ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"11" травня 2010 р. Справа № 10/198/06

Суддя Ржепецький В.О., розглянувши матеріали справи за скаргою: Мале підприємство товариство з обмеженою відповідальністю ДАНК, 54003, м. Миколаїв, вул. Сафронова, 46а,

Відділ ДВС: Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції, м. Миколаїв, пр. Миру, 34;

Боржник: ТОВ ТК Соляні, м. Миколаїв, Пр-т Героів Сталінграду, 20.

про: оскарження бездіяльності органу ДВС.

Представники:

Від скаржника: ОСОБА_1, дов. від 22.01.2010р.

Від боржника та ДВС: не зявились.

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2010 року на адресу господарського суду Миколаївської області надійшла скарга на бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції при примусовому виконанні наказу господарського суду Миколаївської області № 10/198 та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ухвали господарського суду Миколаївської області від 13.03.2010р. скаргу прийнято до розгляду в частині бездіяльності Центрального відділу ДВС Миколаївського МУЮ.

Ухвалою заступника голови господарського суду Миколаївської області від 24.03.2010 р. справу передано для подальшого розгляду судді Ржепецькому В.О.

Ухвалою господарського суду від 29.03.2010р. справу прийнято до провадження та зобовязано орган ДВС: забезпечити явку повноважного представника в судове засідання; надати письмові пояснення на державній мові з посиланням на номер справи; матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Миколаївської області справа № 10/198/06. Аналогічні вимоги наведено судом і в ухвалі про відкладення розгляду справи від 13.04.2010р.

В судові засідання представник органу ДВС не зявився, вимог господарського суду не виконав.

Враховуючи невиконання органом ДВС вимог суду, зокрема, ненадання в судове засідання матеріалів виконавчого провадження, скарга МП ТОВ «ДАНК»розглядається за документами, наявними у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника, господарський суд встановив наступне.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2006р у цій справі задоволено позов МП ТОВ «ДАНК», стягнуто з ТОВ «ТК Соляні»на його користь заборгованість в розмірі 6146,15грн., пеню 1136,48грн., 3%річних 184,38грн., інфляційні втрати - 534,71грн. та судові витрати.

23.08.2006р. позивачеві видано відповідний наказ.

07.09.2006р. ст. державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2009р. виконавче провадження з примусового виконання наказу №10/198/06 закінчено на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 4 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 5 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (ч. 2 ст. 5 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Як витікає з наявних матеріалів справи державним виконавцем при примусовому виконанні наказу №10/198/06 не здійснено жодних дій, передбачених Законом для належного стягнення на користь скаржника заборгованості за рішенням суду.

Враховуючи, що органом ДВС не надано, а матеріали справи не містять доказів дотримання останнім при здійсненні примусового стягнення за наказом у цій справі зазначених вище вимог Закону, оскаржуваним органом ДВС не спростовано доводів, покладених в основу скарги, керуючись статтею 33 ГПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги МП ТОВ «ДАНК».

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції при виконання наказу №10/198/06 від 23.08.2006р. неправомірною.

Суддя В.О.Ржепецький