ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.10 Справа № 28/121/10

Суддя Федорова О.В.(декр)

за позовом Прокурора Заводського району м. Запоріжжя (69067, м. Запоріжжя, вул. Л.Чайкіной, 56) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Запорізька міська рада (69105, м.Запоріжжя, пр.Леніна, 206)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Запоріжвогнетрив (69106, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.164)

про: вилучення з незаконного володіння відповідача житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі, визнання права власності на житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі за державою в особі Фонду державного майна України та зобовязання відповідача передати у відання Запорізької міської ради житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 представник на підставі довіреності №584 від 03.11.2009р.

від відповідача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності №18-2 від 01.01.2010р.

від відповідача: ОСОБА_4 представник на підставі довіреності №18-84 від 11.12.2009р.

від третьої особи на стороні позивача: не зявився

від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_5 представник на підставі довіреності №08-41/0002 від 04.01.2010р.

прокурор: не зявився

Заявлено вимоги про вилучення з незаконного володіння відповідача житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі, визнання права власності на житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі за державою в особі Фонду державного майна України та зобовязання відповідача передати у відання Запорізької міської ради житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі.

Ухвалою суду від 21.04.2010р. порушено провадження у справі № 28/121/10, судове засідання призначено на 09.06.2010р.

Ухвалою від 09.06.2010р. в порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.07.2010р., за клопотанням прокурора та представників сторін, строк розгляду справи продовжено на один місяць до 21.07.2010р.

Ухвалою від 20.07.2010р. за клопотанням сторін строк розгляду справи 28/121/10 продовжено на два місяці до 21.09.2010р., судове засідання призначено на 09.08.2010р.

Ухвалою суду від 09.08.2010р. до участі у справі №28/121/10 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Запорізьку обласну державну адміністрацію, судове засідання відкладено на 30.08.2010р.

В звязку з хворобою судді Яцун О.В. розгляд справи, призначений на 30.08.2010р., було перенесено на 15.09.2010р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, що зазначені у позові. Зазначає, що включення житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі, як обєкту державного житлового фонду, до статутного фонду ВАТ «Запоріжвогнетрив»при його приватизації суперечить вимогам чинного законодавства.

Представники відповідача проти заявлених позовних вимог заперечують, в обґрунтування заперечень посилається на те, що Акти, на підставі яких відповідач отримав у власність спірне майно, незаконними не визнавались і не скасовувались, зокрема, акти органів приватизації. Зазначили, що як покупець ВАТ «Запоріжвогнетрив»у повному обсязі викупило 100% акцій товариства, створеного шляхом корпоратизації, відповідно до плану приватизації, на протязі багатьох років виконувало інвестиційні та інші зобовязання, прийняті ним, а Фонд державного майна України контролював правильність і обєми виконання шляхом постійного моніторингу. Згідно з результатами моніторингу ніяких претензій від ФДМУ до відповідача щодо порушення вимог приватизації за всі ці роки не поступало. Оскільки ВАТ «Запоріжвогнетрив»викупило спірний обєкт нерухомості, який за власними добровільними рішеннями засновника та державного органу приватизації підлягали приватизації у складі цілісного майнового комплексу державного підприємства, відсутні правові підстави для відчуження цього майна від відповідача (добросовісного набувача), встановлені ч.1 ст.388 ЦК України. Стосовно вимоги щодо передачі спірного обєкту у відання Запорізької міської ради відповідач зазначив, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позовна вимога не може бути заявлена до особи, яка визначена як третя особа у спорі згідно зі ст.27 ГПК України. Вимоги предявляються виключно до відповідача. Крім того, відповідач звернув увагу суду, що частин квартир в спірному будинку була надана у приватну власність фізичним особам, тобто даний спір зачіпає їх інтереси, а у разі залучення цих осіб, дана справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. З урахуванням зазначеного просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Також в судовому засіданні 15.09.2010р. представником Запорізької обласної державної адміністрації були надані пояснення відповідно до яких упродовж 1993 - 1995 років не існувало нормативних актів, згідно з якими встановлювався обов'язок та порядок (процедура) передачі житла до комунальної власності. Враховуючи відсутність чітких актів законодавства щодо обов'язкової передачі гуртожитків, інших об'єктів державного житлового фонду, що належали державним підприємствам, у комунальну власність, керуючись роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 20.03,98 N 11-8-1122, Мінекономіки України від 17.03,98 N 23-23/378 та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.03.98 N 5-79, органи приватизації включали вартість гуртожитків до вартості цілісних майнових комплексів підприємств, що підлягали приватизації. Аналіз за результатами перевірок приватизованих (корпоратизованих) підприємств державною житлово-комунальною інспекцією та державною інспекцією з контролю за цінами свідчить про численні порушення діючого законодавства України з боку підприємств - власників житлових будинків, зокрема гуртожитків у житлово-комунальній сфері під час формування та застосування тарифів тощо. Крім того, як правило, статутними документами зазначених підприємств (в т.ч. числі ВАТ «Запоріжвогнетрив») не передбачений такий вид діяльності, як надання платних житлово-комунальних послуг. Враховуючи ситуацію щодо об'єктів житлового фонду, які у процесі корпоратизації були включені до статутних фондів господарських товариств, з метою захисту прав мешканців гуртожитків прийнято рішення утриматися від підтвердження ВАТ права власності на об'єкти житлового фонду.

Прокурор в судове засідання 15.09.2010р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив. В попередніх судових засіданнях підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

Суд визнав надані документи достатніми для вирішення спору по суті.

На підставі чого представникам сторін за їх згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив»було створено шляхом корпоратизації Запорізького вогнетривкого заводу у відповідності до Указу Президента України «Про делегування Дніпропетровській, Донецькій, Запорізькій та Луганській обласним державним адміністраціям повноваженеь щодо управління майном, що перебуває у загальнодержавній власності від 26.11.1993 №560/93, Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств»від 15.06.1993 №210/93, Закону України «Про приватизацію державного майна»від 04.03.1992р. №2163-ХІІ та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до Інвентаризаційного опису Запорізького вогнетривкого заводу від 13.12.1994 р. до основних засобів, увійшов, зокрема, житловий будинок по вул.Орджонікідзе, 61 у м. Запоріжжі.

Згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу Запорізького вогнетривкого заводу, затвердженого 30.12.1994 р. заступником голови Запорізької обласної ради народних депутатів ОСОБА_6, встановлено оціночну вартість майна підприємства згідно з передаточним балансом і документацією про результати інвентаризації, пунктом 12 (підпункт 12.3) встановлені вилучення вартості майна, у тому числі - державний житловий фонд.

Як зазначає позивач у відповідності з відомістю розшифровки пункту 12 акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Запорізького вогнетривкого заводу, зазначений список включає всі житлові будинки - об'єкти державного житлового фонду, проте в ньому відсутній житловий будинок №61 по вул. Орджонікідзе у м. Запоріжжі, тобто зазначений будинок увійшов до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», що є порушенням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" і наказу Фонду державного майна України № 345 від 13.06.94 "Про затвердження типових форм Реєстру акцій (часток, паїв), що належать державі у майні господарських товариств".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 3 зазначеного Закону його дія не поширюється на приватизацію об'єктів державного житлового фонду.

Також позивач вказує, що до складу цілісного майнового комплексу, який підлягає приватизації, не міг бути включений спірний житловий будинок, оскільки останній не виконує виробничих функцій та не входить до завершеного циклу виробництва.

На думку позивача включення житлового будинку №61 по вул. Орджонікідзе у м.Запоріжжя, як обєкту державного житлового фонду, до статутного фонду ВАТ «Запоріжвогнетрив»при його приватизації суперечить вимогам чинного законодавства.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогами про вилучення з незаконного володіння відповідача житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі, визнання права власності на житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі за державою в особі Фонду державного майна України та зобовязання відповідача передати у відання Запорізької міської ради житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст.ст. 387,392, 1212,1213 ЦК України.

Заслухавши представників сторін, оцінивши надані документи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння. Зокрема, правом на подання віндикаційного позову наділені як власники, так і титульні во лодільці, які на час подання позову не володіли цим майном. При цьому позивач повинен довести належність йому майна на праві власності чи на іншому речо вому праві. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний воло ділець майна, незалежно від того чи знає він про неправомірність і незаконність свого володіння, чи ні. При цьому незаконним володільцем визнається така осо ба, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Як відомо, підставами виникнення права власності слугують юридичні факти, перелік яких міститься у главі 24 ЦК.

Предметом віндикаційного позову виступає вимога власника, який не во лодіє майном, до особи, яка незаконно заволоділа цим майном, про повернення індивідуально визначеного майна із чужого незаконного володіння. Необхідно враховувати, що за віндикаційнним позовом може бути витребувана лише інди відуально визначена річ, оскільки призначенням такого позову є повернення лише того майна, яке було у власності особи (що неможливо у разі вибуття з володін ня власника речей, визначених за родовими ознаками).

Підставою віндикаційного позову будуть обставини, що підтверджують пра вомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факти, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача тощо. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між пози вачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна.

При розгляді справи суду була надана довідка ОП ЗМБТІ №8422 від 25.06.2010р., відповідно до якої на земельній ділянці за адресою вул. Орджонікідзе, 61 ум. Запоріжжя розташовані: житловий будинок - літ. А-3, А-4; гаражі - літ. Б, В, Г, К; склади - літ. Ж, З, И, Д, Е; замощення І.

У житловому будинку розташовані квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, житлові приміщення гуртожитку (літ. А-4) №/№ 28, 29, 30, 31, 32, 33, 33а, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54 та нежитлові приміщення 7, 9, 16, 17, 18.

Право власності зареєстровано на квартири №/№ 25, 26, 15, 21, 4, 12, 3, 27, 10, 19, 13, 14, 20, 22, 6, 11,21, 23, 5, 1, 8 житлові приміщення гуртожитку (літ. А-4) №/№ 28, 29, 37, 42, 53, 51, 34, 35, 38 та нежитлові приміщення №/№ 7, 9, 16, 17, 18 за фізичними та юридичними особами.

Також було повідомлено, що право власності на житловий будинок в цілому за адресою вул. Орджонікідзе, 61 у м. Запоріжжя зареєстровано за Запорізьким вогнетривким заводом на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 16.11.1990 р. № 465.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача саме до відповідача є безпідставними, нормативно та документально недоведеними.

Підстав для вилучення з незаконного володіння саме відповідача житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжя суд не вбачає, оскільки право власності на гуртожиток літ.А-4 в цілому за адресою вул. Орджонікідзе, 61 у м.Запоріжжя за відповідачем не зареєстровано.

Доводи позивача та прокурора спростовуються вищевикладеними обставинами.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в повному обсязі недоведеними, в їх задоволені належить відмовити.

Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, ст.387,392,1212 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 16 вересня 2010р.