ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.10 Справа № 17/276/09-7/169/10-4/5/10

Суддя Зінченко Н.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українська музична видавнича група, (юридична адреса: 03124, м. Київ, вул. М.Василенка, 7-А; поштова адреса: 69071, м. Запоріжжя, пров. Соколиний, 7)

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, (71101, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Шмідта, 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство Галлианна, (71101, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Шмідта, 1)

про стягнення 12 500,00 грн. компенсації за порушення авторського права на музичний твір, 1 250,00 грн. штрафу та забору вчиняти певні дії

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_3, довіреність б/н від 31.12.2009 р.;

Від відповідача ОСОБА_4, довіреність від 14.08.2009 р., бланк серії ВМЕ № 547466

Від третьої особи ОСОБА_5, довіреність б/н від 01.11.2010 р.

У звязку із скасуванням Вищим господарським судом України постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 17.03.2010 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2009 р. у справі № 17/276/09, розпорядженням в.о. Голови господарського суду Запорізької області ОСОБА_6 від 14.07.2010 р. № 518, справу № 17/276/09 було передано на новий розгляд судді Кутіщевій Н.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.07.2010 р. справа 17/276/09 прийнята до провадження суддею Кутіщевою Н.С., справі присвоєно № 17/276/09-7/169/10, судове засідання призначено на 25.08.2010 р. Розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладався до 06.09.2010 р. та до 15.09.2010 р.

У звязку із перебуванням судді Кутіщевої Н.С. на лікарняному, розпорядженням Голови господарського суду Запорізької області ОСОБА_6 від 13.09.2010 р. № 686 справу № 17/276/09-7/169/10 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2010 р. справа 17/276/09-7/169/10 прийнята до провадження суддею Зінченко Н.Г., справі присвоєно № 17/276/09-7/169/10-4/5/10, судове засідання призначено на 15.09.2010 р.

У звязку із неявкою в судові засідання представників позивача та третьої особи та необхідністю витребування у сторін додаткових документів і доказів, що мають суттєве значення для повного, всебічного та обєктивного вирішення спору по суті, розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладався до 06.10.2010 р. та до 03.11.2010 р. В судовому засіданні 03.11.2010 р. оголошувалася перерва до 15.11.2010 р.

В судовому засіданні 15.11.2010 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

Розгляд справи здійснювався із застосування технічних засобів фіксації судового процесу програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_2, м. Бердянськ Запорізької області компенсації за порушення авторського права на музичний твір Беги от меня у розмірі 12 500,00 грн., 1 250,00 грн. штрафу у розмірі 10 % від суми компенсації за порушення авторських прав на музичний твір Беги от меня та заборону відповідачу будь-яке використання музичних творів, виключні авторські майнові права на які належать ТОВ Українська музична видавнича група, м. Київ.

Позивач про відмову від позову в судовому засіданні 15.11.2010 р. не заявив, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві від 23.07.2009 р. з урахуванням наданих усних пояснень. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. 15 ЦК України, ст., ст. 15, 52 Закону України Про авторське право і суміжні права і полягають в наступному: в ніч з 29 на 30 травня 2009 р. Асоціацією ФАЙНЕНШЛ.ПРОТЕКШН.ЛО, яка на підставі довіреності від 01.08.2008 р. діяла в інтересах, в тому числі, ТОВ УМВГ, з метою контролю за правомірним використанням музичних творів та фонограм (записів виконань), виконань цих творів був відвіданий розважальний комплекс RIO, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Шаумяна, 1, в якому господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_2 За результатами відвідування було встановлено використання відповідачем в процесі його господарської діяльності в розважальному комплексі RIO низки музичних творів шляхом відтворення їх фонограм (записів виконань) через систему озвучування комплексу, зокрема, відповідачем був публічно виконаний (у розумінні ст. 1 Закону України Про авторське право та суміжні права) музичний твір Беги от меня у виконанні гурту Гости из будущего (автор тексу ОСОБА_7Л, автор музики ОСОБА_8А.). Даний факт був задокументований в Акті фіксації використання обєктів інтелектуальної власності від 30.05.2009 р. та підтверджується трьома послідовними відеозаписами та фотознімками системи озвучування розважального комплексу, зроблених за допомогою відеокамери SONY модель № HDR-TG1E та відеозаписом, зробленим відеокамерою мобільного телефону NOKIA модель Е90. Факт перебування представника Асоціації у розважальному комплексі, де здійснює свою діяльність відповідач, підтверджений квитком від 29.05.2009 р. (чоловічий), рахунком від 29.05.2009 р. № 176 та квитанцією від 29.05.2009 р., виданими відповідачем. ТОВ Українська музична видавнича група є власником виключних майнових авторських прав на музичний твір Беги от меня на підставі авторських договорів від 03.03.2003 р. № 60/03 і від 03.03.2003 р. № 61/03 та субвидавничого договору від 22.12.200 р. № 4001/07. Враховуючи той факт, що відповідач використав (публічно виконав) музичній твір Беги от меня та не звертався до позивача за отриманням дозволу на таке публічне виконання, ФОП ОСОБА_2 було допущено порушення авторських прав підприємства позивача. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення мотивує тим, що з огляду копій договорів, які залучені до матеріалів справи та на які посилається позивач, як на підставу свого авторського права, вбачається, що ТОВ Українська музична видавнича група дійсно набуло виключні майнові права на твори з каталогу, права на які отримало ТОВ Первое музыкальное издательство (Росія) у період з 01.01.2007 р. по 31.12.2008 р. Але позивачем каталогу (додатку до субвидавничого договору від 22.12.2006 р. № 4001/07) не надано. Твердження позивача, про те, що він є власником (субєктом авторсько го права) музичного твору Беги от меня є безпідставним. На момент укладання вказаного договору, музичного твору Беги от меня не існувало, отже позивач не отримував виключних майнових авторських прав на цей музичній твір. Також відповідач вважає, що представник Асоціацією ФАЙНЕНШЛ.ПРОТЕКШН.ЛО ОСОБА_3 не є особою, на яку відповідно до норм чинного законодавства покладено функції контролю за дотриманням субєктами господарювання вимог законодавства у сфері інтелектуальної власності у процесі використання обєктів права інтелектуальної власності, зокрема розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, тобто зазначена особа не є державним інспектором з питань інтелектуальної власності. Постановою Кабінету міністрів України від 17.05.2002 р. № 674 затверджено Положення про державного інспектора з питань інтелектуальної власності, яким передбачено спосіб фіксації порушення і спосіб припинення порушення, а саме: складання протоколу з винесенням припису (розпорядження), який є обовязковим для виконання субєктом господарювання. Таким чином, акт перевірки від 30.05.2009 р. не є актом посадової особи, до повноважень якої віднесено здійснення контролю за дотриманням субєктами господарювання вимог законодавства у сфері інтелектуальної власності. Більш того, зазначений акт складений у відсутності представника відповідача, відповідачу для ознайомлення та підпису наданий не був. Що стосується наданого позивачем відеозапису, то відповідач наполягає на тому, що він не дає можли вості ідентифікувати час та джерело походження звукових сигналів у мі сці проведення запису. Крім того, відповідач зазначив, що в приміщенні розважального комплексу RIO за адресою: м. Бердянськ Запорізька область, вул. Шмідта, 1, ФОП ОСОБА_2 здійснюється господарська діяльність по організації культурно-розважальних заходів, однак, крім відповідача в цьому ж приміщенні здійснює господарську діяльність ПП Галлианна. За таких обставин, відповідач вважає, що наданими позивачем доказами не до ведено факту вчинення відповідачем дій, про які зазначено у позовній заяві, а саме публічне виконання музичного Беги от меня у виконанні гурту Гости из будущего без отримання дозволу субєкта авторського права. Враховуючи наведене, просить суд в позові відмовити.

Третя особа заявлені позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню. Мотивуючи свою правову позицію третя особа посилається на доводи, які наведені відповідачем. Вважає, що суд при винесенні рішення по даному спору повинен врахувати, що надані позивачем до матеріалів позовної заяви відеозаписи не дають можли вості ідентифікувати час та джерело походження звукових сигналів у мі сці проведення запису. Більш того, зазначена відеограма не містить інформації щодо її автора, дати відеозапису, джерела звукового супроводу та способу трансляції цих звуків, технічних характеристик пристроїв, на яких виготовлявся диск відеограми, умов збереження оригіналу та примірників відеозапису, що, поряд з іншими недоліками, не виключає можливості компонування зображення з відповідним звуковим супроводом, на якому прослуховується фрагмент пісні Беги от меня. Крім того, третьою особою надані суду пояснення, що в культурно-розважальному комплексі RIO за адресою: м. Бердянськ Запорізька область, вул. Шмідта, 1, ПП Галлианна орендує частину приміщення для розміщення бару.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані сторонами і третьою особою докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 111-12 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В постанові Вищого господарського суду України від 08.06.2010 р. у даній справі, якою скасовані постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 17.03.2010 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2009 р. у справі № 17/276/09, зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій зроблено суперечливі висновки щодо наявності у позивача права вимоги компенсації за публічне виконання музичного твору Беги от меня без дозволу позивача, не було досліджено та зясовано цільове використання приміщення кожним з підприємців, які здійснюють свою господарську діяльність в культурно-розважальному комплексі RIO. Крім того, поданим у справі доказам, зокрема акту фіксації використання обєктів інтелектуальної власності від 30.05.2009 р., відеозаписам та фотознімкам використання музичного твору Беги от меня в культурно-розважальному комплексі RIO, судами першої та апеляційної інстанцій надана поверхова та суперечлива оцінка.

Враховуючи вищезазначені вказівки суду касаційної інстанції, при вирішенні спору у даній справі суд вважає за необхідне зауважити на наступне.

03.03.2003 р. в м. Москва (Росія) між ТОВ Первое Музыкальное издательство (Видавник) та ОСОБА_9 (ОСОБА_8) (Автор) був укладений авторський договір про передачу виключних прав (видавничй договір) № 60/03, за яким Автор передає, а Видавник погоджується придбати виключні майнові права Автора на використання творів, зазначених в каталозі (додатку № 1). Відповідно до Каталогу творів від 01.03.2004 р., виключні права на використання яких передані Автором Видавнику, що є додатком до договору № 60/03 від 03.03.2003 р., ТОВ Первое Музыкальное издательство отримало виключні права на використання твору Беги от меня (rmx 2004).

20.12.2007 р. сторони підписали додаткову угоду до вказаного договору, якою домовились, що зазначена у договорі передача прав на використання творів діє з моменту підписання договору і до 31.03.2011 р.

Також, 03.03.2003 р. в м. Москва (Росія) між ТОВ Первое Музыкальное издательство (Видавник) та ОСОБА_10Л (ОСОБА_7) (Автор) був укладений авторський договір про передачу виключних прав (видавничй договір) № 61/03, за яким Автор передає, а Видавник погоджується придбати виключні майнові права Автора на використання творів, зазначених в каталозі (додатку № 1). Відповідно до Каталогу творів від 01.03.2004 р., виключні права на використання яких передані Автором Видавнику, що є додатком до договору № 61/03 від 03.03.2003 р., ТОВ Первое Музыкальное издательство отримало виключні права на використання твору Беги от меня (rmx 2004).

20.12.2007 р. сторони підписали додаткову угоду до договору № 61/03, якою узгодили, що зазначена у договорі передача прав на використання творів діє з моменту підписання договору і до 31.03.2011 р.

22.12.2006 р. між ТОВ Первое Музыкальное издательство (Видавник) та ТОВ Українська музична видавнича група (Субвидавник) укладено договір про передачу виключних авторських прав (субвидавничий договір) № 4001/07, за умовами якого ТОВ Українська музична видавнича група передані виключні майнові авторські права на твори з Каталогу Видавця, що означає право Субвидавця на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати виключно на території України у відношенні цих творів певні дії, у т.ч.: відтворення, публічне виконання та сповіщення творів (п., п. 1.5, 2.1, 2.2).

Пунктом 1.4 субвидавничого договору від 22.12.2006 р. № 4001/07 визначено, що Каталог це набір творів, як оприлюднених, так й не оприлюднених раніше, права на використання яких передані Видавцю на підставі відповідних договорів, діючих в період, вказаний в п. 2.3 цього Договору. Каталог надається в електронному вигляді на будь-якому відповідному носії. На запит Субвидавця Видавець зобовязується надати виписку з каталогу, оформлену Додатком до договору.

Згідно п. 2.3 субвидавничого договору від 22.12.2006 р., передача прав діє з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

В подальшому, додатковими угодами від 31.12.2008 р. і від 31.12.2009 р. сторони домовилися, що передача прав за договором № 4001/07 від 22.12.2006 р. продовжена відповідно на строк до 31.12.2009 р. та до 31.12.2010 р.

Відповідно до п. 2.7 субвидавничого договору № 4001/07 від 22.12.2006 р. Видавець передав Субвидавцю право представляти та захищати свої майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором Субвидавця, юридичні дії, повязані з неправомірним використанням творів, права на які йому передані у відповідності до умов договору.

До матеріалів касаційної скарги у справі № 17/276/09 (ІІ том, а.с. 49) та в судовому засіданні 15.11.2010 р. позивачем надано копії виписки з Каталогу видавця, оформлену як додаток до договору від 22.12.2006 р. № 4001/07, в якою Видавник підтвердив, що право на використання твору Беги от меня (rmx 2004) передані Субвидавнику відповідно до п. 2.1 договору від 22.12.2006 р. № 4001/07.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що дійсно ТОВ Українська музична видавнича група за договором про передачу виключних авторських прав (субвидавничий договір) № 4001/07 від 22.12.2006 р. отримало виключні авторські права на музичний твір Беги от меня (rmx 2004) у виконанні гурту Гости из будущего (автор тексу ОСОБА_7Л, автор музики ОСОБА_8А.).

Наведеним спростовуються доводи відповідача, що позивач не є власником (субєктом авторсько го права) музичного твору Беги от меня та не довів свого права вимагати компенсації за публічне виконання зазначеного музичного твору без його дозволу.

Причиною спору в даній справі є питання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача компенсації за порушення виключних майнових авторських прав ТОВ Українська музична видавнича група на музичного твору Беги от меня.

Відповідно до статті 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно з статтею 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до пункту а статті 50 Закону України Про авторське право та суміжні права порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтею 15 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно з частиною першою статті 15 вказаного Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Як вбачається з обставин даної справи позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем неправомірно здійснювалося публічне виконання музичного твору Беги от меня, виключні майнові авторські права на який належать ТОВ Українська музична видавнича група.

Статтею 1 Закону України Про авторське право та суміжні права встановлено, що публічне виконання це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на наведені норми матеріального та процесуального права факт неправомірного використання обєкта авторського права має доводити позивач, а відсутність такого використання чи його недоведеність виключають настання відповідальності для відповідача.

На підтвердження використання (публічного виконання у розумінні ст. 1 Закону України Про авторське право та суміжні права ФОП ОСОБА_2 під час здійснення господарської діяльності в розважальному комплексі RIO, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Шаумяна, 1, музичного твору Беги от меня (rmx 2004) у виконанні гурту Гости из будущего (автор тексу ОСОБА_7Л, автор музики ОСОБА_8А.), позивачем надано Акт фіксації використання обєктів інтелектуальної власності від 30.05.2009 р., складений представником Асоціації ФАЙНЕНШЛ.ПРОТЕКШН.ЛО (далі за текстом Асоціація ЕФ.ПІ.ЕЛ.) ОСОБА_3 та представником Асоціації Дім авторів музики в Україні, Обєднання підприємств Українська ліга музичних прав та Обєднання підприємств Український музичний альянс ОСОБА_11

Як зазначено у вказаному Акті від 30.05.2009 р., Асоціація ЕФ.ПІ.ЕЛ. діє в інтересах товариства Чесна Музика, що є правоволодарем в Україні каталогу студії ТОВ Видавництва Моноліт, Товариств Театр Данилко, Нова та Мама Мюзік; товариства Українська музична видавнича група, що є правоволодарем в Україні каталогу ТОВ Перше Музичне Видавництво (Росія) та компанії WARNER CHAPELL, Товариства Лавіна Мюзік, СОМР мьюзік, Астра Рекордз та Ukrainianrekords.

З наданого Акту від 30.05.2009 р. вбачається, що (...) з метою контролю за правомірним використанням музичних творів та фонограм (записів виконань), виконань цих творів представниками вищезазначених підприємств був відвіданий розважальний комплекс RIO, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Шаумяна, 1, в якому відповідачем здійснюється господарська діяльність. За результатами відвідування встановлено використання 29.05.2009 р. з 23 год. 27 хвил. по 02 год. 05 хвил. 30.05.2009 р. ФОП ОСОБА_2 в процесі діяльності низки музичних творів, (...) у тому числі музичного твору Беги от меня (ремікс) шляхом відтворення фонограм (записів виконань) музичного твору через стаціонарну систему озвучування розважального комплексу RIO.

Як зазначено в Акті від 30.05.2009 р., фіксування використання обєктів інтелектуальної власності здійснювалось допомогою відеокамери SONY модель № HDR-TG1E та відеокамери мобільного телефону NOKIA модель Е90. Невідємною частиною вказаного акту є квиток від 29.05.2009 р. (чоловічий); рахунок № 176 від 29.05.2009 р.; чек про сплату рахунка № 176 від 29.05.2009 р.; 3 послідовних відеозаписи та фотознімки, зроблені відеокамерою SONY модель № HDR-TG1E та відеозапис, зроблений відеокамерою мобільного телефону NOKIA модель Е90.

Акт фіксації використання обєктів інтелектуальної власності від 30.05.2009 р. підписано представником асоціації ЕФ.ПІ.ЕЛ. ОСОБА_3, представником асоціації Дім авторів музики України, ОП Українська ліга музичних прав і ОП Український музичний альянс ОСОБА_11 за присутності ОСОБА_12 Підпис уповноваженого представника відповідача в зазначеному Акті від 30.05.2009 р. відсутній.

З досліджених судом під час судового розгляду спору матеріалів судом встановлено, що відповідно до ОСОБА_12 № 14518998 від 11.05.2007 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно нежитлова будівля по вул. Шаумяна, 1 в м. Бердянську Запорізької області на праві власності належить ТОВ Скорпіон і Ко.

На підставі договору оренди нежитлового приміщення № 8 від 01.12.2008 р. відповідач орендує частину нежитлового приміщення культурно-розважального комплексу RIO площею 413,21 кв.м. для розміщення кафе та ведення культурно-розважальної діяльності на підставі дозволу № 01-у від 16.01.2009 р.

Крім того, як встановлено, судом згідно договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.03.2009 р. ПП Галлианна також орендує частину нежитлового приміщення культурно-розважального комплексу RIO площею 50,0 кв.м. для розміщення бару на підставі дозволу № 14-о від 03.03.2008 р.

Отже, з наданих до матеріалів справи документів судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що фактично в приміщенні культурно-розважального комплексу RIO розміщений нічний музичний клуб RIO night club.

В постанові Вищого господарського суду України від 08.06.2010 р. у справі № 17/276/09 зазначено, що зі змісту тих фактичних даних, які були подані у справі позивачем, вбачається що у своїй сукупності вони дають можливість визначитися як щодо часу та місця вчиненого порушення, про існування якого стверджує позивач, так і щодо особи, причетної до його фіксації.

Приймаючи до уваги зазначені вказівки суду касаційної інстанції, в судовому засіданні 15.11.2010 р. судом були дослідженні чотири відеозаписи, що містяться на DVD-R диску, доданому до позовної заяви, при цьому представником позивача під час дослідження відеозаписів були надані суду відповідні коментарі.

Із дослідженого судом відеозапису, що міститься на DVD-R диску під № 3, вбачається, що його було здійснено в приміщенні громадського закладу, який за зовнішніми ознаками можливо визначити як нічний музичний клуб, однак ідентифікувати цей заклад саме як культурно-розважальний комплекс RIO, розташований по вул. Шаумяна, 1 в м. Бердянську Запорізької області, суд не вважає, можливим, оскільки жодний з обєктів, відображених на вказаному відеозаписі не містить будь-яких ідентифікуючих позначок.

При дослідженні звукового супроводу відеозапису під № 3 дійсно прослуховується виконання музичного твору Беги от меня, однак якість звукового супроводу цього відеозапису не дозволяє достовірно та стовідсотково встановити, що виконується саме музичний твір Беги от меня (rmx 2004).

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно пояснень представника позивача, наданих суду під час перегляду зазначеного відеозапису, відеозапис під № 3 здійснений за допомогою відеокамери мобільного телефону NOKIA модель Е90, оскільки акумулятор відеокамери SONY модель № HDR-TG1E на цей час вже не працював.

Разом із тим, під час, коли на звуковому супроводі відеозапису № 3 прослуховується виконання музичного твору Беги от меня на відеозображенні міститься екран мобільного телефону, на якому можливо ідентифікувати лише час 02 година 03 хвилина, ані календарну дату, ані день тижня встановити неможливо.

При цьому суд вважає важливим відмітити, що, є фізично неможливим одночасно здійснювати фіксування використання відповідачем без належного дозволу музичного твору Беги от меня за допомогою відеокамери мобільного телефону NOKIA модель Е90 та одночасне зображення мобільного телефону на відзнятому відео зображенні.

Що стосується трьох інших відеозображень, що містяться на DVD-R диску, доданому до позовної заяви, то з них можливо встановити, що вони також здійсненні в приміщенні громадського закладу, який за зовнішніми ознаками можливо визначити як нічний музичний клуб. Однак, встановити, що всі чотири відеозаписи, що містить на DVD-R диск, є послідовними відеозаписами та яка у них черговість за жодною ознакою суд встановити не може.

Таким чином, з аналізу поданих позивачем доказів суд може встановити, що Актом фіксації використання обєктів інтелектуальної власності від 30.05.2009 р. зафіксований факт використання відповідачем без отримання належних дозволів позивача музичного твору Беги от меня, що сталося з 29.05.2009 р. на 30.05.2009 р. Відеозапис № 3 фіксує використання в громадському закладі, зовні схожому на нічний музичний клуб, в період часу 02 год. 03 хвил. музичного твору Беги от меня. Разом із тим, суд вважає неможливим розглядати ці два докази у їх сукупності, оскільки вони не містять будь-яких ознак, які їх обєднують. Той факт, що саме в своїй сукупності ці докази можуть бути свідченням неправомірних дій відповідача по використанню спірного музичного твору без отримання належних доказів, ґрунтується лише по поясненнях позивача.

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладені обставини, представлені позивачем докази не дають можливості чітко і однозначно встановити факт використання відповідачем в період з 29.05.2009 р. по 30.05.2009 р. в процесі господарської діяльності в розважальному комплексі RIO, який розташований по вул. Шаумяна, 1 в м. Бердянську Запорізької області, музичного твору Беги от меня (rmx 2004) шляхом відтворення фонограми музичного твору через стаціонарну систему озвучування розважального комплексу RIO без отримання дозволу позивача на його публічне виконання.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 ст. 84 ГПК України в мотивувальній частині рішення вказуються обставини справи, докази на підставі яких прийнято рішення. Таким чином, рішення господарського суду не може бути викладено нечітко та ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, в задоволені позову відмовляється повністю.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст., ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85, 111-12 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення. Якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 23 листопада 2010 р.