ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. Справа № 16/70/10

За позовом: Миколаївської обласної спілки споживчих товариств (54001, м. Миколаїв, вул.Велика Морська,49)

До відповідача: Фізичної особи - підприємця Воронової Ірини Вікторівни (АДРЕСА_1)

Про: стягнення 3116,60 грн.

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Соболєва І.О., дов. № 01-01/472 від 21.07.2009 р.

Від відповідача:

В засіданні приймає участь:

Миколаївська обласна спілка споживчих товариств звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Воронової Ірини Вікторівни про стягнення 3116,60 грн. заборгованості.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився. Відзив на позовну заяву до суду не надав, позов не оспорив. При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами за їх відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

На підставі заяви Відповідача від 05.05.2008р. між Миколаївською облспоживспілкою (Орендодавець) та Відповідачем (Орендар) було укладено Договір № 13 від 02 червня 2008 року щодо оренди службового приміщення (надалі - Договір оренди), розташованого на четвертому поверсі адмінбудівлі Миколаївської облспоживспілки за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 49, загальною площею 13,8 кв.м .

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, яке виникло внаслідок дії договору оренди між Позивачем та Відповідачем полягає в тому, що відповідач, як зобов'язана сторона за договором, зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру, а саме - сплатити грошові кошти, на користь Позивача, який відповідно має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За пунктом 4.1. - строк дії договору складав один рік з моменту прийняття об'єкту оренди за актом приймання передачі. Акт було підписано сторонами 02.06.2008р.

Відповідно до п. 5.1 Договору оренди, розмір щомісячної орендної плати за об'єкт оренди становив 700 (сімсот) грн. у т.ч. ПДВ.

Згідно п. 5.3. Договору оренди - Сторони домовились, що орендна плата повинна сплачуватись наперед не пізніше 10 числа кожного місяця.

Пунктом 7.1. Договору оренди встановлено, що Орендар прийняв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати орендні платежі.

Згідно п. 9.1 Договору оренди - у випадку прострочення по оплаті орендних платежів Орендар сплачує пеню у розмірі 0.2% від суми боргу за кожен ден прострочення.

Станом на 01.01.2009р., у зв'язку із виникненням заборгованості по сплаті орендних платежів у сумі 2650,00 грн., Миколаївської облспоживспідкою, в порядку ст. 6 Господарського процесуального кодекс України, Відповідачу було направлено претензію вих. № 01-01/48 від 21.01.2009 р. про сплату заборгованості на загальну суму 3179,70 грн., з яких: 2 650,00 грн. - сума основного боргу та 529,69 - сума пені. Також, у претензії було зазначено, що у випадку незадоволення відповідачем вимоги за претензією, облспоживспілка буде змушена звернутись до суду за примусовим стягненням суми заборгованості покладанням на підприємця, як на винну сторону, всіх витрат по справі.

Згідно ст. 7 ГПК - претензія підлягає розгляду в місячний строк, яки обчислюється з дня одержання претензії.

Відповідач звернувся листом від 22.01.2009р., за яким просив достроково - 22.01.2009р. - розірвати договір оренди № 13 від 01.06.2008р.

Відповідно до особистого підпису Відповідача, претензія була отримана ним 28.01.2009р. Термін для розгляду претензії сплив 28.02.2009р.

Задоволення вимог за претензією, а саме - відшкодування заборгованості Відповідачем у визначений законодавством термін проведено не було.

Одночасно із направленням претензії, Відповідачу було запропоноване підписати додаткову угоду (№ 1 від 28.01.2009р.) до договору оренди, якої затвердити графік погашення заборгованості на наступних умовах:

до 01.03.2009р. Орендар зобов'язувався погасити заборгованість у сумі 500,00 грн.;

до 01.04.2009р. Орендар зобов'язувався погасити заборгованість у сумі 679,70 грн.

Також, пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 28.01.2009р. було передбачено, що договір оренди № 13 від 02.06.2008р. вважається достроково розірваним з 22.01.2009р.

Згідно п. 10.3. вказаного договору, його дострокове розірвання не звільняє Орендаря від виконання своїх зобов'язань по сплаті заборгованості по орендним платежам, що були нараховані за період користування об'єктом оренди.

25.04.2009р. Відповідач звернувся до облспоживспілки із заявою про надання дозволу на відстрочення оплати заборгованості до серпня місяця 2009 року.

Листом № 01-01/282 від 29.04.2009р. облспоживспілка погодила відстрочення оплати суми заборгованості до 24.08.2009р. Крім того, у даному листі було зазначено, що у разі ненадходження на рахунок облспоживспілки коштів по оплаті заборгованості у встановлений термін, Миколаївська облспоживспілка буде змушена звернутись до суду за примусовим стягненням заборгованості.

Станом на момент подання даної позовної заяви Відповідач своє зобов'язань щодо відшкодування суми заборгованості не виконав.

Згідно бухгалтерської довідки, заборгованість відповідача за період 02.09.2008р. по 22.01.2009р. становить 3 116,60 грн.

Статтею 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 Цивільного Кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України - закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим ГК, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3116,60 грн. заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги законні, матеріалами справи обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Воронової Ірини Вікторівни (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Миколаївської обласної спілки споживчих товариств (54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська,49; код 01759796) 3116,60 грн. заборгованості, 102,00 грн. -держмита та 236,00 грн. -витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Д.Фролов