УХВАЛА

Справа № 37/87 18.02.10

За позовом ОСОБА_1

До відповідачів 1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_3;

3) Київського університету туризму, економіки і права

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація

Про визнання недійсними рішень зборів засновників Київського університету туризму, економіки і права від 29.12.2009 р.

Суддя Гавриловська І.О.

Представники сторін не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Київського університету туризму, економіки і права про визнання недійсними рішень зборів засновників Київського університету туризму, економіки і права від 29.12.2009 р.

Ухвалою від 18.02.2010 р. було порушено провадження у справі № 37/87, призначено розгляд останньої на 15.03.2010 р., а також залучено до участі у справі третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію.

Позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони: Міністерству освіти і науки України затверджувати Статут Київського університету туризму, економіки і права, що був затверджений у новій редакції позачерговими зборами засновників Київського університету туризму, економіки і права 29.12.09 р. та підписаний ОСОБА_3 від імені засновників Київського університету туризму, економіки і права; Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації проводити державну реєстрацію змін і доповнень до установчих документів Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами, а також приймати документи і проводити реєстраційні дії щодо документів, необхідних для внесення змін до відомостей про керівника Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами.

Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви частково, виходячи з наступного.

За твердженням позивача, спірні рішення зборів засновників Київського університету туризму, економіки і права були прийняті за відсутності ОСОБА_1 ректора (керівника) Київського університету туризму, економіки і права на вищевказаних зборах, а його підписи на документах сфальсифіковані.

Згідно зі ст. 4 ГПК України, суд вирішує справи на підставі Конституції, інших актів законодавства України, міжнародних договорів України в порядку, передбаченому ГПК України. При цьому, відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій України, завданням суду є забезпечення захисту гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Згідно з ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України, сторони мають право на судовий захист своїх інтересів.

Таким чином, кожна особа (у тому числі позивач) має право на судових захист своїх інтересів, у тому числі інтересу позивача до повного та своєчасного виконання рішення у цій справі будь-яким не забороненим законом способом.

Цій конституційній нормі вищої юридичної сили, у взаємозвязку з приписом ст. 124 Конституції України, згідно з якою юрисдикція судів розповсюджується на усі правовідносини, які виникають в державі, відповідає право та обовязок суду вживати усіх не заборонених прямо законом заходів до забезпечення своєчасного поновлення та захисту прав позивача.

Згідно зі статтею 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 2 розяснення ВАСУ Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 23.08.1994р. № 02-5/611, забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу.

Крім того, згідно з п. 5.7.3 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин від 28.12.2007р. № 04-5/14, при вирішенні питання про вжиття заходів до забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що цими заходами не повинна блокуватися господарська діяльність товариства, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не повязані з предметом спору.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Господарський суд міста Києва, розглядаючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір, згідно з обставинами, наведеними у позовній заяві, а вид забезпечення позову в частині заборони Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації проводити державну реєстрацію змін і доповнень до установчих документів Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами, а також приймати документи і проводити реєстраційні дії щодо документів, необхідних для внесення змін до відомостей про керівника Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами відповідає позовним вимогам.

Враховуючи наведене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, врахувавши імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову частково.

При цьому, обрані судом способи забезпечення позову не порушують права осіб, що не є учасниками судового процесу, та співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний звязок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті судом заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

За таких обставин, розглянувши подану заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, враховуючи наведені позивачем доводи щодо необхідності вжиття таких заходів, суд вважає подане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України втручання державних органів у господарську діяльність підприємств не допускається, якщо воно не зачіпає передбачених законодавством України прав державних органів по здійсненню контролю за діяльністю підприємств. Крім того, способи забезпечення позову мають співвідноситися з предметом позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову заборонити Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації проводити державну реєстрацію змін і доповнень до установчих документів Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами, а також приймати документи і проводити реєстраційні дії щодо документів, необхідних для внесення змін до відомостей про керівника Київського університету туризму, економіки і права за підписом ОСОБА_3 або нею уповноваженими особами.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття 18.02.2010 р. та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути предявлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років з дати її прийняття.

Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 (02192, АДРЕСА_1).

Суддя І.О. Гавриловська