ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2010 Справа № 3/177-10

Господарський суд Херсонської області у складі судді Людоговської В.В. при секретарі Шевченко М. С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Закритого акціонерного товариства "Укрсклопром", м. Херсон

про стягнення 2862 грн. 63 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник;

від відповідача: ОСОБА_2-представник

Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль»(позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Укрсклопром»(відповідач) заборгованості в сумі 2862,63 грн.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач визнає позов частково, просить застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення суми боргу в розмірі 435,03 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Відкритим акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль»(далі - позивач, постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Укрсклопром»(далі відповідач, покупець) укладено договір №210 від 03.10.2005 року (далі Договір), предметом якого є підкачка технічної води. Відповідно до п.1.1. Статуту ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль».

Договір підписаний сторонами без зауважень, скріплений печаткою. 14.12.2006 року до Договору між сторонами було укладено Додаткову угоду №179.

Із огляду на зазначений Договір суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки, правовідносини, які витікають із нього, регулюються ст. 264-271 ГК України.

Вищевказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов»язань, а саме майново-господарських зобов»язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським визнається зобов»язання, що виникає між суб»єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Законами України, в силу якого один суб»єкт (зобов»язана сторона, у тому числі боржник) зобов»язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб»єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб»єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов»язаної сторони виконання її обов»язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов»язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов»язання, які є одним із видів господарських зобов»язань, - це цивільно-правові зобов»язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов»язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на корить другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов»язаної сторони виконання її обов»язку. Майнові зобов»язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем умови договору виконано в повному обсязі. Відповідно до актів виконаних робіт від 30.04.2007 року на суму 435,03 грн. та від 31.12.2007 року на суму 2427,60 грн. позивачем здійснено підкачку технічної води.

За умовами п.2.3.2. Договору відповідач зобов»язаний оплачувати обсяги води до 15 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач свої обов»язки по своєчасній оплаті не виконав, заборгованість складає 2862,63 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідача просить застосувати строк позовної давності щодо вимог по стягненню заборгованості за актом виконаних робіт від 30.04.2007 року на суму 435,03 грн.

Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З у рахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо застосування строку позовної давності та задоволення позовних вимог за актом від 31.12.2007 року на суму 2427,60 грн.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання належним чином своїх зобов»язань щодо добровільної сплати основного боргу.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 712 ЦК України, 173, 175, 193, 265 ГК України та керуючись, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, - суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Укрсклопром»(73000, м.Херсон, пр.Янтарний, 2, р/р 7 в ФАБ «Південний» м.Херсона, МФО 352640, ) на користь Публічного акціонертоно товариства «Херсонська теплоелектроцентраль»(73015, м.Херсон, Бориславське шосе, 1, р/р 029 в ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 352457, код ЄДРПОУ 33) 2427,60 грн. боргу, в рахунок відшкодування витрат по сплаті державного мита в сумі 86,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 200,13 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В.Людоговська

Повне рішення складено 10.12.2010 р.