ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2010 р. Справа №21/108

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек», вул. Примакова. 465, м. Харків, Харківська область, 61125

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Садова, 3, с. Камяні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763

про стягнення 4307,32 грн.

Суддя Тимченко Б.П.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява ТОВ «Фіто-Лек» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Договору № 656 від 31.03.2008 р. в сумі 3506,10 грн., штраф в сумі 801,22 грн., судові витрати: держмито в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

У відзиві на позов від 15.06.2010 р. № 01/06-10 відповідач повідомляє про те, що погасив суму основного боргу в розмірі 3500,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 207 від 11.06.2010 р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що неявка представника позивача та відповідача повідомлених належним чином не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно і повно вивчивши обставини справи, суд встановив:

31.03.2008 р. між ТОВ «Фіто-Лек»(надалі по тексу Позивач) та ФОП ОСОБА_1 (надалі по тексту Відповідач) був укладений Договір № 656, відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та своєчасно оплатити товар (медичні препарати) в асортименті та кількості відповідно до накладних.

Відповідно до умов Договору № 656 від 31.03.2008 р. позивач здійснив поставку товару відповідачу на підставі видаткових накладних: № ХА-0112204/1 від 29.09.2009 р. на суму 4226,30 грн.; № ХА-0112204/2 від 29.09.2009 р. на суму 101,58 грн.; № ХА-0112281/1 від 29.09.2009 р. на суму 135,04 грн., товар був отриманий відповідачем, що не заперечується останнім та підтверджено особистим підписом відповідача скріпленим печаткою останнього.

Загальна вартість товару поставленого позивачем по Договору № 656 від 31.03.2008 р. складає 4462,92 грн.

` Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законодавством або не випливає з характеру відносин сторін.

Оскільки Договором поставки, що був укладений між позивачем та відповідачем, не передбачено винятків щодо застосування законодавства, суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п. 3.5. Договору № 656 від 31.03.2008 р., розрахунки за товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом попередньої оплати чи за домовленістю сторін шляхом відстрочення платежу протягом 25 (двадцяти пяти) календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Відповідач частково здійснила оплату отриманого товару в сумі 956,82 грн., в тому числі 30.09.2009 р. в сумі 456,82 грн., 13.01.2010 р. в сумі 300,00 грн., 25.01.2010 р. в сумі 200,00 грн., з огляду на що заборгованість відповіла перед позивачем за отриманий товар по Договору № 656 від 31.03.2008 р. склала 3506,10 грн.

11.06.2010 р. відповідач після порушення провадження у справі перерахував на платіжні реквізити позивача суму заборгованості в розмірі 3500,19 грн., що підтверджується платіжним доручення № 207 від 11.06.2010 р.

Зважаючи на часткове погашення заборгованості в сумі 3500,19 грн., борг відповідача перед позивачем по Договору № 656 від 31.03.2008 р. станом на 24.06.2010 р. складає 6,10 (шість гривень 10 коп.).

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п.п. 3.2. п. 3 Розяснень Вищого арбітражного суду від 23.08.1994 р. № 02-5/612 «Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК зокрема у таких випадках: спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання;

Зважаючи на вище виключене, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу 3500,00 грн. припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, а позовні вимоги в частині стягнення основного боргу задоволенню в сумі 6,10 грн.

Згідно з п. 7.2. Договору № 656 від 31.03.2008 р., за прострочення платежу понад 30 календарних днів з моменту виникнення прострочення зобовязання, оговореного в пункті 3.5. даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 20% від вартості отриманого товару, по якому допущене прострочення платежу.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між субєктами господарювання, згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України є предметом регулювання Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зокрема, у частині 1 ст. 230 ГК України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Також у пункті 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Між тим, стягнення штрафних санкцій за порушення саме грошових зобовязань передбачено у частині 6 цієї ж статті, в якій зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Зважаючи не викладене, застосування до відповідача штрафу в розмірі 20% від суми несплаченого товару є таким, що суперечить законодавству.

З урахуванням наведеного, встановлених обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фіто-Лек»підлягають задоволенню частково.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 45, 47, 12, 13, 34, 49, 69, 74, 78, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Місце проживання: 39763 с. Камяні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, вул. Садова, 3; п/р № 260041796 в КФ АБ «Полтава-Банк», м . Кременчук, МФО 331423, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек»(Місцезнаходження: 61125 м. Харків, Харківська область, вул. Примакова, 46; п/р № 4232 у ВАТ ВТБ БАНК в м. Києві, МФО 321767, ) 6,10 грн. - боргу, 102,00 грн. держмита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення боргу в сумі 3500,00 грн. провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення надіслати сторонам за адресами, вказаними у вступній частині рішення

Суддя Тимченко Б.П.