ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2010 р. Справа №01/550

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чевгуза О.В., секретаря судового засідання Швидкої О.В., за участю представників сторін:

від позивача -Мінкін Ю.Г. -представник за довіреністю,

від відповідача -представник не з'явився,

в приміщенні господарського суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні розглянувши справу за позовом приватного підприємства "Колос", м. Чернівці

до фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, м. Корсунь -Шевченківський, Черкаської області

про стягнення 2698,22 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Колос" звернулось до суду з позовом про стягнення з фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 основного боргу за поставлений товар відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки від 12 жовтня 2009 року в розмірі 2535,87 грн. та пені в розмірі 162,35 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Викликаний в судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзив на позов відповідач не надав.

Неподання відповідачем письмового відзиву на позовну заяву та нез'явлення його представника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши представника позивача, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, виходячи з наступних правових підстав та мотивів.

12 жовтня 2009 року між приватним підприємцем "Колос" та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір поставки (далі -договір) м'ясо -ковбасних виробів (далі -товар).

У відповідності з умовами укладеного договору постачальник зобов'язався поставляти, а покупець -приймати та оплачувати товар.

Відповідно до п.2.3. Договору позивач повинен був розрахуватись на протязі семи календарних днів з моменту отримання товару за кожну партію з дня поставки.

На підставі договору відповідач в період з 12 жовтня 2009 року по 17 листопада 2009 року отримав за накладними товару на суму 4351,67 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

№ 1870 від 12.10.2009 на суму 1212,96 грн.,

№1947 від 19.10.2009 на суму 602,84 грн.,

№2256 від 17.11.2009 на суму 694,85 грн.,

№2257 від 17.11.2009 на суму 1841,02 грн.,

Згідно з банківськими виписками відповідач частково розрахувався за отриманий товар на суму 1815,80 грн.

Таким чином борг відповідача за отриманий товар складає 2535,87 грн., який позивач просить стягнути з останнього у примусовому порядку.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 162,35 грн. пені.

Відповідно до п. 7.1. договору сторони домовилися, що в разі невиконання або невчасного виконання грошових зобов'язань по оплаті вартості товару, покупець зобов'язаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені главою 22 Господарського кодексу України (далі -ГК України). Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: договору поставки від 12.10.2009, видаткової накладної № 1870 від 12.10.2009, №1947 від 19.10.2009, №2256 від 17.11.2009,№ 2257 від 7.11.2009,товаро-транспортними накладними, акту звірення взаємних розрахунків.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу за поставлений товар в розмірі 2535,87 грн. обґрунтованими, доведеними наявними в матеріалах справи доказами, а відповідно таким, що підлягають до задоволення.

Позивачем розрахунки пені вчинені вірно та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути 102,00 грн. витрат на оплату державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код ЄДР НОМЕР_1 на користь приватного підприємства "Колос", пл. Театральна, 6, м. Чернівці, код ЄДР 14257808, р/р 6481 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", м. Чернівці, МФО 315018: 2535,87 грн. основного боргу, 162,35 грн. пені, 102,00 грн. витрат на оплату державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя О.В.Чевгуз

Повний текст рішення підписаний суддею 27.04.2010 р. .