ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.10 Справа № 27/66/10

Суддя Дроздова С.С.

За первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом: Відкрите акціонерне товариства Завод напівпровідників, м. Запоріжжя

про стягнення 63 570 грн. 19 коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж, м. Запоріжжя

про стягнення 137 449 грн. 92 коп. и 61, 64, 65

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 директор наказ № 1 від 16.10.1995 р., ОСОБА_2, дов. б/н від 02.04.2010 р., ОСОБА_3, дов. б/н від 02.04.2010 р.

Від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_4, дов. № 0115-1 від 15.01.2010 р.

Від третьої особи: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж, м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя 63 570 грн. 19 коп. заборгованості за договором підряду № ЗП90-03/2009 від 12.05.2009 р.

Ухвалою господарського суду від 01.03.2010 р. порушено провадження у справі № 27/66/10, судове засідання призначене на 06.04.2010 р.

02.04.2010 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області, в порядку ст. 60 ГПК України з зустрічною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж, м. Запоріжжя 137 449 грн. 92 коп. неустойки.

Ухвалою суду від 06.04.2010 р., на підставі ст. 60 ГПК України, судом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя прийнято до розгляду разом із первісним.

Згідно зі ст. 60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов має бути взаємно повязаний з первісним.

Зустрічний позов це позов, що подається відповідачем позивачу для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; предявляється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише до винесення судом першої інстанції рішення за первісним позовом. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємоповязаних вимог.

Зустрічний позов оформлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України і пов'язаний з первісним.

Розглянувши матеріали зустрічного позову, суд визнав надані матеріали достатніми для прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду.

Ухвалою суду від 06.04.2010 р. розгляд справи за первісним позовом та зустрічним позовом відкладався на 27.04.2010 р., на підставі 77 ГПК України.

У судовому засіданні, відкритому 27.04.2010р. оголошувалася перерва, на підставі ст. 77 ГПК України, для надання додаткових доказів та документів, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду спору, засідання суду призначено на 26.05.2010р.

Ухвалою суду від 26.05.2010 р. строк розгляду спору продовжено до 15.08.2010 р., на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України. Засідання суду призначено на 21.07.2010 р., оскільки сторони намагалися знайти порозуміння щодо врегулювання спору мирним шляхом.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою суду від 21.07.2010 р. суд відкладав розгляд справи на 11.08.2010 р., у звязку з необхідністю залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом Відкрите акціонерне товариства Завод напівпровідників, м. Запоріжжя та необхідністю надання додаткових доказів та документів, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду спору за первісним позовом та зустрічним позовом.

У судовому засіданні, відкритому 11.08.2010 р. оголошувалася перерва на підставі статті 77 ГПК України до 13.08.2010 р. дня надання додаткових доказів та проведення акту звірки.

13.08.2010 р. продовжено судовий розгляд справи № 27/66/10.

Відповідно до ст. 81-1 господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні, відритому 13.08.2010 р. позивач за первісним позовом підтримав заяву про уточнення розміру позовних вимог (по суті це заява про збільшення розміру позовних вимог, яка була подана до суду 25 травня 2010 року), в якій просить суд: стягнути з відповідача за первісним позовом 63 570 грн. 19 коп. заборгованості за договором підряду № ЗП90-03/2009 від 12.05.2009 р., 6 801 грн. 98 коп. суму пені, 1 139 грн. 01 коп. 3 % річних, 3 894 грн. 94 коп. інфляційних втрат.

Заява позивача за первісним позовом про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог прийнята судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Розгляду підлягають уточнені (збільшені) позовні вимоги про стягнення з відповідача 63 570 грн. 19 коп. заборгованості за договором підряду № ЗП90-03/2009 від 12.05.2009 р., 6 801 грн. 98 коп. штрафних санкцій, 1 139 грн. 01 коп. 3 % річних, 3 894 грн. 94 коп. інфляційних втрат.

Відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

13.08.2010 р. у засіданні суду представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) проти первісного позову заперечив, на підставах викладених у письмовому відзиві, вважає, що вимоги позивача не відповідають вимогам діючого законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи, і є такими що не підлягають задоволенню.

Позивач за зустрічним позовом підтримав зустрічні позовні вимоги у повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 137 449 грн. 92 коп. неустойки.

Представник третьої особи у судове засідання, відкрите 13.08.2010 р. не зявився. Про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких судом оглянуті в судовому засіданні 13.08.2010 р.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає вимоги позивача за первісним позовом такими, що підлягають частковому задоволенню, вимоги позивача за зустрічним позовом такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Господарським судом встановлено, що в 12.05.2009 р між ТОВ Спеценергомонтаж (субпідрядник) та ТОВ Ексістрой (генпідрядник) був укладений договір підряду № ЗП90-03/2009 та додаткові угоди до договору підряду № 1, 2, 3, 4, 5, 6, які є невідємною частиною договору, згідно з якими позивач зобовязався виконати роботи визначені цим договором.

Правовідносини сторін врегульовано договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонту речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно п. 1.1 договору в рамках договору генерального підряду № 90 від 27.03.2009 р., укладеного між генпідрядником та ВАТ «Завод напівпровідників» (замовник), генпідрядник доручає субпідряднику в порядку та на умовах даного договору в межах договірної ціни на свій ризик, власними силами та коштами виконати роботи по реконструкції комплексу виробництва водопроводу Цеху № 19 ВАТ «Завод напівпровідників», здати генпідряднику роботи у відповідності з затвердженим кошторисом та в обумовлені строки, усунути на протязі гарантійного строку експлуатації обєкта недоліки, обумовлені неякісним виконанням робіт, а генпідрядник зобовязується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт на підставі затверджених кошторисів та протоколів узгодження.

Відповідно до п. 3.3 договору кошторисна документація розроблюється субпідрядником попередньо, до початку робіт та надається генпідряднику для узгодження, після чого субпідрядник в установленому порядку затверджує її у замовника.

Строки виконання робіт та забезпечення матеріалами замовником, були змінені згідно протоколів оперативної наради, затверджених Головою правління ВАТ «Завод напівпровідників»ОСОБА_5 №№ 17, 18, 19, 20, 21. На нараді були присутні представники ТОВ «Спеценергомонтаж»та ТОВ «Ексістрой», які були проінформовані про зміну строків постачання матеріалів Замовника та строків виконання робіт за договором підряду № ЗП90-03-2009 від 12.05.2009 р.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 6 від 30.09.09 р. встановлений строк виконання робіт, відповідно до якого субпідрядник на протязі 5 календарних днів з моменту підписання даної додаткової угоди зобовязаний почати роботи, передбачені кошторисною документацією, та виконати їх на протязі 15 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1 договору генпідрядник забезпечує безперервне фінансування будівництва обєкту по узгодженню з субпідрядником у відповідності з графіком фінансування будівництва обєкту замовником та календарним графіком виконання робіт відповідно до додаткових угод, але в будь-якому разі після забезпечення фінансування замовником.

Відповідно до п. 5.4 договору генпідрядник здійснює як кінцевий розрахунок, так і щомісячно проміжні платежі за фактично виконані роботи відповідно підписаним уповноваженими представниками сторін та затвердженими замовником актами прийомки виконаних робіт, які є невідємною частиною додаткових угод до договору, та на підставі виставлених субпідрядником рахунків з урахуванням сплаченого авансу.

Акти виконаних робіт готує субпідрядник та передає їх для узгодження генпідряднику, генпідрядник на протязі 3 робочих днів перевіряє реальність актів та підписує їх в частині фактично виконаного обєму робіт. Після підписання актів генпідрядником, субпідрядник в установленому порядку затверджує їх у замовника. Оплата виконаних робіт здійснюється через 20 днів після узгодження актів замовником, але в будь-якому разі протягом 5 банківських днів після розрахунку замовника з генпідрядником.

Акти виконаних робіт замовником - ВАТ «Завод напівпровідників»затверджені, кошти за виконані в серпні, вересні і жовтні 2009 р. роботи генпідрядником - ТОВ «Ексістрой» 16.12.2009р. отримані. Це підтверджено в листі замовника № 335 від 04.02.2010р. де чітко сказано, що за серпень, вересень, жовтень по підписаним актам оплата здійснена в повному обсязі; та в листі Замовника № 660 від 26.02.2010р. ВАТ «Завод напівпровідників»повідомляє, що станом на 17.02.2010 року повністю оплатив кредиторську заборгованість перед ТОВ «Ексістрой».

В строк серпень-жовтень 2009 р.р. між позивачем та відповідачем підписані акти виконаних робіт на суму 63 570 грн. 19 коп.

На виконання умов договору ТОВ «Спеценергомонтаж»в повному обсязі

виконало умови договору.

Починаючи з 20.08.09 р. генпідрядник порушує умови договору, так за роботи виконані в липні 2009 р. платіж надійшов 09.09.09 р., що на 19 днів пізніше, ніж передбачено договором та припинив розрахунки за виконані ТОВ «Спеценергомонтаж»роботи.

Генпідрядник «Ексістрой»порушив умови договору № ЗП90-03/2009, п. 5.4 про розрахунки, п. 3.3 договору та п. 2 додаткових угод № 1,2,3,4,5,6 про передачу субпідряднику матеріалів замовника і не має права по договору вимагати виконання робіт у повному обсязі та в зазначені строки не розрахувавшись за вже виконані роботи.

На підставі п.5.7 договору підряду № ЗП90-03/2009 від 12 травня 2009 р. ТОВ «Спеценергомонтаж»зупинило виконання послідуючих робіт до повної оплати виконаних і звернулося до ТОВ «Ексістрой»з листом № 1 від 04.01.2010 р. з попередженням.

Відмова ТОВ «Ексістрой»в оплаті виконаних ТОВ «Спеценергомонтаж»робіт за серпень, вересень та жовтень 2009 р. з посиланням на те, що роботи виконані не в повному обсязі безпідставна, так як п. 5.1 договору передбачена щомісячна оплата виконаних робіт і ТОВ «Ексістрой»здійснювало її по липень 2009 року.

Пунктом 5.7 договору передбачені умови призупинки робіт в разі затримки їх оплати більше ніж на 30 днів.

Крім того, 27.03.2009 р. між ВАТ «Завод напівпровідників»(замовник) і ТОВ «Ексістрой»(генеральний підрядник) був укладений договір генерального підряду № 90 від 27.03.09 р. (на виконання підрядних робіт, відповідно до якого генеральний підрядник прийняв на себе зобов'язання виконати власними і залученими силами роботи з реконструкції комплексу виробництва водню цеху №19 ВАТ «Завод напівпровідників», що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16.

Згідно умов Договору генерального підряду № 90 генеральний підрядник ТОВ «Ексістрой» мав право залучати до виконання робіт субпідрядні організації. Взаємовідносини та взаєморозрахунки між Генпідрядниками та його субпідрядниками регулювались відповідними договорами між ними.

ВАТ «Завод напівпровідників»не мав та не має відношення до взаємовідносин між ТОВ «Ексістрой»та його субпідрядниками оскільки виконанні роботи за договором генерального підряду ВАТ «Завод напівпровідників»приймав за актами виконаних робіт саме у ТОВ «Ексістрой».

У зв'язку з тим, що ТОВ «Ексістрой»порушив строки виконання робіт за вищевказаним договором ВАТ «Завод напівпровідників»звернулося до суду з позовом про розірвання договору та стягнення штрафних санкцій.

Згідно ухвали від 24.03.2010р. у справі № 7/23/10 між ВАТ «Завод напівпровідників»та ТОВ «Ексістрой»господарським судом Запорізької області затверджена мирова угода щодо розірвання договору генерального підряду № 90 від 27.03.2009р. та про відсутність взаємних майнових претензій сторін.

Замовником - ВАТ «Завод напівпровідників»не придбані, а генпідрядником - ТОВ «Ексістрой»не передані матеріали для їх виконання.

Для виконання робіт у повному обсязі та в зазначені строки за додатковими угодами № 1,2,3,4,5,6 необхідно було передати матеріалів замовника на суму 1 637 719,20 грн., а передано по акту № 7 від 14 вересня 2009 р. всього на суму 856 074,00 грн.

Передача ТОВ «Ексістрой»матеріалів замовника по акту № 7 свідчить про те, що ТОВ «Ексістрой»вважало своїм обов'язком по договору передавати їх.

На день розгляду справи у господарському суді заборгованість відповідача перед позивачем склала 63 570 грн. 19 коп., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 25.12.09 р.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов'язань однією із сторін договору зволікає як правові наслідки можливість розірвання договору, вимагати відшкодування завданих збитків, а також стягнення неустойки.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 6801,98 грн. (відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 25.05.10р.)

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 1, 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 5 ст. 231 ГК України у разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов'язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 6 статті 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов'язань, визначається відповідним суб'єктом господарювання - господарською організацією.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розглянувши розрахунок суми пені, господарський суд дійшов висновку, що він складений необґрунтовано та суперечить вимогам діючого законодавства України, оскільки відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеню потрібно розраховувати, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ та за строк, що не перевищує 6 місяців.

Сторонами при укладені договору підряду № ЗП90-03/2009 не було передбачено стягнення пені з винної сторони за неналежне виконання умов договору.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення пені у розмірі 6801 грн. 98 коп. не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 139 грн. 01 коп. 3 % річних та 3 894 грн. 94 коп. інфляційних втрат.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 139 грн. 01 коп. 3 % річних та 3 894 грн. 94 коп. інфляційних втрат обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення первісних позовних вимог.

02.04.2010 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Ексістрой, м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області, в порядку ст. 60 ГПК України з зустрічною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж, м. Запоріжжя 137 449 грн. 92 коп. неустойки.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, позивач зазначив наступне:

Між ТОВ «Ексістрой»- генпідрядник та ТОВ «Спеценергомонтаж»субпідрядник, був укладений договір підряду № ЗП90-03/2009 від 12.05.2009р. на виконання робіт по реконструкції комплексу виробництва водню цеху № 19 ВАТ «Завод напівпровідників», надалі замовник.

Узяті на себе зобов'язання відповідач виконав не в повному обсязі і з порушенням встановлених термінів на виконання, у зв'язку з чим позивач зазнав значних збитків та за умовами Договору це є підставою для нарахування штрафних санкцій .

Згідно п. 1 додаткової угоди № 5 від 21.08.2009 р. до договору субпідрядник зобов'язується на власний ризик, власними силами, з власних матеріалів і матеріалів замовника виконати додаткові роботи «Реконструкція станції по виробництву водню. Обв'язування безмастильних компресорів водневої станції (Інв. № 447084, 447085. Код 4.1.2). Споруда 301 ВАТ «Завод напівпровідників».

Згідно п. 2 додаткової угоди № 5 вартість робіт і матеріалів згідно кошторисної документації складає 48 688,80 грн.»

Згідно п. 3 додаткової угоди № 5 субпідрядник протягом 5 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди зобов'язаний почати роботи і виконати їх протягом 14 календарних днів.

Таким чином весь об'єм робіт, передбачений додатковою угодою № 5, субпідрядник повинен був виконати до 10.09.2009 р. Роботи у передбаченому об'ємі субпідрядником не виконані. Ніяких обґрунтувань зупинки виконання робіт генпідрядникові не пред'явлено.

Згідно п. 16.7 договору при затримці з вини субпідрядника термінів виконання робіт і здачі об'єкту він платить генпідрядникові неустойку у вигляді штрафу у розмірі 0,05% від суми кошторисної вартості робіт за кожен день в перший місяць затримки і 0.1% за кожен наступний день до фактичної здачі об'єкту. Загальна сума штрафу не повинна перевищувати 10% від суми кошторисної вартості.

За таких обставин, сума штрафу за невиконання зобов'язань за додатковою угодою № 5 складає 6 158 грн. 02 коп.

Згідно п.1 додаткової угоди № 6 від 30.09.2009 р. до договору субпідрядник зобов'язується на власний ризик, власними силами, з власних матеріалів і матеріалів замовника виконати додаткові роботи «Реконструкція станції по виробництву водню, установка очищення і осушення водню водневої станції цеху № 19.»

Згідно п. 2 додаткової угоди № 6 вартість робіт і матеріалів згідно кошторисної документації складає 1 541 646,00 грн.

Згідно п. 3 додаткової угоди № 6 субпідрядник протягом 5 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди зобов'язаний почати роботи і виконати їх протягом 15 календарних днів.

Весь об'єм робіт, передбачений додатковою угодою № 6, субпідрядник повинен був виконати до 21.10.2009 р.

Роботи у передбаченому об'ємі субпідрядником не виконані, ніяких обґрунтувань зупинки виконання робіт генпідрядникові не пред'явлено.

Згідно п. 16.7 договору при затримці з вини субпідрядника термінів виконання робіт і здачі об'єкту він платить генпідрядникові неустойку у вигляді штрафу у розмірі 0,05% від суми кошторисної вартості робіт за кожен день в перший місяць затримки і 0.1% за кожен наступний день до фактичної здачі об'єкту. Загальна сума штрафу не повинна перевищувати 10% від суми кошторисної вартості.

Враховуючи викладене, сума штрафу за невиконання зобов'язань за додатковою угодою № 6 складає 132 581 грн. 04 коп.

Загальна сума штрафних санкцій склала 137 449 грн. 92 коп.

Посилання відповідача за зустрічним позовом, на те, що порушення строків виконання зобовязань сталось не з його вини, не може бути прийнятим, оскільки згідно умов договору, викладених у п.4.7 при виникнені обставин, які не залежать від субпідрядника (відповідача за зустрічним позовом), і перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, ТОВ Спеценергомонтаж може ставити питання про перегляд таких строків. Рішення про перегляд строків оформлюється додатковою угодою з обґрунтуванням обставин. Жодної пропозиції про перегляд, як зазначив в засіданні суду представник позивача за зустрічним позовом не надходило від відповідача за зустрічним позовом, додаткові угоди про перегляд строків не укладались. Пропозицій про необхідність зміни або розірвання договору від відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Посилання ТОВ Спеценергомонтаж на те, що ТОВ Ексістрой не передав вчасно необхідні матеріали що і спричинило зрив строків виконання робіт , не відповідає умовам договору, протоколи оперативних нарад, надані відповідачем свідчать, що відповідальним виконавцем за постачання матеріалів у цих протоколах вказаний ТОВ Спеценергомонтаж, тобто останній це і підтверджує, що за умовами договору є відповідальним виконавцем постачання обєкту будівництва необхідними матеріалами. В зазначених протоколах встановлені строки виконання : 24.09.09р.,08.10.09р.,12.11.09р., 30.11.09р., а роботи передбачені договором не виконані до 31.12.09р.

Підсумовуючи викладене, вина відповідача, як відповідального виконавця за постачання обєкту будівництва матеріалами, роботи, передбачені договором, не виконані у встановлений строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов'язань однією із сторін договору зволікає як правові наслідки можливість розірвання договору, вимагати відшкодування завданих збитків, а також стягнення неустойки.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобовязаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, суд зменшив суму заявлених у зустрічному позові 137 449,92грн., керуючись ст.83 п.3 ГПК України права господарського суду щодо прийняття рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення зустрічних позовних вимог у розмірі 70 000 грн. 00 коп. неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні 13.08.2010 р. за згодою представників позивача та відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом та за зустрічним позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 46, 49, 60, 75, 82 - 85 ГПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой (69013 м. Запоріжжя вул. Базова 2-В, , р/р 6231 в Донецькому філіалі АКБ Укрсоцбанк МФО 314011) на користь ТОВ Спеценергомонтаж (69001 АДРЕСА_1 у ВАТ КБ Актив-банк, МФО 300852) 63 570 (шістдесят три тисячі пятсот сімдесят)грн.19коп. борг за договором, 1 139 (одна тисяча сто тридцять девять) грн. 01коп.- 3% річних, 3 894 (три тисячі вісімсот девяносто чотири) грн. 94коп. інфляційних втрат, 686 (шістсот вісімдесят шість)грн.04коп. державного мита та 214 (двісті чотирнадцять) грн. 71коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4.Зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ Спеценергомонтаж (69001 АДРЕСА_1 у ВАТ КБ Актив-банк, МФО 300852) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ексістрой (69013 м. Запоріжжя вул. Базова 2-В, , р/р 6231 в Донецькому філіалі АКБ Укрсоцбанк МФО 314011) неустойку у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч)грн.00коп. державне мито у розмірі 700 (сімсот)грн. 00коп., 120 (сто двадцять) грн. 18коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5. В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України та підписано 20.08.2010р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.