ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2010 р. Справа № 6/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л./головуючий/,ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільної фірми «Інсайд» ЛТД (м.Ялта)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області

від 20.05.2010р. у справі № 6/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільної фірми «Інсайд» ЛТД (м. Ялта)

до відповідача відкритого акціонерного товариства «Західенерго» (м.Львів)

про витребування майна вугілля марки ДГСШ розміру 0-13 мм вагою 524,8 тон з чужого незаконного володіння

за участю представників: не зявились

Права та обовязки сторін, передбачені ст. ст. 22,28 ГПК України розяснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2010 року відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільної фірми «Інсайд» ЛТД (м.Ялта) до відкритого акціонерного товариства «Західенерго» (м.Львів) про витребування майна-вугілля марки ДГСШ розміру 0-13 мм вагою 524,8 тон з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю Багатопрофільна фірма «Інсайд» ЛТД подало апеляційну скаргу, у якій просить переглянути його в порядку апеляційного провадження,скасувати і прийняти нове судове рішення,з огляду на наступні обставини:

- судом першої інстанції відмовлено в позові з підстав надання доказів відправлення та відвантаження вантажу, хоча суду представлені усі необхідні документи, які підтверджують відвантаження товару ( в тому числі квитанції про прийняття для перевезення, які є доказом його відправлення і, відповідно доставки).

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності з підстав та мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2010 року,направленою рекомендованою кореспонденцією, проте,явку представників в судове засідання не забезпечили.

В звязку з тим, що постановою Верховної Ради України від 07.10.2010 р. № 7223 суддю Городечну М.І. звільнено з посади судді, у звязку із виходом у відставку,13.10.2010 р. в. о. голови суду видано розпорядження ввести в склад судової колегії по розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільної фірми «Інсайд» ЛТД на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2010 р. у справі № 6/15 замість судді Городечної суддю Новосад Д.Ф.

Колегія суддів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Івано-франківської області - відсутні, з огляду на наступне:

- Подані позивачем і наявні в матеріалах справи докази: квитанції про приймання вантажу (а.с. 12-15), листи про підтвердження права власності (а.с. 51-59,68-70), акти приймання - передачі (а.с.71-72) не підтверджують право власності ТзОВ «Енергопром 2003» на вугільний концентрат ДГСШ розміру 0-13 мм в кількості 524,8 тони, поставлений на Бурштинську ТЕС у жовтні-листопаді 2003 року.

Даний висновок ґрунтується на тому, що:

- відправником вантажу по квитанції про приймання вантажу було визначено ТзОВ «Енергія», м. Павлоград Дніпропетровської області, отримувачем-Бурштинська ТЕС.

- ТзОВ «Енергія» листами від 21.10.03,26.10.03,01.11.03,02.11.03 зазначила, що відвантажений у жовтні - листопаді 2003 року вугільний концентрат ДГСШ-0-13 на адресу Бурштинської ТЕС по залізничних накладних (квитанціях) №№ 46402233;46402714; 6;46403223 є власністю ДВАТ «Шахта «Благодатна». Загальна кількість вугілля зазначена в цих листах становить - 524,8 тони(а.с.51-54).

ДВАТ «Шахта «Благодатна» листом від 24.12.03 (а.с.58) зазначає, що вугільний концентрат є власністю УМТС.

Іншими листами,які подав позивач від 29.10.03;31.10.03;31.11.03 (а.с.55-57), і відправником яких є Павлоградське управління матеріально-технічного постачання,підтверджується, що вугільний концентрат у тій ж самій кількості (без зазначення номерів залізничних квитанцій) є власністю ТзОВ «Промтехсервіс».

Листами від 19.11.03 ТзОВ «Промтехсервіс» зазначило, що власником даного вугілля є ТзОВ «Енергопром-2003».

Проте, зазначені листи не є документами первинного обліку, що підтверджують підстави передачі та набуття права власності.

Натомість , доданий до матеріалів справи акт приймання- передачі до договору № 412 від 14.12.00, стверджує, що ДВАТ УМТС ДХК «Павлоградвугілля» передало ТзОВ «Промтехінвест» вугільний концентрат ДГСШ розміром 0-13 мм в кількості 398,8 тони лише 07.11.03, при тому, що відправка по вищенаведених залізничних квитанціях цього вугілля від ТзОВ «Енергія» на адресу Бурштинської ТЕС була здійснена в період з 01 по 02 листопада 2003 року.

Позивачем не додано до матеріалів справи жодних даних про те,на підставі чого та на якій основі (платній чи безоплатній)вугільний концентрат був направлений на адресу Бурштинської ТЕС.

Відповідно до вимог ст. ст. 44,413 ЦК УРСР (чинного на момент відправки вугілля на адресу Бурштинської ТЕС) договір схову укладається у письмовій формі. Це ж правило знайшло своє відображення і в нормах ст. ст. 208, 937 ЦК України. Однак, договір зберігання ні між відправником, ні між продавцем чи покупцем ( за договором купівлі-продажу від 23.05.06 №28 (а.с. 10-11) )з Бурштинською ТЕС чи відправником не укладався.

Судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам відповідача стосовно термінів зберігання вугілля Донецького басейну з маркуванням ДГСШ фракція 0-13.

Разом з тим , як встановлено Львівським апеляційним господарським судом, відповідно до довідки «Угли СРСР», таблиця 65 «Групировка углей по склонности к окислению и самовозгоранию» вугілля такої марки належить до ІІІ групи середньої стійкості до окислення і граничний термін його зберігання становить 12 місяців (один рік).

При цьому, термін зберігання не перевищує 36 місяців (3 роки).

Як зазначено вище, поставка вугільного концентрату ДГСШ-0-13 була проведена в жовтні - листопаді 2003 року і, відповідно, на час укладення договору купівлі-продажу, і тим більш, на час подання позову вугілля втратило свої властивості та цінність.

Тобто, спір йде про зобовязання повернути майно, яке, як таке відсутнє.

Таким чином, виходячи з вищенаведених обставин,які встановлені

Львівським апеляційним господарським судом, позов та апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене та відповідно до ст. ст. 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.В задоволені апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільної фірми «Інсайд» ЛТД( м. Ялта) відмовити.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2010 року у справі № 6/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи №6/15 повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Юркевич М.В.

Суддя Новосад Д.Ф