ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2010 р. Справа №17/101

за позовом Акціонерного виробничо - комерційного товариства відкритого типу "Рівенська кондитерська фабрика", м.Рівне

до Приватного підприємства "Українська транспортно-торгівельна компанія", м.Кременчук

про стягнення 3 360,41 грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 03.12.07р.

Склад суду змінено згідно ухвали заступника голови господарського суду Полтавської області ОСОБА_2 від 28.10.2010р.

Суть спору: Розглядається позовна заява акціонерного виробничо-комерційного товариства відкритого типу "Рівненська кондитерська фабрика" до приватного підприємства "Українська транспортно-торгівельна компанія" про стягнення заборгованості за перевезення вантажу у розмірі 3360,41 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не зявився.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В засіданні 02.11.2010р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи:

23.05. між АВК ТВТ "Рівенська кондитерська фабрика" та Приватним підприємством "Українська транспортно-торгова компанія" було укладено Договір - заявку на перевезення вантажу за маршрутом Київ-Рівне-Коростень-Київ.

Відповідно до умов Договору-заявки перевізник виставляє рахунок на оплату наданих послуг протягом суми банківських днів після відвантаження вантажу, який оплачується заявником при обов"язковій наявності маршрутного листа з печатками вантажовідправника та вантажоотримувача, накладної з печатками вантажовідправника та вантажоотримувача, товарно-транспортної накладної з їх печатками, а в разі складання акту - акт з печаткою вантажоотримувача.

Вказану умову Договору-заявки позивач не виконав, адже жоден з вищевказаних документів на адресу відповідача не направив. Окрім того, замість сьоми банківських днів після відвантаження вантажу позивач надіслав через півроку після відвантаження, тобто 30.11.2009р.

До позовної заяви не додано доказів надіслання відповідачу зазначених вище документів. Позивачем надана копія повідомлення про вручення поштового відправлення, під реквізитами якого зазначено перелік документів. Діючим законодавством не передбачено зазначення у повідомленні про вручення поштового відправлення переліку документів, що направляються відповідачу, а тому надана копія повідомлення про вручення поштового відправлення доказом направлення відповідачу перелічених в копії документів не являється.

Належних доказів направлення відповідачу передбачених договором-заявкою документів позивач не надав.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (Роз"яснення ВАСУ від 10.12.96р. №02-5/422 "Про судове рішення").

Як зазначається в частині першій ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Вказаний спір між позивачем та відповідачем про стягнення 3360,41 грн. розглядався господарським судом Полтавської області (справа №9/79, суддя Тимошенко К.В.) і був залишений без розгляду ухвалою від 20.08.2010р. на підставі п.5 ст.81 ГПК України у зв"язку з тим, що позивач без поважних причин не надав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, та повідомив про їх відсутність.

04.10.2010р. позивач вдруге пред"явив даний позов, не надавши належних і переконливих доказів надання відповідачеві послуг з перевезення 23.05.2009р. за маршрутом Київ-Рівне-Коростень-Київ згідно товарно-транспортної накладної №041369/09.

В акті №ОУ-0000155 без дати не вказано ні номер товарно-транспортної накладної, ні маршрут доставки вантажу, у той час як в Договорі-заявці передбачено, що замовник здійснює оплату послуг перевізника відповідно до двохстороннього акту виконаних робіт, у якому вказується номер товарно-транспортної накладної, маршрут доставки вантажу, ставка перевезення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як необгрунтовані.

Керуючись ст.ст. 43, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Плеханова Л.Б.