ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.10р. Справа № 8/112-10

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" (с. Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Векта-2" (м. Жовті Води Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 20/03/09 від 20.03.09р. у розмірі 68 192,62 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 5 від 04.06.10р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" (далы-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Векта-2" (далы-відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 20/03/09 від 20.03.09р. у розмірі 68 192,62 грн.

Сума позову складається з суми основного боргу.

Позивач обґрунтовує свої вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 20/03/09 від 20.03.09р., в частині розрахунку за поставлений товар.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується направленням ухвал суду на юридичну адресу відповідача, яка підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.05.2010р.

Вислухавши позивача, розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2009р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 20/03/09 (далі-договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити на умовах даного договору. Товаром є м'ясо свинини на кістці, в полутушах, у шкірі, із задньою ніжкою, охолоджене; субпродукти свинячі І і ІІ категорії. Договір набрав законної сили з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діяв до 31.12.2009р. (п.п. 1.1., 1.2., 8.1. договору).

На виконання договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу, відповідно до накладної № 5/595 від 23.03.2009р. на загальну суму 82 192,62 грн.

Згідно до п. п. 5.1., 5.2. договору, оплата за поставлений товар здійснюється відповідачем шляхом 100% оплати на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту виставлення рахунку. Оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку або накладних шляхом перерахування відповідачем коштів на поточний рахунок позивача або готівковим розрахунком з оформленням документів у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Вищевказане зобов'язання було відповідачем порушене, товар ним був оплачений лише частково у розмірі 14 000,00 грн., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 68 192,62 грн.

Позивачем було направлено претензію вих. № 32 від 12.04.2010р. з вимогою погасити заборгованість, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та поштовою квитанцією від 12.04.2010р. Вказана претензія була отримана відповідачем 14.04.2010р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 596712.

Вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Доказів виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару у сумі 68 192,62 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 68 192,62 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно із п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Викладене є підставою для задоволення позову щодо стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 68 192,62 грн. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Векта-2" (52207, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Будьонного, 76/115; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" (51105, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Оленівка, ) - 68 192 грн. 62 коп. основного боргу, 681 грн. 93 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя ОСОБА_2