ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.10 Справа № 9/4/10

Суддя Боєва О.С.

За позовом: Першого заступника прокурора м. Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідачів: 1. Управління праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради (69009, м. Запоріжжя, вул. Аматорська, 56);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Автостандарт (69067, м. Запоріжжя, вул. Вроулавська, 21-1)

про стягнення суми 54447 грн. 75 коп.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників:

Від прокурора Палагута О.В. (посвідчення №186 від 28.09.2006р.);

Від позивача не зявився;

Від відповідача-1 ОСОБА_1 (довіреність № 12107/07 від 23.11.2010р.);

Від відповідача-2 ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.11.2010р.), ОСОБА_3 (директор, протокол № 1 від 07.10.2003р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з ТОВ Автостандарт отриманої ним компенсаційної виплати за перевезення окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті в сумі 54447 грн.75 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.10.2010р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 9/4/10, судове засідання призначено на 02.11.2010р. Ухвалою суду від 02.11.2010р. в порядку ст. 30 ГПК України викликано у судове засідання уповноваженого представника Управління транспорту та звязку Запорізької міської ради для дачі пояснень стосовно того, чи здійснювало управління контроль за виконанням підприємством-перевізником - ТОВ Автостандарт, кількості перевезених окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 427 від 22.10.2009р., цією ж ухвалою на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 23.11.2010р., потім на 21.12.2010р.

21.12.2010р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Прокурор підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, що подана у судовому засіданні 21.12.2010р. та в порядку ст. 22 ГПК України прийнята судом до розгляду, оскільки дана заява фактично є поясненням до позовної заяви щодо правової природи заявлених позовних вимог. Просить

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Автостандарт (відповідач-2) безпідставно отриману компенсаційну виплату за перевезення окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті в сумі 54447 грн.75 коп. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що відповідачами не дотримано вимог чинного законодавства щодо виплати компенсації витрат, повязаних з безоплатним перевезенням окремих категорій громадян. Так, прокурор, вважає, що внаслідок не здійснення Управлінням транспорту та звязку Запорізької міської ради перевірок обліку автоперевізником відповідачем-2, кількості перевезених окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті, що передбачено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 427 від 22.10.2009р., ТОВ Автостандарт (відповідач-2) не мав законних підстав для отримання вказаної компенсаційної виплати. Просить позов задовольнити на підставі ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування, Закону України Про автомобільний транспорт, ст. 526 ЦК України, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 427 від 22.10.2009р.

Позивач у судові засідання не зявлявся, витребувані судом документи не надав.

Відповідач-1 проти позову заперечив, вважає, що відсутність перевірок з боку Управління транспорту та звязку Запорізької міської ради не є підставою для ненадання компенсаційних витрат ТОВ Автостандарт, повязаних з пільговим перевезенням окремих категорій громадян. Виплати відповідач-1 здійснював відповідно до умов договору № 27/10-П від 21.07.2010р., що укладений між Управлінням праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради та ТОВ Автостандарт, та відповідно до вимог чинного законодавства. Просить у позові відмовити.

Відповідач-2 також проти позову заперечив, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву (отриманий у судовому засіданні 02.11.2010р.), у доповненні до нього (надійшло до суду 23.11.2010р.) та у доповненні до відзиву, що надійшло до суду 21.12.2010р., зазначив, зокрема, про наступне. По-перше, в позовній заяві не викладено вимоги до Управління праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради (відповідача-2 у справі). По-друге, єдиною підставою позову прокурором зазначено відсутність перевірок структурним підрозділом позивача Управлінням транспорту та звязку Запорізької міської ради, підприємства перевізника (відповідача-2). Вважає, що законними підставами для виплати є не акти перевірки, а договір. Крім того, відсутність перевірок не викликає безумовне встановлення факту, що перевізником допускалися порушення, які потягли неможливість компенсації витрат. По-третє, підставою для будь-якої відповідальності є вина. Зважаючи на зміст позовних вимог, Управління транспорту та звязку Запорізької міської ради не виконує приписів рішення № 427 від 22.10.2008р. при цьому, на думку прокурора, відповідальність повинен нести відповідач ТОВ Автостандарт, що суперечить принципам справедливості та розумності, встановленим Цивільним законодавством та приписам ГК України.

Представник Управління транспорту та звязку Запорізької міської ради, якого було викликано в порядку ст. 30 ГПК України, в судовому засіданні 23.11.2010р. надав усні та письмові пояснення в яких зазначив, що 21.10.2010р. управлінням від відповідача-1 отримано повідомлення про те, що 21.07.2010р. між відповідачами укладено договір про компенсацію витрат, повязаних з безплатним перевезенням окремих категорій громадян № 27/10-П. На підставі отриманого повідомлення Управлінням транспорту до графіку перевірок на жовтень поточного року було внесено відповідні зміни і 28.10.2010р. проведено контроль на маршрутах, які обслуговує ТОВ Автостандарт. Порушень не виявлено. Що стосується перевірок в період з 21.07.2010р. по 31.07.2010р. та у серпні 2010р., то вони не здійснювалися, оскільки управління транспорту та звязку не мало інформації про укладення відповідного договору з ТОВ Автостандарт.

Згідно з ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та інших учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2010 року між Управлінням праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради (розпорядник коштів) та Товариством з обмеженою відповідальністю Автостандарт (надавач послуг) укладено договір про компенсацію витрат, повязаних з безплатним перевезенням окремих категорій громадян № 27/10-П, відповідно до умов якого надавач послуг надає послуги з безоплатного перевезення у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд за рахунок субвенцій з Державного бюджету, а розпорядник коштів компенсує надавачу послуг його витрати.

Строк дії договору сторони встановили з 21.07.2010р. до 31.12.2010р. (п.6.1. Договору).

Відповідно до п. п. 2.1.1., 2.1.2. розпорядник коштів компенсує надавачу послуг його витрати з безоплатного перевезення у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд за рахунок субвенцій з Державного бюджету, в межах асигнувань та згідно механізму затвердженому компетентними державними органами України, на підставі отриманих від надавача послуг розрахунків витрат. Щомісяця, до 4-го числа місяця, наступного за звітним, оформлює з надавачем послуг двосторонні акти звіряння про нарахування та розрахунки за надані послуги.

Пунктами 2.2.1., 2.2.2. договору встановлений обовязок надавача послуг щомісячно, до 25-го числа місяця, наступного за звітним, надати розрахунок витрат, повязаних з безоплатним перевезенням у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд, з вказівкою номеру маршруту, кількості перевезених громадян, вартості проїзду і суми компенсації з урахуванням пільг по сплаті за землю та інформації про порушення на маршрутах в частині перевезення та обліку пільгових категорій громадян. Щомісяця, до 4-го числа місяця, наступного за звітним, надавач послуг зобовязаними оформити з розпорядником коштів двосторонні акти звіряння про нарахування та розрахунки за надані послуги.

Згідно з п. 2.2.4 надавач послуг при наданні послуг про кількість перевезених громадян, які мають право на пільговий проїзд зобовязаний дотримуватись вимог рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 427 від 22.10.2009р. Про контроль за організацією підприємствами перевізниками перевезення окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті.

Відповідно до п. 1.3. договору, сума виділених асигнувань на 2010р. складає 91036,10 грн. та може змінюватись протягом року як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення.

Згідно з п. 4.1. фінансування витрат надавача послуг, повязаних з безплатним перевезенням у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд, здійснюється розпорядником коштів виключно в межах асигнувань та згідно механізму затвердженого компетентними державними органами України.

Вартість послуг по перевезенню громадян та порядок розрахунків встановлюється рішенням компетентних державних органів України. У разі зміни вартості послуг по перевезенню громадян або порядку розрахунків, нова вартість або порядок розрахунків є обовязковими для сторін (п. 4.2. договору).

Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що саме за цим договором була здійснена відповідачем-1 відповідачу-2 компенсаційна виплата за перевезення окремих категорій громадян з 21.07.2010р. по 31.07.2010р. та у серпні 2010р. в сумі 54447,75 грн.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Підстави виникнення господарських зобовязань встановлені також ст. 174 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Аналогічний припис містить ст. 638 ЦК України.

Із матеріалів справи слідує, що правовідносини сторін урегульовано договором №27/10-АП від 21.07.2010р. про компенсацію витрат, повязаних з безплатним перевезенням окремих категорій громадян.

Згідно зі ст. 37 Закону України Про автомобільний транспорт пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про автомобільний транспорт органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно із Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. та Положенням про управління праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації, останні є головними розпорядниками бюджетних коштів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Статтями ж 36, 42 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що відносини пасажирського перевізника з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначається договором.

Таким чином, договір про компенсацію витрат, повязаних з безплатним перевезенням окремих категорій громадян породив взаємні обовязки сторін, так, ТОВ Автостандарт (надавач послуг) зобовязався надавати послуги з безоплатного перевезення у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд за рахунок субвенцій з Державного бюджету, а Управління праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради (розпорядник коштів) зобовязався компенсувати надавачу послуг його витрати.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України. Статтею 629 встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору ТОВ Автостандарт у період з 21.07.2010р. по 31.07.2010р. та у серпні 2010р. надано послуги з перевезення у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд за рахунок субвенцій з Державного бюджету на загальну суму 60710,50 грн., про що свідчать складені відповідачем-2 розрахунки компенсаційних витрат.

На підставі наданих ТОВ Автостандарт розрахунків та в межах асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради здійснило компенсаційну виплату на користь відповідача-2 в розмірі 54447 грн.75 коп.

Матеріали справи містять розрахунки витрат, повязаних з безоплатним перевезенням у міському автомобільному транспорті окремих категорій громадян надані надавачем послуг та двосторонні акти звіряння розрахунків відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.2. договору.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що між сторонами в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст. 173 ГК України виникли зобовязання, які сторони виконали належним чином, відповідно до умов договору.

Позивач не надав суду доказів підтвердження зворотнього, доказів, що відповідач-2 отримав компенсаційну виплату безпідставно, як то зазначено у позові.

Слід зазначити, що рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 427 від 22.10.2009р. Про контроль за організацією підприємствами перевізниками перевезення окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті затверджено Порядок контролю обліку підприємствами перевізниками кількості перевезених окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті. Так, обовязок зі здійснення контролю за виконанням підприємствами-перевізниками кількості перевезених окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті покладено на Управління транспорту та звязку Запорізької міської ради. Останнього зобовязано за результатами перевірки складати акт, копії якого надавати підприємству-перевізнику та головному розпоряднику бюджетних коштів, а також щомісячно, до 3-го числа місяця, наступного за звітним, надати головним розпорядникам бюджетних коштів інформацію щодо виконання підприємствами-перевізниками Порядку обліку кількості перевезених окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд у міському пасажирському транспорті.

В той же час, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відсутність перевірок з боку Управління транспорту та звязку щодо організації підприємствами перевізниками перевезення окремих категорій громадян, як-то зазначено у позові, не є підставою для повернення відповідачем-2 грошових коштів отриманих за надані послуги відповідно до умов договору.

Як вже зазначалось підставою для виплати є договір, а відсутність актів перевірки ніяким чином не впливає на виконання сторонами договору його умов. Договором не передбачено, що виплачене (компенсація) підлягає поверненню в разі відсутності перевірок з боку Управління транспорту та звязку.

Суд також звертає увагу на те, що позивач у справі у судові засідання не зявлявся позов не підтримав, Запорізька міська рада не є стороною договору № 27/10-П про компенсацію витрат, повязаних з безплатним перевезенням окремих категорій громадян від 21.07.2010 року.

До того ж, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України у разі якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна мітити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з ТОВ Автостандарт (відповідач-2) безпідставно отриманої компенсаційної виплати за перевезення окремих категорій громадян, які мають пільги на проїзд в міському пасажирському транспорті в сумі 54447грн. 75 коп. є безпідставною, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 27.12.2010 р.