Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

Про повернення заяви про порушення справи про банкрутство без розгляду

від "30" серпня 2010 р. Справа № 4/372

Суддя Лозинська І.В., розглянувши матеріали за заявою

Ліквідаційної комісії ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт. Черняхів)

до боржника ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт.Черняхів)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

"27" серпня 2010 р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява від ліквідаційної комісії ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт. Черняхів) від "20" серпня 2010 р. , вих. №37 до ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт.Черняхів) про порушення справи про банкрутство в порядку, передбаченому ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( далі - закон )..

Відповідно до ст. 9 Закону, суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у заяві не вказано відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону.

Так, у частині 7 ст. 7 Закону визначено, що заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості його вимог для застосування положень статті 51 Закону.

Згідно ст. 51 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

При цьому приписи цієї статті застосовуються з врахуванням вимог ст.ст. 105, 110,111 Цивільного кодексу України, ч.5 ст.60 Господарського кодексу України, ст. ст.36,38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", оскільки відповідно до ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 ЦК України, комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

За змістом ч.2 ст. 111 ЦК України до затвердження ліквідаційного балансу ніякі виплати кредиторами не проводяться, а також не здійснюється відчуження майна юридичної особи для їх задоволення.

Відповідно до частини 5 ст. 60 ГК України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, при застосуванні ч. 5 ст. 60 ГК України необхідно враховувати ч.3 ст. 110 ЦК України, відповідно до якої, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Тому, при винесені постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в порядку статті 51 Закону суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника. Для цього, заява боржника має містити посилання на докази, які підтверджують вжиття ним заходів, передбачених вищенаведеними нормами чинного законодавства України, за наслідками яких виявлено кредиторів та встановлено факт недостатності майна для задоволення їх вимог. Вказані докази, виходячи з вимог Закону, повинні бути в наявності на момент порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 10.06.2008 у справі №15/682-б та постановах Вищого господарського суду України № 7/249-09-3493 від 19 січня 2010 р., № 18/198/09 від 10 лютого 2010 р., № 23/233-б від 10 лютого 2010 р. , № 7/32-09-653 від 02 лютого 2010 р. та інших.

Однак заява Ліквідаційної комісії ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт. Черняхів) про порушення справи про банкрутство не містить посилання на докази:

- включення ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт.Черняхів) до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на день подачі заяви до суду ( довідка №20-919 видана 25.03.1999р.); згідно ч.2 ст. 8 Закону підставою для відмови у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство є, зокрема, невключення боржника до ЄДРПОУ або до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

Стосовно доказів включення боржника до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, слід зазначити, що у зв'язку з прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV Постановою КМУ від 26 листопада 2003 р. N 1821 визнано такою, що втратила чинність з 1 липня 2004 р. Постанова Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. N 740 "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності".

Таким чином, на дату порушення провадження у справі про банкрутство боржника мають бути встановлені обставини включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

- здійснення оцінки наявного майна боржника відповідно до статті 60 ГК України;

- дотримання порядку повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та строку, необхідного для своєчасного проведення перевірки в межах строку для заявлення кредиторами претензій;

- затвердження проміжного ліквідаційного балансу органом, що прийняв рішення про ліквідацію;

- в наданих суду матеріалах є бухгалтерський баланс на 30.06.2010 р., який підписаний керівником та головним бухгалтером без зазначення прізвищ цих посадових осіб.

Відтак, відповідно до положень ч. 7 ст. 7, частин 1 статей 8, 9 та статті 51 Закону № 2343 господарський суд прийшов до висновку повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство як таку, що подана боржником без дотримання вимог чинного законодавства у випадку ініціювання процедури банкрутства при самоліквідації боржника.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне повернути заяву Ліквідаційна комісія ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт. Черняхів) про порушення справи про банкрутство Черняхівське торгівельне підприємство (смт.Черняхів) без розгляду.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 8. ст. ст. 9, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 3 ст. 63 ст. 86 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Ліквідаційної комісії ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт. Черняхів) до боржника ОСОБА_1 торгівельного підприємства (смт.Черняхів) про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду.

Додаток: на 27 аркушах, в тому числі платіжні доручення №№1,2 від 16.08.2010 р.

Суддя Лозинська І.В.