Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

08 лютого 2010 року справа № 63/204-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя - Могилєвкін Ю.О. судді - Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі Голозубової О.І.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу відповідача вх. № 133Х/3-7 на рішення господарського суду Харківської області від 21.12.09 року по справі № 63/204-09

за позовом - ВАТ "Ольга", м. Харків

до - ВАТ "ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА" в особі філії ВАТ "ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА" "Харківський молочний комбінат", м. Харків

3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Науково-виробнича група "АкваКом", м. Харків

про стягнення 3096,38 грн., -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 3096,38 грн. збитків, що спричинені позивачу внаслідок пошкодження водієм відповідача ОСОБА_3 04.01.2008 року ролетів при парковці за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 167/1, посилаючись на вимоги ст.ст. 1192, 1187 ЦК України. Також, позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.12.09 року по справі № 63/204-09 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Вімм-Білль-Данн Україна" в особі Філії Відкритого акціонерного товариства "Вімм-Білль-Данн Україна" "Харківський молочний комбінат" м. Харків на користь Відкритого акціонерного товариства "Ольга" м. Харків - 3096,38 грн. збитків, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити, оскільки вважає, що рішення прийняте із грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права; окрім того, є не доведеними обставини, що мають значення для справи та які суд визнав встановленими, судом взагалі не в повному обсязі з'ясовані такі обставини; висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи; а саме рішення є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як зазначає позивач у своїй скарзі, при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушив вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи в судовому та неправильно застосував норми матеріального права, а саме вимог передбачених частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України.

Проте, пославшись на вимоги означеної правової норми в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції при вирішенні справи не застосував її вимоги до спірних правовідносин, чим порушив зазначену норму матеріального права. Неправильне застосування вимог частини 2 статті 1187 ЦК України відбулося внаслідок не дослідження судом першої інстанції факту укладання договору фінансового лізингу № 37 від 25 квітня 2007 року, відповідно до якого транспортний засіб ГАЗ 3307 (державний номер НОМЕР_1) передано в лізинг Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича група "АкваКом" (надалі - ТОВ "НВФ "АкваКом"), що підтверджується актом приймання-передачі від 03 травня 2007 року. Однак, зазначені обставини залишилися поза увагою суду, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення. При цьому, згідно до статті 806 ЦК України:

1.За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

2.До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу, статтею 804 ЦК України встановлений обов'язок наймача "відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв'язку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 цього Кодексу". Враховуючи викладене, особою, зобов'язаною відшкодувати збитки, спричинені ВАТ "Ольга" у зв'язку з використанням транспортного засобу ГАЗ 3307 (державний номер НОМЕР_1) є ТОВ "НВГ "АкваКом", а не ВАТ "ВБД-УКРАЇНА", як то помилково визначено оскаржуваним рішенням. Також суд, за відсутності належних та допустимих доказів в оскаржуваному рішенні помилково зазначив, що "04 січня 2008 року водієм відповідача ОСОБА_3 ... при парковці... було пошкоджено розсувні ролети" - вказана особа не перебувала у трудових відносинах із ВАТ "ВБД-УКРАІНА". Такі фактичні обставини виключають покладання на ВАТ "ВБД-Україна" відповідальності за шкоди також й з посиланням на приписи статті 1172 ЦК України.

Проте, суд в оскаржуваному рішенні дійшов передчасного та помилкового висновку про можливість задоволення позовних вимог, вирішив справу всупереч вказаним нормам матеріального права і прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Наслідком неправильного застосування судом норм матеріального права стало порушення ним і норм процесуального права, зокрема статті 43 ГПК України щодо необхідності всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом як зазначено вище не з'ясовані обставини встановлення у відповідному порядку особи, винної у заподіянні шкоди.

Оскаржуване рішення взагалі не містить жодного посилання на докази і обставини, на які посилалося ВАТ "ВБД-УКРАЇНА" в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Таким чином, на думку відповідача, оскаржуване рішення ґрунтується не на належним чином встановлених обставинах, а виключно на безпідставних припущеннях позивача, що також є порушення приписів статті 42 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в частині викладення в оскаржуваному рішенні лише доводів та доказів ВАТ "Ольга" (сторони, на користь якої прийняте рішення). При цьому, пунктом 4 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 10 грудня 1996 року № 02-5/422 "Про судове рішення" визначено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування та ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В порушення приписів статті 42 ГПК України в оскаржуваному рішенні доводи та докази ВАТ "ВБД-УКРАЇНА" залишені поза увагою суду, аргументи відзиву на позов - безпідставно та немотивовано відхилені. Тобто, судом деякі обставини взагалі не досліджувалися та не були ним враховані ані під час розгляду справи, ані при винесенні оскаржуваного рішення - що призвело також до порушення вимог статті 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

ВАТ "ВБД-УКРАЇНА" вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області у справі № 63/204-09 від 21 грудня 2009 року прийняте із грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права; окрім того, обставини, що мають значення для справи та які суд визнав встановленими, є не доведеними, судом взагалі не повно з'ясовані такі обставини: висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи: а саме рішення є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що для розгляду справи від сторін необхідно витребувати додаткові пояснення, судова колегія, керуючись ст.ст. 77; 99 ГПК України, -

ухвалила:

1. Розгляд апеляційної скарги відкласти на 01 березня 2010 р., на 14-40 год., який відбудеться у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду, за адресою: м.Харків-61022, пр. Леніна, 5; зал судового засідання № 4 (кімн.108), 1-й поверх.

2. Позивачу надати у судове засідання письмові пояснення та докази того, що на час завдання збитків 04.01.2008 року водієм ОСОБА_3, транспортний засіб ГАЗ 3307 (державний номер НОМЕР_1) був власністю відповідача, письмові пояснення з підстав не виклику представника відповідача для складання акту про завдання шкоди, підписання зазначеного акту з представником іншої юридичної особи, а також зазначення підстав незвернення до правоохоронних органів щодо завдання шкоди гр. ОСОБА_3 та відповідно наданої до справи розписки про сплату суми завданої шкоди.

3. Відповідачу надати в судове засідання письмові пояснення та докази того, що на час завдання збитків 04.01.2008 року водієм ОСОБА_3, транспортний засіб ГАЗ 3307 (державний номер НОМЕР_1) не був власністю відповідача, довідку за підписом керівника на начальника відділу кадрів про те, що на час завдання збитків 04.01.2008 року водієм ОСОБА_3 він був працівником підприємства та не виконував завдання підприємства.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

судді Пушай В.І.

ОСОБА_4