ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у в п р и й н я т т і п о з о в н о ї з а я в и

"11" травня 2010 р. Справа №

Суддя Паскарь А. Д., розглянувши позовну заяву

заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему України в Чернівецькій області

до відповідачів:

1. Герцаївської районної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Центр»

3. Приватного підприємства «Гала-Трейд»

треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

1. Відділ Держкомзему України в Герцаївському районі

2. Чернівецька регіональна філія ДП «Центр Державного земельного кадастру»

3. Острицька сільська рада

про визнання недійсним розпорядження Герцаївської районної державної адміністрації, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Чернівецької області звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему України в Чернівецькій області до Герцаївської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Центр»та Приватного підприємства «Гала-Трейд»про визнання недійсним розпорядження Герцаївської районної державної адміністрації від 10.08.2007, державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.08.2007 серія ЯД № 072674 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.09.2007.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що в її прийнятті належить відмовити з наступних підстав.

Позовна заява підготовлена на вкрай низькому професійному рівні.

Відповідно до пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України орган державної влади, до якого відноситься Герцаївська райдержадміністрація, та до якого пред'явлена позовна заява, є суб'єктом владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з абзацом першим пункту 2 постанови Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші -в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Така позиція Верховного Суду України повністю кореспондується також і з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 у справі № 1-6/2010, відповідно до якого до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, з урахуванням того, що, як вже було зазначено вище, позивач також відноситься до суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, позовні вимоги, за виключенням вимоги про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки, розгляду в господарських судах України не підлягають.

Не підлягає позовна заява й передачі до Чернівецького окружного адміністративного суду, оскільки Господарський процесуальний кодекс України інституту передачі справ за підвідомчістю не містить, а частина третя статті 21 КАС України забороняє об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Позовна заява не містить посилання на будь-які законодавчі або нормативно-правові акти, якими Головному управлінню Держкомзему України в Чернівецькій області надано право у подібних випадках представляти у судах інтереси держави, тобто бути позивачами взагалі та в господарських судах зокрема. При цьому суд підкреслює, що здійснення згаданим управлінням на підставі відповідного Закону України державного контролю за використанням та охороною земель зовсім не свідчить про його право бути позивачем.

Участь третіх осіб в господарському судочинстві регламентується статтями 26, 27 ГПК України відповідно до яких існують треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору та які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача або відповідача. Однак в позовній заяві не вказано на стороні кого залучені зазначені в позові треті особи та на підставі якої правової норми зазначені особи взагалі включені в число учасників господарського процесу.

Статтею 27 ГПК України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, заступник прокурора Чернівецької області та сторони у справі клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб з вказанням конкретного їх статусу не подавали. Не поступило таких заяв і від самих вказаних в позові третіх осіб.

В цьому контексті суд зазначає, що, включивши в позов зазначених в ньому трьох третіх осіб, заступник прокурора Чернівецької області перевищив свої повноваження та по суті підмінив суд.

Крім того, позов носить суперечливий характер. Зокрема, незважаючи на те, що ТОВ «Мотор-Центр»значиться відповідачем, в позові заявлена вимога про поновлення права власності цього товариства на земельну ділянку, хоча позовні вимоги згідно норм елементарної логіки та за змістом статті 21 ГПК України можуть бути заявлені прокурором тільки в інтересах позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у прийнятті позовної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути прокурору Чернівецької області.

3. Після набрання даної ухвали законної сили її копію та копію позовної заяви направити на адресу Генерального прокурора України для відома.

Суддя А. Паскарь