Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2010 р. Справа № 29/380-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., судді Білоконь Н. Д.* , ОСОБА_1

при секретарі Зозулі О.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 365 від 23.02.2010 року

відповідача - не з'явився;

третьої особи - ОСОБА_2, довіреність №194 від 03.03.2010 року

заявника - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (вх.№ 27 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 05 листопада 2009 року по справі № 29/380-09

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, с. Пісочин, Харківська область

третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4

до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, с. Пісочин Харківської області

про визнання права власності

встановила:

Позивач просив господарський суд Харківської області, з урахуванням уточнень до позовної заяви, визнати за ним право власності на торгівельний павільйон за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Пісочин, вул. Леніна, 78-Д, загальною площею 53,6 м.кв.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05 листопада 2009 року прийнято до розгляду уточнення до позовної заяви, відмовлено інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в задоволенні заяви про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позов задоволено повністю. Визнано за позивачем право власності на торгівельний павільйон за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Пісочин, вул. Леніна, 78-Д, загальною площею 53,6 м.кв.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області із вказаним рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просить це рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача та інспекції ДАБК у Харківській області в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Позивач у відзиві та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, вказували на їх безпідставність, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Харківським апеляційним господарським судом задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі ОСОБА_5 як третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а також вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

В судовому засіданні 04.03.2010 року оголошувалась перерва до 11 березня 2010 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін та перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

На земельній ділянці загальною площею 72,0 кв.м в сел. Пісочин по вул. Леніна навпроти будинку №2 по вул. Куйбишева приватним підприємцем ОСОБА_3 самостійно та за власний кошт було збудовано торгівельний павільйон.

Зазначений торгівельний павільйон є одноповерховою будівлею, що збудована з силікатної цегли (товщина стін 250 мм) на фундаменті з монолітного залізобетону глибиною 600 мм., дах дерев'яний, виконаний з шиферу, без горища.

Технічний висновок було виготовлено ТОВ «СТБ XXI»на замовлення позивача згідно до будівельної ліцензії АВ №117127 від 28 квітня 2006 р. Згідно до технічного висновку, торгівельний павільйон складається з тамбуру №1 загальною площею 1,4 м, торгівельного залу №2 загальною площею 21,5 м, підсобного приміщення №3 загальною площею 4,0 м2. Загальна площа торгівельного павільйону за матеріалами технічного висновку становить 26,9 м . Факт відповідності будівельних робіт вимогам ДБН, належної якості використаних будівельних матеріалів та можливості подальшої експлуатації встановлено технічним висновком «Про стан будівельних конструкції та можливість використання в подальшому самочинно збудованого торгівельного павільйону, що розташований в сел. Пісочин по вул. Леніна (навпроти будинку №2 по вул. Куйбишева), на земельній ділянці Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області», відповідно до якого будівля відбудована повністю, під'єднана до комунікацій та придатна до подальшої експлуатації за цільовим призначенням. Роботи з будівництва виконані в повному обсязі з належною якістю у відповідності до будівельних норм та правил.

Рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області №658 від 11.08.2009 року було надано згоду Пісочинської селищної ради на збереження самочинно збудованого торгового павільйону ПП ОСОБА_3

У зв'язку із проведенням поточної технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту на торгівельнии павільйон КП "Харківським районним бюро технічної інвентаризації", були виділені індивідуальні ознаки спірної будівлі, що дають можливість її персоніфікації. Так за даними технічного паспорту від 26.10.2009 р., виготовленого на замовлення позивача, торгівельнии павільйон розташований за адресою Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Леніна, 78Д, складається з торгівельного залу площею 39,40 м2 та підсобного приміщення площею 14,20 м2. Загальна площа торгівельного павільйону становить 53,60 м2.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.

Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Також, слід зазначити, що підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Віддповідно до вимог частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач продав спірну недитлову будівлю третій особі - ОСОБА_6 згідно з умовами договору купівлі продажу торгівельного павільйону від 19.11.2009 року.

03.12.2009 року рішенням Пісочинської селищної ради від 03.12.2009 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,0100 га для обслуговування торговелдьного павільйону, розташованого за адресою: сел. Пісочин, вул. Леніна, 78 "Д".

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо залучення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до участі у справі як третьої особи, що господарський суд першої інстанції вірно зазначив, що спір щодо визнання права власності на самочинне будівництво стосується прав і обов'язків особи, яка здійснила таке будівництво, власника (користувача) земельної ділянки, на якій здійснено таке будівництво, а також осіб, права яких порушує самочинне будівництво. Таким чином, підстави для залучення до участі у справі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області відсутні, оскільки рішення не стосується її прав і обов'язків.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05 листопада 2009 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Білоконь Н. Д.*

Суддя Терещенко О.І.