ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.10 Справа № 18/164/10

Суддя Носівець В.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-будівельна компанія Аквілон (юридична адреса: 69027, м. Запоріжжя, вул. Академіка Карпинського, буд. 45; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 83-А)

до відповідача приватного підприємства Фабрика делікатесних сирів (69118, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 50)

про стягнення 971 502,43 грн.,

суддя Носівець В.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 110310-01 від 11.03.2010 р., паспорт серія СА 442936 від 17.05.1997 р.;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 1 від 04.01.2010 р.;

07.06.2010 р. до господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Промислово-будівельна компанія Аквілон (ТОВ ПБК Аквілон) з позовною заявою до приватного підприємства Фабрика делікатесних сирів (ПП Фабрика делікатесних сирів) про стягнення 971 502,43 грн., в тому числі 889 385,99 грн. основного боргу за договором генерального підряду № 49/04/07/ф від 03.08.2007 р., 26 121,63 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 6 730,60 грн. 3 % річних та 49 264,21 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.06.2010 р. порушено провадження у справі № 18/164/10, судове засідання призначено на 01.07.2010 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. З метою витребування у сторін додаткових документів та доказів, які мають суттєве значення для повного, всебічного та обєктивного вирішення спору по суті, в судовому засіданні 01.07.2010 р., н підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 21.07.2010 р. В судовому засіданні 21.07.2010 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, за погодженням з представниками сторін, вступну та резолютивну частини рішення. За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 21.07.2010 р. представник відповідача звернувся до суду з клопотанням, в порядку ст. 22 ГПК України, про відкладення розгляду справи № 18/164/10 у звязку із тим, що керівництвом підприємств вирішується питання про можливість врегулювання спірних правовідносин сторін шляхом укладення мирової угоди. Представник позивача повідомив суду про відсутність відомостей щодо переговорів про мирне врегулювання даного спору.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши доводи представника відповідача та думку представника позивача з цього приводу, судом клопотання про відкладення судового засідання із заявлених підстав відхилено, оскільки зазначені відповідачем обставини не є обовязковими для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 77 ГПК України. Крім того, в обґрунтування заявленого клопотання відповідачем не поданого жодних доказів у підтвердження того, що сторонами ведуться переговори щодо вирішення спору мирним шляхом, а присутній в судовому засіданні 21.07.2010 р. представник позивача проти заявленого клопотання заперечив. Також суд вважає за необхідне зауважити, що відхилення судом заявленого відповідачем клопотання не позбавляє сторін права за наявності відповідних умов звернутися до суду з заявою в порядку ст. 121 ГПК України про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст.ст. 520, 525 ЦК України та ст. 193 ГК України і полягають в тому, що 03.08.2007 р. відповідачем та ТОВ Аквілон-2005 (правонаступником якого є позивач у справі) був укладений договір генерального підряду № 49/04/07/ф, за умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання за дорученням відповідача виконати та здати відповідачу в установлені договором строки всі роботи, необхідні для реконструкції обєктів нерухомого майна по вул. Димитрова, 50 в м. Запоріжжі під базу по виробництву сиру (виробничий цех, адміністративно-побутовий комплекс, котельня), а відповідач зобовязався прийняти та оплатити виконані роботи. 17.07.2009 р. сторонами була укладена додаткова угода до договору № 4/90 та 15.12.2009 р. була укладена додаткова угода до договору № 5/152, якими строк виконання робіт, які повинні бути виконані позивачем та прийняті відповідачем, був продовжений відповідно до 30.11.2009 р. та до 01.02.2010 р. Відповідно до п. 4.3 в редакції додаткової угоди до договору № 4/90 від 17.07.2009 р. оплата робіт, що виконуються за договором, проводиться поетапно щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного затим, в якому виконувалися роботи, за умови дотримання вимог, передбачених в п. 5.1 договору. На виконання умов договору та додаткових угод до нього у період з вересня 2009 року по лютий 2010 року позивачем були виконані обумовлені сторонами роботи на загальну суму 1 869 376,25 грн., що підтверджується узгодженими та підписаними обома сторонами актами прийому-передачі виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), які підписані сторонами у період з жовтня 2009 року по лютий 2010 року. Вартість виконаних робіт відповідачем була оплачена частково. Так, відповідач оплатив виконані роботи за вересень 2009 року на суму 842 731,30 грн. та за жовтень листопад 2009 року на суму 137 258,96 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками. Неоплаченими залишилися виконані роботи на загальну суму 889 385,99 грн. Отже, відповідач зобовязання по оплаті виконаних підрядних робіт належним чином та у визначені договором та додатковими угодами до нього строки не виконав, у звязку із чим за ним рахується заборгованість в сумі 889 385,99 грн. Згідно з п. 7.2 договору, в редакції додаткової угоди до договору № 4/90 від 17.07.2009 р., сторони узгодили, що при порушенні позивачем взятих на себе зобовязань по строкам оплати виконаних робіт, передбачених п. 4.3 договору, за умови, що сторонами підписані акти приймання-передачі виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) за відповідний етап виконаних робіт, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки, за кожен день прострочки від суми прострочки. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене та норми чинного законодавства, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з ПП Фабрика делікатесних сирів 889 385,99 грн. основного боргу, 26 121,63 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 6 730,60 грн. 3 % річних та 49 264,21 грн. пені.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, в судовому засіданні 01.07.2010 р. надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне: 03.08.2007 р. сторонами у справі був укладений договір генерального підряду № 49/04/07/ф, відповідно до якого позивач зобовязався виконати та здати відповідачу в установлені договором строки всі роботи, необхідні для реконструкції обєктів нерухомого майна по вул. Димитрова, 50 в м. Запоріжжі під базу по виробництву сиру (виробничий цех, адміністративно-побутовий комплекс, котельня), а відповідач зобовязався прийняти та оплатити виконані роботи. Відповідно до Графіку виконання робіт (додаток № 5 до договору) всі роботи з реконструкції обєкта повинні були бути виконані до 20.11.2009 р. Додатковою угодою до договору № 4/90 від 17.07.2009 р. сторонами були внесені зміни щодо строку виконання робіт та встановлено, що роботи повинні бути виконані в термін до 30.11.2009 р., включаючи отримання свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Оскільки реконструкція обєкта у визначений строк закінчена не була та обєкт не міг бути зданий в експлуатацію, 15.12.2009 р. сторонами була укладена додаткова угода до договору № 5/152, відповідно до якої термін виконання робіт, передбачених договором, був продовжений до 01.02.2010 р. Станом на 01.07.2010 р. всі передбачені договором роботи з реконструкції позивачем виконані не були. При цьому, відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 923 від 08.10.2008 р., прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Враховуючи вимоги зазначеного Порядку, для того, щоб до 01.02.210 р. здати обєкт в експлуатацію, виконавши всі необхідні процедури узгодження, позивач мав закінчити всі роботи з реконструкції, як мінімум, до 14.01.2010 р. Разом із тим, як вбачається з доданих до позову актів приймання виконаних робіт, роботи продовжувалися позивачем і в січні лютому 2010 року. Таким чином, позивач явно не міг закінчити роботи у строк, передбачений договором. У відповідності до ч. 3 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобовязаний негайно повідомити про це підрядника. 24.07.2009 р. листом за вих. № 356 відповідач повідомив позивача про виявлені недоліки у виконаних у 2008 році роботах з реконструкції будівель та запропонував усунути їх у строк до 15.08.2009 р. Листами від 31.07.2009 р., від 28.08.2009 р. та від 28.09.2009 р. позивач визнав, що вказані недоліки допущені з його вини, та запропонував свої графіки їх усунення. Відповідач проти цього не заперечив. Однак, станом н 01.07.2010 р., позивачем усунені лише два недоліки з усіх. 01.03.2010 р., 21.05.2010 р. та 25.06.2010 р. відповідачем на адресу позивача направлялися вимоги про усунення інших недоліків, які виявлені в роботах по обладнанню покрівлі, що виконувалися в 2008 році. Вказані вимоги позивачем залишені без відповіді та задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 847 ЦК України підрядник зобовязаний попередити замовника про наявність обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи. Такі попередження від позивача не надходили. Статтею 857 ЦК України встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що оскільки під час виконання робіт за договором №49/04/07/ф від 03.08.2007 р. позивач допустив порушення умов договору щодо якості виконаних робіт та термінів їх виконання, то, на підставі ч. 6 ст. 193 ГК України, відповідач має право відмовитися від виконання зобовязання з оплати виконаних робіт. Таким чином, на думку відповідача, ним не було допущено прострочення виконання зобовязань за договором, а, отже, у позивача відсутні підстави вимагати стягнення пені, 3 % річних та втрат від інфляції грошових коштів. З урахуванням викладеного, відповідач просив суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ПП Фабрика делікатесних сирів (відповідачем у справі) та ТОВ Аквілон 2005 03.08.2007 р. укладений Договір генерального підряду № 49/04/07/ф (далі за текстом Договір), з наступними змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами до Договору.

Відповідно до п. 1.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-будівельна компанія Аквілон (сьома редакція, затверджена загальними зборами учасників, протокол № 08/2/2009 від 13.08.2009 р.) ТОВ ПБК Аквілон (позивач у справі) є універсальним правонаступником всіх прав та обовязків ТОВ Аквілон 2005.

У звязку із реорганізацією ТОВ Аквілон 2005 02.06.2008 р. сторонами була укладена додаткова угода до Договору № 2, якою були внесені відповідні зміни щодо назви сторін Договору.

За умовами пункту 1.1 Договору, в редакції пункту 1 додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором та відповідно до вимог діючого законодавства України, позивач (генпідрядник) за дорученням відповідача (замовника) прийняв на себе зобовязання виконати у встановлені Договором роботи, необхідні для реконструкції обєктів нерухомого майна по вул. Димитрова, 50 в м. Запоріжжі під базу по виробництву сиру, а саме виконати роботи, передбачені проектною документацією, по реконструкції обєктів нерухомості під виробничий цех, адміністративно-побутовий комплекс, котельню.

У відповідності до розділу 2 Договору Порядок виконання договору, в редакції пункту 2 додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, позивач зобовязався виконати всі роботи, передбачені п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору, у відповідності з договірною ціною (додаток № 4) та графіком виконання робіт, який є невідємною частиною Договору (додаток № 5). Графіком виконання робіт визначаються початковий та кінцевий строки виконання робіт, передбачених п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору. Позивач, відповідно до умов Договору, несе відповідальність за порушення з його вини строків виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток № 5) та п. 2.3 Договору. Загальна ціна Договору є твердою та відповідно до договірної ціни (додаток № 4) становить 13 265 077,37 грн., в тому числі ПДВ. Роботи виконуються з матеріалів позивача (пункти 2.1, 2.2, 2.4 та 2.5 Договору).

Пунктом 2.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, сторони узгодили, що всі роботи, передбачені п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору, повинні бути виконані позивачем в строк до 30.11.2009 р., в тому числі отримання свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним нормам та правилам. Виконання робіт може бути закінчено достроково.

В подальшому, додатковою угодою № 5/152 від 15.12.2009 р. до Договору сторонами строк виконання позивачем робіт, передбачених п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору, в тому числі отримання свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним нормам та правилам, був продовжений з 30.11.2009 р. до 01.02.2010 р., а додатковою угодою № 6/2010/18 від 19.01.2010 р. до Договору цей строк був продовжений з 01.02.2010 р. до 01.03.2010 р.

Згідно з умовами п.п. 4.1 та 4.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, розрахунок договірної ціни та загальної вартості робіт (в тому числі окремих видів робіт) узгоджується сторонами та оформлюється у вигляді Договірної ціни (додаток № 4 до Договору), що є невідємною частиною Договору та складається з сум, зазначених в актах форми № КБ-2, які станом на 17.07.2009 р. підписані та оплачені, і сум договірних цін по етапам роботи, які станом на 17.07.2009 р. не виконані. Договірна ціна (додаток № 4) є твердою та зміні не підлягає. Оплата виконаних робіт по Договору здійснюється поетапно щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому виконувалися роботи, за умови дотримання вимог, передбачених в п. 5.1 Договору. Під етапом в Договорі мається виключно календарний місяць. Кінцева оплата виконаних позивачем робіт, передбачених п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору, в розмірі 350 000,00 грн. з ПДВ здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним нормам та правилам.

Фінансування виконаних робіт здійснюється після підписання сторонами акта приймання виконаних робіт форма № КБ-2в і довідки про вартість виконаних робіт форма № КБ-3. Оплата робіт проводиться відповідачем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на розрахунковий рахунок позивача (п.п. 4.2, 4.3 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору здавання-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами по мірі виконання окремих етапів робіт, оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт форма № КБ-2в та довідки форма № КБ-3. З метою здавання-приймання робіт позивач складає і передає в трьохденний строк по завершенню етапу робіт акт приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) в двох екземплярах, відповідач розглядає надані йому документи і протягом 5 банківських днів зобовязаний повернути один екземпляр акта приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) або мотивовану та обґрунтовану письмову відмову від їх підписання.

Відповідно до п. 3.2.4 Договору відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно виконувати умови Договору по оплаті робіт позивачу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов договору та додаткових угод до нього в вересні 2009 року позивачем були виконані підрядні роботи на суму 842 731,32 грн., в жовтні 2009 року на суму 86 480,40 грн., в листопаді 209 року на суму 50 778,56 грн., в грудні 2009 року на суму 202 587,89 грн., в січні 2010 року на суму 223 133,68 грн. та в лютому 2010 року на суму 463 664,40 грн.

Всього у період з вересня 2009 року по лютий 2010 року позивачем були виконані обумовлені сторонами роботи на загальну суму 1 869 376,25 грн., про що свідчать довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), які підписані у період з жовтня 2009 року по лютий 2010 року уповноваженими особами генпідрядника та замовника та скріплені печатками підприємств.

Факт виконання позивачем підрядних робіт по реконструкції обєктів нерухомості, розташованих по вул. Димитрова, 50 в м. Запоріжжі, під базу по виробництву сиру та їх прийняття замовником підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2009 року лютий 2010 року (форма КБ-2в) на загальну суму 1 869 376,25 грн. з ПДВ, які узгоджені та підписані сторонами у період з жовтня 2009 року по лютий 2010 року та свідчать про прийняття відповідачем виконаних підрядних робіт без мотивованих і обґрунтованих письмових відмов від їх прийняття.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання, у спірний період, за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Нормами ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого обєкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунок не встановлений за погодженням сторін.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення пункту 4.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, оплату кожного етапу виконаних робіт відповідач повинен був здійснювати не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому проведені роботи, складені та підписані сторонами акти приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3).

З матеріалів справи судом встановлено, що вартість виконаних робіт відповідачем була оплачена частково. Так, відповідач оплатив виконані роботи за вересень 2009 року на суму 842 731,30 грн. та за жовтень листопад 2009 року на суму 137 258,96 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками. Неоплаченими залишилися виконані протягом грудня 2009 року лютого 2010 року роботи на загальну суму 889 385,99 грн.

Отже, відповідач виконані підрядні роботи у визначені сторонами строки та у повному обсязі позивачу не оплатив, чим порушив взяті на себе, згідно умов Договору № 49/04/07/ф від 03.07.2007 р., зобовязання та вимоги чинного законодавства.

Станом на час вирішення спору в судовому засіданні заборгованість відповідача перед позивачем за виконані підрядні роботи склала 889 385,99 грн.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 9.1 встановлено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє, в будь якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором.

Таким чином, зобов'язання відповідача по оплаті прийнятих підрядних робіт, обумовлених Договором, не припинено.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

На день розгляду спору, відповідач оплату виконаних підрядних робіт у повному обсязі не довів. Факт наявності заборгованості відповідача перед ТОВ ПБК Аквілон у розмірі 889 385,99 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

Крім того, до матеріалів справи відповідачем надана належним чином посвідчена копія акту звірки за період з 01.07.2009 р. по 23.06.2010 р. по договору № 49/04/07/ф (додаткова угода № 4/90 від 17.07.2009 р.), який підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений печатками позивача і відповідача, та згідно якого відповідач визнав факт наявності заборгованості перед позивачем в сумі 889 385,99 грн.

Заперечення відповідача стосовно того, що, оскільки позивачем порушений строк виконання робіт по Договору та всі передбачені Договором роботи по реконструкції обєкту в строк до 01.02.2010 р. виконані не були, то відповідач згідно з приписами ч. 6 ст. 193 ГК України має право відмовитися від виконання зобовязання з оплати виконаних робіт, суд вважає хибним та безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до умов додаткової угоди до Договору № 6/2010/18 від 19.10.2010 р. сторони погодили продовжити строк виконання позивачем робіт, передбачених п. 1.1 (підпункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) Договору, до 01.03.2010 р. Зазначена додаткова угода підписана обома сторонами, є невідємною частиною Договору та набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Отже, твердження відповідача, що позивач весь обсяг роботи за Договором повинен був виконати у строк до 01.02.2010 р. суперечить фактичним обставинам справи.

У відповідності до п. 3.3.5 Договору, в редакції додаткової угоди до Договору № 4/90 від 17.07.2009 р., позивач має право призупинити виконання робіт по Договору у разі порушення відповідачем строків оплати виконаних робіт, вказаних в п. 4.3 Договору, більше ніж на 15 календарних днів, попередньо письмово повідомивши про це відповідача.

Як свідчать матеріали справи, 24.02.2010 р. листом за вих. № 98 позивач повідомив відповідача, що керуючись п. 3.3.5 Договору роботи по реконструкції обєктів нерухомого майна по вул. Димитрова, 50 в м. Запоріжжі під базу по виробництву сиру ним будуть призупинені у звязку із невиконанням відповідачем обовязку по оплаті виконаних протягом грудня 2009 року лютого 2010 року підрядних робіт на загальну суму 889 385,99 грн.

За таких обставин, невиконання позивачем всього обсягу робіт, передбачених Договором, у обумовлений сторонами строк (до 01.03.2010 р.), не є порушенням з боку позивача взятих на себе за Договором зобовязань.

Крім того, пунктом 4.3 Договору, в редакції додаткової угоди до Договору № 4/90 від 17.07.2009 р., встановлений обовязок відповідача оплатити кожний окремий виконаний етап підрядних робіт у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому виконувалися роботи, за умови підписання сторонами актів приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3).

Твердження відповідача щодо виявлення недоліків робіт, виконаних у 2008 році позивачем та їх не усунення до цього часу, суд визнав такими, що не стосуються предмету даного спору, оскільки, у даній справі, мова йде про невчасну оплату виконаних робіт у вересні 2009 року лютому 2010 року, а не щодо робіт 2008-го року.

Таким чином, відповідач не довів виконання свого обовязку щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт за грудень 2009 року лютий 2010 року, щодо яких сторонами узгоджені та підписані акти приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3).

Доводи відповідача стовно того, що він має право відмовитися від виконання зобовязань по оплаті виконаних підрядних робіт, оскільки позивачем допущені порушення вимог щодо якості виконаних робіт, судом відхиляється, оскільки виходячи з приписів п. 4.5 Договору, в редакції додаткової угоди до Договору № 4/90 від 17.07.2009 р., сторони погодили, що у разі, якщо у виконаній роботі відповідачем будуть виявлені недоліки і складений акт, передбачений п. 5.4 Договору (двохсторонній акт з переліком виявлених недоліків та строків їх усунення), оплата такої роботи проводиться після усунення позивачем недоліків виконаної роботи. Відповідач не надав суду доказів складання сторонами таких актів, а акти приймання передачі виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) за спірний період відповідачем погоджені та підписані без зауважень.

Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 889 385,99 грн. основного боргу предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 193 ГК України, встановлено, що порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. (з наступними змінами та доповненнями) розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня (стаття 3).

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2 Договору, в редакції додаткової угоди № 4/90 від 17.07.2009 р. до Договору, який передбачає, що при порушенні позивачем взятих на себе зобовязань по строкам оплати виконаних робіт, передбачених п. 4.3 Договору, за умови, що сторонами підписані акти приймання-передачі виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) за відповідний етап виконаних робіт, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки, за кожен день прострочки від суми прострочки.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені за прострочення оплати виконаних підрядних робіт складає 49 264,21 грн. за період з 16.01.2010 р. по 31.05.2010 р.

Даний розрахунок судом перевірений та встановлено, що розрахунок позивачем виконано не вірно, оскільки невірно визначена облікова ставка НБУ за вказаний ним період (11 %, замість правильної 10,25 %), а також при розрахунку пені позивачем допущено помилку у підрахунку кількості днів прострочки з огляду на приписи ст.ст. 252, 253 ЦК України, якими встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з кою повязано його початок.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково в сумі 46 838,67 грн. за період з 16.01.2010 р. по 31.05.2010 р. В частині стягнення 2 425,54 грн. пені, судом відмовляється в задоволенні позову.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відноситься стягнення втрат від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати повязані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена також в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Сума втрат від інфляції грошових коштів за прострочення виконання грошового зобовязання у період з січня 2010 року по травень 2010 року, згідно розрахунку позивача, становить 26 121,63 грн., а сума 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання у період з 16.01.2010 р. по 31.05.2010 р., згідно розрахунку позивача, складає 6 730,60 грн.

Надані розрахунки судом перевірені та в частині розрахунку 3 % річних розрахунок визнаний вірним і обґрунтованим. Отже, вимога про стягнення з відповідача 6 730,60 грн. 3 % річних задовольняється судом.

Стосовно розрахунку втрат від інфляції грошових коштів суд зазначає, що в цій частині розрахунок позивачем виконаний не вірно, оскільки позивачем не дотриманні рекомендації, викладені в листі Верховного Суду України № 62-97Р від 03.04.1997 р., а також невірно визначений середній індекс інфляції за квітень і травень 2010 року. Стягненню з відповідача за невиконання грошових зобовязань по оплаті виконаних підрядних робіт підлягає 5 665,75 грн. втрат від інфляції грошових коштів за період з лютого 2010 року по березень 2010 року.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача втрат від інфляції грошових коштів підлягає задоволенню частково в сумі 5 665,75 грн. В частині стягнення 20 455,88 грн. втрат від інфляції грошових коштів суд відмовляє в задоволені позовних вимог, з огляду на вище викладене.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, в обґрунтування наданих ним заперечень, суд визнав хибними.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з ПП Фабрика делікатесних сирів 889 385,99 грн. основного боргу, 6 730,60 грн. 3% річних, 46 838,67 грн. пені та 5 665,75 грн. втрат від інфляції грошових коштів. В задоволенні решти позовних вимог відмовляється.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 193, 230-232 ГК України, ст.ст. 252, 253, 525, 526, 530, 549, 599, 611, 625, 875, 879 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства Фабрика делікатесних сирів (69118, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 50, , п/р № 907 у філії Відділення Промінвестбанку у м. Дніпропетровську, МФО 305437) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-будівельна компанія Аквілон (юридична адреса: 69027, м. Запоріжжя, вул. Академіка Карпинського, буд. 45; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 83-А, , п/р № 0058 в ПАТ Моторбанк, МФО 313009) 889 385 грн. 99 коп. основного боргу, 46 838 грн. 67 коп. пені, 6 730 грн. 60 коп. 3 % річних, 5 665 грн. 75 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 9 486 грн. 21 коп. державного мита та 230 грн. 44 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.В.Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. 84 ГПК України 04 серпня 2010 р.