовлення ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ в повному обсязі на суму 59 000,00 грн. Оскільки продукція, що замовлялася позивачем вже була виготовлена на момент отримання листа від 20.04.10 № 34, а грошові кошти отримані ТОВ К Будконцепт використані на закупівлю матеріалів, необхідних для виконання замовлення позивача, відповідач запропонував отримати готову продукцію в ТОВ К Будконцепт в межах сплаченої суми. З урахуванням зазначеного, просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.09 між товариством з обмеженою відповідальністю К БУДКОНЦЕПТ (Постачальник) і товариством з обмеженою відповідальністю МОТОР СІЧ-ОЙЛ (Продавець) укладено договір поставки № 6, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобовязується передати у власність Покупцю продукцію (товар), найменування кількість, асортимент якої вказується у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору, а Покупець зобовязується прийняти і своєчасно оплатити на умовах даного договору.

Пунктом 3.1 вказаного договору визначено, що орієнтована сума даного договору складає 250 000,00 грн., у т.ч. 41 666,67 грн. ПДВ. Фактична сума договору визначається загальною сумою товару, що поставляється за умовами даного договору.

З пункту 4.1. договору вбачається, що оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець оплачує товар, який поставляється відповідно до даного договору, поетапно, за партію товару, на умовах і в строки обумовлені сторонами у відповідних специфікаціях на підставі наданих Постачальником рахунків-фактур на оплату з вказівкою номенклатури, найменування, кількості і ціни. По факту здійсненої Покупцем попередньої оплати за товар, Постачальник зобовязаний надати Покупцю податкову накладну на суму отриманої попередньої оплати (п.4.2.).

Відповідно до п. 8.1., даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і дії до 31.12.10.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов спірного договору, ТОВ К БУДКОНЦЕПТ передано, а ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ прийнято товару на зальну суму 199 760,77 грн.

Даний факт підтверджується видатковими накладними: від 25.12.09 № 799 на суму 30 180,70 грн., від 25.12.09 № 801 на суму 11 738,76 грн., від 25.12.09 № 825 на суму 39 129,20 грн., від 18.01.10 № 6 на суму 21 000,00 грн., від 18.01.10 № 7 на суму 97 712,11 грн., специфікаціями: № 1 на суму 80 021,52 грн., № 2 на суму 1 027,14 грн., № 3 на суму 97 712,11 грн. № 4 на суму 21 000,00 грн., платіжними дорученнями: від 04.12.09 № 428 на суму 28 000,00 грн., від 04.12.09 № 429 на суму 72 000,00 грн., від 10.12.09 № 1 на суму 60 000,00 грн., від 25.01.10 № 484 на суму 39 760,77 грн.

Крім того, на розрахунковий рахунок відповідача перераховано 20 000,00 грн. згідно платіжних доручень від 12.04.10 № 543 на суму 15 000,00 грн. та від 02.04.10 № 539 на суму 5 000,00 грн.

20.04.10 позивач звернувся до відповідача з листом № 34 про повернення помилково перерахованих грошових коштів за товар на загальну суму 20 000,00 грн. за договором від 04.12.09 № 6 згідно платіжних доручень від 02.04.10 № 539, від 12.04.10 № 543.

Листом від 11.05.10 № 87-ЮР (який отримано позивачем 13.05.10 за вх. № 22) ТОВ К БУДКОНЦЕПТ повідомило, що ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ перерахувало грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача згідно договору від 04.12.09 № 6 та в порушення ст. ст. 610, 613 Цивільного кодексу України, в односторонньому порядку відмовилося від замовлення за договором. При цьому, ТОВ К БУДКОНЦЕПТ виконало замовлення в повному обсязі. Крім того, відповідач запропонував ТОВ МОТОР СІЧ-ОЙЛ отримати готову продукцію в межах сплаченої суми.

Позивач стверджує, що грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. відповідачу перераховані помилково.

Однак, суд не приймає доводи позивача до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до доданих позивачем копій платіжних поручень від 02.04.10 № 539 на суму 5 000,00 грн. та від 12.04.10 № 543 на суму 15 000 грн. у графі Призначення платежу чітко вказано: оплата за товар по дог. № 6 від 04.12.2009 в т.ч. ПДВ 20%.. До того ж, проміжок часу між обома платежами складає 10 календарних днів, а суми платіжних доручень суттєво відрізняються, тому казати про помилку під час перерахування коштів або виконання платіжного доручення некоректно.

Крім того, договір поставки від 04.12.09 № 6 діє до 31.12.10, а тому відсутні підстави вважати, що грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. перераховані позивачем помилково.

Відповідно до вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів факт помилкового перерахування грошових коштів в сумі 20 000,00 грн., доказів суду не надані.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 20 000,00 грн. судом відхиляються як такі, що документально не підтверджені і як наслідок суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з відповідача 67,39 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 4-5, 22, 33, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя В.Л. Корсун

Повне рішення складено 30.08.2010