ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. Справа № 2/40

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Кравчук Н. М.

суддів Гнатюк Г. М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Голден Фудс» (надалі ДП «Голден Фудс») б/н від 12.08.2010р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.07.2010р.

у справі № 2/40

за позовом: ДП «Голден Фудс», с. Сторожниця, Ужгородського району

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «Дисконт-плюс» (надалі ТзОВ «Дисконт-плюс»), м. Ужгород

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю «Омега логістик» (надалі ТзОВ «Омега логістик»), м. Запоріжжя

про стягнення 13 124, 73грн.,

учасники судового процесу в судове засідання: не зявились

Заяв про відвід суддів не надходило

У зв'язку з неявкою учасників судового процесу в судове засідання у відповідності до ч.8 ст. 81-1 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 29.07.2010р. у справі №2/40 (суддя Ремецькі О.Ф.) позовні вимоги ДП «Голден Фудс» до ТзОВ «Дисконт-плюс» та до ТзОВ «Омега логістик» задоволено частково. Визнано недійсним договір поруки, укладений 04.12.2009р. між позивачем та відповідачем- 1. В задоволенні позовних вимог до відповідача-1 відмовлено. Позовні вимоги до відповідача-2 задоволено частково. Стягнуто з відповідача-2 на користь позивача 4 947,51грн. основного боргу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Закарпатської області скасувати в частині, а саме: п. 3.1. та п. 3.2. резолютивної частини рішення та винести рішення, яким стягнути з відповідача-2 на користь позивача 9 145,84грн. основного боргу. 2 309,78грн. інфляційних втрат, 480,16грн. - 3 % річних, 1300,00грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката. Зокрема скаржник зазначає, що не здійснював зменшення розміру позовних вимог по основному боргу, а боржник в період розгляду справи борг не оплачував ні частково, ні повністю, а тому розмір боргу відповідача-2 перед позивачем складає 9 145,84грн., а не 4 947,51грн. як зазначено в оспорюваному рішенні. Окрім того, на думку скаржника, судом безпідставно відмовлено останньому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1 300,00грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, оскільки вказані кошти сплачені адвокату ОСОБА_2 з вказаним призначенням платежу за адвокатські послуги, з укладенням договору про надання адвокатських послуг та підписанням акту виконаних робіт.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2010р.

Позивач та відповідач-1 жодного разу в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення ухвал Львівського апеляційного господарського суду.

Відповідач-2 в судове засідання також не з'явився, проте надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення господарського суду Закарпатської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку ст.ст.75, 101 ГПК України.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між ДП "Голден Фудс" (Фірма) та ТОВ "Омега Логістик" (Дистриб'ютор) 15.08.2007р. було укладено дистриб'юторський договір №164/к (далі основний договір), відповідно до п. 2.1. якого Фірма поставляє товар на умовах даного договору та за цінами зазначеними у додатку № 1 («Прайс-лист») до цього договору, а Дистриб'ютор здійснює продаж товару у визначеному в п. 2.3. регіоні через власну систему дистриб'юції або через власних торгових представників, використовуючи надане Фірмою торгове устаткування та оснащення згідно з додатком № 4 (Торгове устаткування) за цінами, зазначеними у прайс-листах Фірми та оплачує цей товар у кількості та асортименті, які зазначені у видаткових накладних.

Як видно з матеріалів справи, ДП «Голден Фудс» на виконання умов дистриб'юторського договору поставило ТзОВ "Омега Логістик" товар, а саме: кукурудзяні снеки та чіпси, що підтверджується видатковою накладною № ГФУ - 000879 від 19.05.2008р. та товарно-транспортною накладною від 19.05.2008р. № ААК № 650 на загальну суму 45 442,08грн. (а.с. 13).

Відповідно до п.5.5 договору оплата за кожну партію товару, вказану у відповідній накладній, здійснюється не пізніше 21 дня з моменту отримання товару.

Окрім того, між ДП «Голден Фудс» (Кредитор) та ТзОВ «Дісконт плюс» (Поручитель) було укладено договір поруки № 6 відповідно до умов якого Поручитель безоплатно, повністю поручається перед Кредитором за виконання боржником (ТзОВ «Омега Логістик») зобов'язань, прийнятих на себе згідно дистриб'юторського договору від 15.08.2007р. №164/к.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-2 вищезазначеного ; основного дистриб'юторського договору щодо оплати позивачем заявлено вимогу j про стягнення солідарно з відповідача-2 та відповідача-1 - 9 145,84грн. основного j боргу, неоплаченого по видатковій накладній №ГФУ-000879 від 19.05.2008р.; і стягнення з відповідача-2 - 2 309,78грн. інфляційних втрат, 480,16грн. 3% річних, 1 097,50грн. неустойки та 1 300,00грн.грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції позивачем подано пояснення від 27.07.2010 р. (а.с. 66) на відзив на позовну заяву відповідача, в яких позивач помилково вказує, що основний борг відповідача-2 по вищевказаній накладній становить 4 947,51 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем було уточнено суму основного боргу та розглянуто позов, виходячи з вищевказаної суми боргу, в звязку з чим було стягнуто лише 4 947,51 грн. та відмовлено у стягненні 3% річних та інфляційних втрат, оскільки позивачем здійснено вказані нарахування від суми боргу 9 145,84грн., а не від суми 4 947,51 грн.

Апеляційний господарський суд такий висновок місцевого господарського суду вважає помилковим, оскільки позивач у вказаний поясненнях не просив суд зменшити позовні вимоги, не представляв доказів часткового погашення суми основного боргу, а тому рішення суду в частині відмови в позові щодо нестягнення різниці основного боргу в сумі 4198,33 грн. слід скасувати, в цій частині позов задоволити.

Як зазначалося вище, в п.5.5 договору визначено строк оплати відповідачем-2 за кожну партію товару, який становить 21 день з моменту отримання товару.

У відповідності до п. 5.6. договору сторони погодили, що у випадку порушення строку оплати товару, встановленого п. 5.5. договору, Дистриб'ютор сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленого, але несплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Згідно наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку пені, останній просить стягнути з відповідача-2 неустойку в розмірі 1097,50 грн., нарахованої за період з 11.06.2008р. по 11.12.2008р.

У відповідності до статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 2 було подано заяву про застосування до вимог позивача в цій частині строків позовної давності, визначених ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України (а.с. 67).

Таким чином, позивачем здійснено нарахування пені за межами строку позовної давності, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Окрім того, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України здійснено' нарахування 3% річних за період з 01.07.2008р. по 01.04.2010р. в сумі 480,16 та інфляційних втрат за період з вересня 2008р. по березень 2010р. в сумі 2309.78 грн.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані позовні вимоги заявлені правомірно, а тому підлягають до стягнення.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно суми заборгованості, в зв»язку з укладенням договору поруки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 9.7 дистриб'юторського договору передбачено, що сторони не мають права використовувати інформацію, пов'язану з виконанням даного договору, для будь-яких цілей, не передбачених цим договором, а також передавати цю інформацію тертім особам протягом дії договору, а також впродовж трьох років після припинення даного договору.

Тобто, інформація щодо виконання відповідачем-2 - «Омега логістик» своїх зобов'язань за дистриб'юторським договором не може бути передана позивачем третім особам, а відтак, слугувати підставою для можливості її передачі Поручителю - ТзОВ «Дисконт плюс».

Як видно з матеріалів справи, надання згоди ТОВ „Омега логістик" на передачу інформації про виконання дистриб'юторського договору третій особі за договором поруки відсутнє.

Пунктом 1 статті 83 ГПК України передбачено право суду визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що у позивача були відсутні у відповідності до норм чинного законодавства України та умов вищевказаного основного договору підстави для укладення договору поруки, а тому судом першої інстанції правомірно визнано недійсним в повному обсязі договір поруки № 6 без дати, укладений між ДП „Голден Фудс" та ТзОВ „Дісконт плюс" та правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно вищезазначеної заборгованості з відповідача -1.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача-2 1 300,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, то дані вимоги j підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З вищенаведеної норми права вбачається, що судові витрати за участь адвоката в розгляді справи підлягають сплаті лише в тому разі, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, і їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Тобто, чинне законодавство України передбачає відшкодування судових витрат сум, сплачених стороною за отримання послуг лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Як видно з матеріалів справи, між ДП «Голден Фудс» (Замовник) та адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір № 1 від 05.04.2010р. про надання адвокатських послуг, у відповідності до п. 1.1. якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику адвокатські послуги зазначені у п. 1.2. цього договору, а Замовник зобов'язується оплатити такі послуги (а.с. 23-24). Окрім того, Актом прийому-передачі виконаних робіт від 14.04.2010р. сторонами визначено форму отримання Виконавцем (адвокатом ОСОБА_2В.) винагороди за надання правової допомоги «адвокатські послуги». Згідно платіжного доручення №2033 від 26.04.2010р.( а.с.34) позивачем було оплачено 1300 грн. за адвокатські послуги на рахунок ПП. ОСОБА_2, в матеріалах справи міститься свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 21/568, видане ОСОБА_2.

Враховуючи те, що вищенаведений договір про надання адвокатських послуг позивачем та адвокатом ОСОБА_2 виконаний, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має право на повернення судових витрат (адвокатських послуг) в сумі 1300грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, і вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий .ледарський суд прийняв рішення з не додержанням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення слід частково скасувати та частково змінити, а апеляційну скаргу частково задоволити.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 29.07.2010р. у справі №2/40 змінити в частині стягнення суми основного боргу, замість суми боргу 4947,51 грн. стягнути з відповідача-2 суму боргу 9145,84 грн. Рішення господарського суду Закарпатської області від 29.07.2010р. у справі №2/40 скасувати в частині відмови в позові інфляційних втрат, 3% річних та адвокатських послуг. В цій частині прийняти нове рішення, яким позов задоволити та стягнути з відповідача-2 2309,78 грн. інфляційних втрат, 480,16 3% річних , 1300грн. адвокатських послуг, 131,25 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнути з відповідача-2 на користь позивача 51 грн. державного мита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

2. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 ГПК України.

4. Справу передати в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1