ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.10р. Справа № 35/170-10

За позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню

та газифікації

"Криворіжгаз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Криворізького слідчого ізолятора управління державного

департаменту України виконання покарань в Дніпропетровській

області, м. Кривий Ріг

про 546 076,73 грн.

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, провідний юристконсульт, дов. б/н від 15.01.2010р.

Від відповідача: ОСОБА_2, представник, дов. № 4/4-9067 від 21.06.2010р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з Відповідача борг 511029,64 грн, інфляційні втрати 10999,47грн, 3% річних 3016,56 грн, пеню 21031,06 грн, посилаючись на невиконання Відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу та надання послуг з його транспортування № 60 від 22.01.2010р.

Представник Позивача вказав, що відповідачем борг сплачено повністю, в решті позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на оплату боргу, не дотримання позивачем претензійного порядку врегулювання спору, постачання газу понад договірні величини, в звязку з чим спірний договір не може бути підставою виникнення у відповідача зобовязань щодо оплати цього газу.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз»(надалі позивач) та Криворізьким слідчим ізолятором управління державного департаменту України виконання покарань в Дніпропетровській області споживач (надалі відповідач) було укладено договір на постачання природного газу та надання послуг з його транспортування № 60 від 22.01.2010р. (надалі Договір) строком дії до 31 грудня 2010р..

Відповідно до п.1.1. договору Позивач зобовязується поставити Відповідачу природний газ та надати послуги з його транспортування в обсягах визначених цим договором, а Відповідач повинен прийняти природний газ та оплатити вартість природного газу і послуг з його транспортування на умовах та в порядку передбаченому цим договором.

В п. 6.1 договору сторони обумовили, що відповідач повинен проводити розрахунок шляхом 100% попередньої оплати вартості газу та послуг з його транспортування грошовими коштами шляхом їх перерахування на рахунок Позивача в порядку встановленому Алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки газу та надання послуг з його транспортування. Остаточний розрахунок здійснюється до 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки та надання послуг транспортування газу п. 6.5. договору.

Позивач свої зобовязання по договору виконав повністю, поставивши Відповідачу протягом періоду січень березень 2010р. включно природний газ у кількості 328,723 тис. куб. м., що підтверджується актами приймання-передачі, які підписані сторонами:

- акт приймання-передачі за січень 2010р. на 317 838,89 грн,

- акт приймання-передачі за лютий 2010р. на 336 415,79 грн,

- акт приймання-передачі за березень 2010р. на 225 669.12 грн, всього на суму 879 923,80 грн.

Відповідач за спожитий природний газ розраховувався повністю, в тому числі спірна сума 511 029,64 грн сплачена згідно платіжних доручень №356 та №357 від 19.05.2010р. всього на суму 115 000,00 грн та залишок 396 029,64 грн сплачено 14.06.2010р., що підтверджується актом звіряння розрахунків від 17.06.2010р. та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні. Оскільки, спірна сума сплачена після звернення позивача з позовом, яке відбулося 30.04.2010р., то провадження в частині стягнення боргу 511 029,64 грн підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору на час розгляду справи.

.

В звязку з простроченням оплати, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

3% річних за заборгованістю з оплати спожитого природного газу та надані послуги з його транспортування за період з 06.02.2010р. по 30.04.2010р. становлять 2974,86 грн. Інфляційні втрати з врахуванням індексу інфляції за лютий березень 2010р. - 9040,87 грн.

В решті вимоги про стягнення річних в сумі 41,70 грн задоволенню не підлягають в звязку з невірним визначенням кількості днів прострочення, а вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 1 958,60 грн в звязку з невірним розрахунком і неврахуванням оплати, що здійснена 19.02.2010р.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За умовами п. 7.2. договору за неналежне виконання грошового зобовязання Відповідач має сплатити пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а також відшкодовує понесені підприємством збитки. Пеня за період прострочення платежів з 06.02.2010р. по 30.04.2010р. становить 20768,98 грн. В решті вимоги про стягнення пені в сумі 262,08 грн задоволенню не підлягають в звязку з невірним визначенням кількості днів прострочення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що борг сплачено в повному обсязі, відповідач повністю фінансується з державного бюджету та міг виконати свої зобовязання лише при наявності бюджетного фінансування, керуючись п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе зменшити пеню та стягнути її в сумі 207,69 грн (1% від визначеного розміру).

Заперечення відповідача щодо постачання природного газу понад обумовлені договором обсяги спростовуються умовами п. 2.1. договору, згідно якого фактичні загальні обсяги поставленого газу та наданих з його транспортування послуг визначаються як сума обсягів газу та послуг, поставлених та наданих згідно із щомісячними актами приймання-передачі газу. Сторонами підписані без зауважень акти приймання-передачі з визначенням обсягів спожитого газу саме з посиланням на спірний договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в державі. Право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законами, іншими нормативно-правовими актами. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. обовязкове досудове врегулювання спорів, встановлене законом або договором, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист.

Можливість використання субєктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних відносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом.

Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обовязком особи, яка потребує такого захисту. Отже, не дотримання позивачем претензійного порядку врегулювання спору не є перешкодою для звернення до суду за вирішенням спору.

З врахуванням встановлених обставин, вимоги позивача обґрун-товані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі 3% річних 2974,86 грн, інфляційних втрат 9040,87 грн, пені 207,69 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 193, 231, 232, 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В частині стягнення боргу 511 029,64 грн провадження у справі припинити.

Стягнути з Криворізького слідчого ізолятора управління державного департаменту України виконання покарань в Дніпропетровській області 50066, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Світла, 2, (р/р невідомі) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз»- 50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Металургів, 1, (р/р невідомі) інфляційні втрати 9040,87 грн (девять тисяч сорок грн 87 коп), 3% річних 2974,86 грн (дві тисячі девятсот сімдесят чотири грн 86 коп), пеню 207,69 грн (двісті сім грн 69 коп), витрати по сплаті державного мита 5438,14 грн (пять тисяч чотириста тридцять вісім грн. 14 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 235,06 грн (двісті тридцять пять грн 06 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3

Рішення підписано 24.06.2010р.