ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.04.10 Справа № 23/71

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Галка Макс»(м. Львів)

на рішення Господарського суду Львівської області

від 06.10.2009р. у справі № 23/71

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Галка Макс»(м. Львів)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Львівський виноробний завод»(м. Львів)

про стягнення 45030,98 грн

за участю представників: не зявились

Рішенням від 06.10.2009р. у справі №23/178 Господарського суду Львівської області (суддя Бортник О.Ю.) задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Галка Макс»(м. Львів) про стягнення 45030,98 грн.

Не погоджуючись із зазначеним процесуальним документом, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Галка Макс»(м. Львів) подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить рішення Господарського суду Львівської області скасувати, з огляду на наступне:

- суд не врахував тієї обставини, що справа № 4/29 (1/336-9/24) слухалась судами неодноразово, а по суті справи рішення судів різних інстанцій виносилось як в користь позивача, так і в користь відповідача;

- рішення Господарського суду Львівської області у справі № 4/29, яким встановлено закінчення 22.12.06 дії договору оренди №26, набрало законної сили лише 09.02.09. До цього ж часу, відповідач правомірно користувався обєктом оренди за договором оренди №26 нерухомого державного майна від 22.12.03;

- на момент укладення договору №26 від 22.12.03 законодавством України не було передбачено відповідальності наймача за неповернення речі у вигляді подвійної орендної плати за час прострочення повернення, а отже норма ст. 785 ЦК України щодо відносин нерухомого державного майна договором оренди №26 застосуванню не підлягає, інше.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Рівненської області - відсутні, з огляду на наступне:

22.12.03 між сторонами у справі було укладено договір оренди нерухомого державного майна №26 (а.с. 5-9).

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Львівської області від 23 липня 2008 р. у справі № 4/29 (1/336-9/24), яке набрало законної сили, встановлено, що на підставі договору оренди нерухомого майна № 26 позивач передав відповідачу в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, що є на балансі третьої особи у справі і знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Погулянка, 26, загальною площею 1 652,35 кв. м, до складу якого входили: інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничного корпусу (1 поверх № № 11, 12, 13, 23, 24, 25, 26, 27 половина 28) площею 619,85 кв. м; інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничного корпусу (2 поверх № № 38, 39, 40, 51, 52, 54, 55) площею 548,8 кв. м; інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничного корпусу підвал (№ № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10) площею 423,1 кв. м; інв. № 012 частина будівлі прохідної (№ № 6, 7, 8, 9, 5, 4) площею 60,6 кв. м. Майно передано в оренду 22 грудня 2003 року. Сторони домовились (п.п. 2.4., 3.1., 3.2. договору), що орендна плата за базовий місяць оренди листопад 2003 р. становить 3792,08 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди грудень 2003 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди листопад 2003 р. на індекс інфляції грудня 2003 р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції звітного місяця. У разі припинення Договору майно повертається орендарем балансоутримувачу в тижневий термін. Майно вважається поверненим з моменту підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до п 10.1. договору передбачено, що цей договір діє з дати підписання і його укладено терміном на три роки. Відповідно до вищезгаданого рішення у справі № 4/29 (1/336-9/24), дія договору оренди нерухомого державного майна № 26 закінчилась 22 грудня 2006 р. і відповідача виселено з приміщень, орендованих по договору № 26.

При цьому, ні під час розгляду даної справи в Господарському суді Львівської області, ні при її перегляді в порядку апеляційного провадження відповідачем у справі не було подано доказів повернення орендованого майна.

За таких обставин, місцевий господарський сул зробив вірний висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 45030,98 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю з 01.09.2008 р. по 28.02.2009 р.

Разом з цим, твердження скаржника про те, що на момент укладення договору №26 від 22.12.03 законодавством України не було передбачено відповідальності наймача за неповернення речі у вигляді подвійної орендної плати за час прострочення повернення, а отже норма ст. 785 ЦК України щодо відносин нерухомого державного майна договором оренди №26 застосуванню не підлягає, не може бути визнане підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до п. 10 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення»ЦК України правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 1 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

При цьому, беручи до уваги ту обставину, що договір оренди № 26 від 22.12.03 продовжував діяти після 01.01.04, а іншої відповідальності за неналежне виконання його умов щодо повернення обєкта оренди після закінчення строку дії договору, він не передбачав, судом цілком правомірно було застосовано норму ст. 785 ЦК України, за наслідком чого й стягнуто пеню.

Щодо твердження скаржника про те, що до набрання рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 4/29 законної сили відповідач правомірно користувався обєктом оренди за договором оренди №26 нерухомого державного майна від 22.12.03, то Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що чинне законодавство ставить в залежність правомірність користування орендованим майном від умов, встановлених відповідними законами чи договором.

При цьому, зазначене вище рішення суду, на яке послався скаржник лише встановлює правильність нарахування пені за відповідний строк, а сам факт його прийняття Господарським судом Львівської області не може бути підставою для встановлення іншого строку, за який вказана пеня за несвоєчасне повернення обєкта оренди повинна стягуватись.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі матеріали, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд належним чином дослідив усі обставини, що мають значення для справи при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в:

Рішення від 06.10.2009р. у справі №23/178 Господарського суду Львівської області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

суддя Юркевич М.В.

суддя Городечна М.І.