ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.03.10 Справа № 11/233

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді ОСОБА_1

суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_2

При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу акціонерного товариства відкритого типу (далі АТВТ) «Енерговисотспецбуд»від 24.11.09р. №376

на рішення господарського суду Рівненської області від 16.11.09р.

у справі №11/233

за позовом Закритого акціонерного товариства (далі ЗАТ) «Укратоменергобуд», м.Київ

до відповідача АТВТ «Енерговисотспецбуд», м.Кузнєцовськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТзОВ «Алія», м.Одеса

про стягнення в сумі 642574,14 грн.

за участю представників

від позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 представник (дов. у справі);

від відповідача - не зявився;

від третьої особи - не зявився.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Права та обовязки згідно ст.22 ГПК України розяснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.07.2007р. у справі №11/233, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р., задоволено позов ЗАТ «Укратоменергобуд» і на його користь стягнено з АТВТ «Енерговисотспецбуд» 431543,20 грн. залишку авансової суми, 35374,74 грн. пені за несвоєчасне повернення авансу протягом 12.12.06р.-05.06.07р., 9597,30 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.06р. по 30.04.07р., 6242,59 грн. трьох відсотків річних за період з 07.06.06р.-07.06.07р.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2008р. вищевказані судові рішення у даній справі скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

За результатами нового розгляду справи №11/233 господарським судом Рівненської області прийнято рішення від 26.09.2008р., залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2008р., яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2009р. рішення господарського суду Рівненської області від 26.09.2008р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2008р. у справі №11/233 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

16.11.09р. господарський суд Рівненської області прийняв рішення у справі №11/233 (суддя О.Г.Крейбух) про задоволення позову ЗАТ «Укратоменергобуд» до АТВТ «Енерговисотспецбуд»та стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді неповернутого авансу в розмірі 431543,20 грн., три відсотки річних від простроченої суми 36781,67 грн., інфляційні збитки в сумі 245980,99 грн., пеню у сумі 35374,74 грн.

Рішення судом мотивовано ст.ст.214, 526, 847, 849, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки останнім доведено факт заподіяння йому збитків відповідачем (невиконання робіт в повному обсязі та своєчасне неповернення авансу ), розміру зазначених збитків (у сумі неповернутого авансу після розірвання договору підряду від 21.09.05р. №21-09/2005), надано докази про невиконання відповідачем зобов'язань за цим договором у встановлений строк та наявність причинно-наслідкового зв'язку між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, АТВТ «Енерговисотспецбуд»оскаржило рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, стверджуючи, зокрема, що належним чином виконав взяті на себе зобовязання, а саме: придбав матеріали на виконання ремонтних робіт; що від позивача не надходило жодних претензій щодо якості та термінів виконання підрядних робіт; що роботи по ремонту гідроізоляції огороджуючих конструкцій басейну витримки та перенавантаження реакторного відділення блоку №3 Рівненської АЕС були зупинені відповідачем через заборону позивача, про що останнім надіслано листа №162/Т-3724 від 21.10.09р.

На підставі вищевикладеного, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з такими доводами апелянта з тих підстав, що предметом договору підряду не є придбання матеріалів і витрачання на них всіх авансових коштів, а виконання ремонтних робіт, які відповідачем не виконані у строки, передбачені договором, що вірно встановлено господарським судом з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 16.03.09р.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

ЗАТ «Укратоменергобуд»подало позов про стягнення на його користь з АТВТ «Енерговисотспецбуд», враховуючи уточнення позовних вимог, збитків, які складаються з 431543,20 грн. це сума неповерненого авансу, 35374,74 грн. пені згідно укладеного договору підряду, три відсотки річних від простроченої суми 36781,67 грн., інфляційні збитки в сумі 245980,99 грн.

Як зазначалось вище, рішення судів першої інстанції за результатами розгляду позовних вимог ЗАТ «Укратоменергобуд»та відповідні постанови суду апеляційної інстанції було скасовано Вищим господарським судом України, а справу направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 16.03.09р. у справі №11/233 зазначено, що ні суд першої інстанцій, ні апеляційний господарський суд під час розгляду справи і вирішення спору по суті не зясували до кінця дійсні (правові) підстави стягнення чи не стягнення грошових коштів та не перевірили в повному обсязі, правову природу договірних відносин сторін, а тому ухвалені у справі судові рішення не містять повного юридичного аналізу обставин справи, а правові висновки, що містяться в них, не ґрунтуються на конкретних матеріально-правових нормах.

Господарські суди також не зясували правову природу та підстави заявлених до стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів: чи це збитки, які підлягають стягненню в силу вимог ст. 849 ЦК України чи аванс, який підлягає поверненню на підставі п. 7.3 договору.

Вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи вказівки касаційної інстанції позивач подав суду пояснення, у яких зазначив, що підставою виникнення зобовязання між сторонами був укладений 21.09.05р. договір підряду №21-09/2005, умови якого порушено відповідачем, роботи виконані частково, у звязку із чим таке господарське зобовязання було припинено згідно ч.2 ст.849 ЦК України і стягувана з відповідача сума грошових коштів 431543,20 грн. неповерненого авансу є фактичними, реальними збитками, спричиненими позивачеві невиконанням відповідачем його договірних зобовязань в строки, передбачені умовами договору.

16.11.09р. судом першої інстанції прийнято оскаржуване рішення суду про задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.05р. між ЗАТ Укратоменергобуд (генпідрядник) та Кузнецовським АТВТ «Енерговисотспецбуд»(підрядник) укладено договір підряду №21-09/2005, умовами якого передбачено, що підрядник зобовязується протягом строку дії договору власними силами і засобами виконати якісно роботи по ремонту гідроізоляції огороджуючих конструкцій басейну витримки та перевантаження реакторного відділення блоку №3 Рівненської АЕС в м.Кузнецовськ, Рівненської області згідно затвердженого графіка виконання робіт, а генпідрядник зобовязується прийняти роботи та оплатити їх вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором та додатками до нього.

Сторони у договорі визначили, що загальний термін виконання робіт за цим договором передбачено графіком виконання робіт (додаток № 2), який є невідємною частиною цього Договору. Датою закінчення виконаних робіт є дата підписання акту здачі обєкта в експлуатацію.

За місяць до початку виконання робіт за цим договором генпідрядник перераховує підряднику аванс в розмірі 512 тисяч гривень.

Здача-приймання виконаних робіт оформлюється актами виконаних підрядних робіт форми КБ-2в, підписаними обома сторонами, які підрядник щомісяця до 20 числа подає генпідряднику(п.4.1 договору).

Оплата виконаних підрядником робіт протягом 30-ти банківських днів з моменту підписання акту форми КБ-3 з утриманням перерахованого авансу (п.3.3.5 договору).

З умов договору вбачається, що сторонами укладено договір виконання ремонтних робіт, що регулюється, як вказано в ч.2 ст.317 ГК України, загальними умовами договорів підряду ст.ст. 837-864 ЦК України.

На виконання умов договору позивачем перераховано відповідачу аванс у сумі 626788 грн., що підтверджується банківською випискою від 22.12.2005р., а відповідач, в свою чергу, 23.12.05р. перерахував ТзОВ Алія аванс у сумі 594000 грн. на виконання ремонтних робіт згідно договору №21-12/2005 від 21.12.2005р., що підтверджується платіжним дорученням.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем виконано в січні та квітні 2006р. частину передбачених договором підрядних робіт на загальну суму 195244,8 грн., про що свідчать відповідні акти приймання виконаних підрядних робіт.

У звязку із закінченням договору генерального підряду з 01.07.2006р. та не виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань позивач 04.07.06р. направив йому лист №612 про повернення авансових коштів у сумі 431543,20 грн.

Відповідач повідомив позивача (лист-відповідь від 11.07.2006р. №467), що виконання робіт у неповному обсязі сталося через надання ВП Рівненська АЕС допуску тальки на 16 діб проти 52 діб, передбачених договором, визнав наявність боргу від перерахованого авансу у сумі 431543,20 грн. та просив надати згоду на погашення боргу шляхом передачі матеріалів ВП РАЕС або заключити договір між АТВТ Енерговисотспецбуд та ЗАТ Укратоменергобуд на виконання робіт для погашення боргу в 2006 році.

20.07.06р. позивач листом за №695 надав відповідачу згоду на реалізацію матеріалів, придбаних для виконання робіт по договору №21-09/2005 від 21.09.2005р., на ВП РАЕС для повернення боргу в розмірі 431543,20 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації цих матеріалів.

Докази реалізації матеріалів ВП Рівненська АЕС та повернення позивачу авансу у сумі 431543,20 грн. у справі відсутні.

Згідно із ч.2 ст.205 ГК України у разі неможливості виконання зобов'язання повністю або частково сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків. Таке повідомлення не звільняє зобов'язану сторону від відповідальності за невиконання зобов'язання відповідно до вимог закону.

Крім того, нормами п.3 ст.847 ЦК України передбачено, що саме підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника про наявність обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Відповідно до ч.3 ст. 226 ГК України сторона, яка порушила своє зобов'язання, або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону.

Як погоджено сторонами у договорі (п.2.4) у разі прострочення виконання робіт, яке сталося не з вини підрядника (умови, що несумісні з технологією), терміни виконання переносяться на відповідний строк. У такому випадку сторони складають Акт про зміну терміну виконання робіт, що підписується обома сторонами, із зазначенням причин прострочення.

Проте в матеріалах справи не містяться докази повідомлень, звернень підрядника щодо неможливості виконання зобов'язань за даним договором, щодо укладення додаткових угод до договору про зміну термінів виконання робіт.

Сторони змін та доповнень до договору підряду не вносили.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 цього ж Кодексу).

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2 ст.849 ЦК України).

Таким чином, позивач мав право 30.11.06р. направити відповідачу лист-вимогу №1300 про відмову від договору №21-09/2005 від 21.09.2005р. на підставі п.9.1.4 цього договору, ч.2 ст.849 ЦК України та про відшкодування збитків у розмірі 431543,20 грн. неповерненого авансу.

Відповідно до п.7.3 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання підрядником взятих на себе договірних зобовязань, останній повинен повернути генпідряднику перераховані в рахунок авансу грошові кошти (в силу їх безпідставного використання), а також сплатити пеню в розмірі 0,5 %, але не більше облікової ставки НБУ за кожен день безпідставного використання авансу.

Від-так, оскаржуване рішення суду прийняте з дотриманням норм процесуального та матеріального права і не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 16.11.09р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на АТВТ «Енерговисотспецбуд».

3. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

суддя О.С.Скрипчук

суддя Т.С.Процик

Постанова підписана 09.04.2010р.