ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.10 Справа № 10/648/07-10/211/10

Суддя Алейникова Т.Г. (звільнений)

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача-1:Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа-Тайм м. Запоріжжя, вул..Перемоги, 131 а/141

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 69096, АДРЕСА_2)

третя особа на стороні відповідача: Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації м. Запоріжжя

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

За зустрічним позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 69096, АДРЕСА_2)

до відповідача-1: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа-Тайм

третя особа: Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, м Запорыжжя

про визнання права власності

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача: за первісним позовом, ОСОБА_3 на підставі довіреності № 3510 від 29.07.2009 р.

від відповідача-1 за зустрічним позовом: не зявився;

від відповідача-2 за зустрічним позовом: ОСОБА_2 В, НОМЕР_2, від 27.10.1998 р

Від третіх осіб: не зявилися

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.07.2007 р. по даній справі № 10/648/07 було задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, визнано дійсним договір купівлі продажу від 01.10.2001 р. та визнано за позивачем право власності на приміщення, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, в будинку 3.

Позивач звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, в який просить скасувати рішення у звязку із нововиявленими обставинами.

За клопотанням позивача ФОП ОСОБА_1 в якості співвідповідача було залучено ФОП ОСОБА_4 Розгляд справи відкладався до 25.06.2010 р. у звязку із необхідністю залучення співвідповідача.

ФОП ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву про визнання за ним права власності на спірне майно, яка 24.06.2010 р. була прийнята до розгляду.

У судовому засіданні 25.06.2010 р. оголошено вступну та регулятивну частину рішення.

В обґрунтування заяви позивач ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що 23.09.2001 р. ним, в якості комісіонера, було укладено договір комісії.

За договором комісії ФОП ОСОБА_1 в якості комісіонера прийняв доручення придбати приміщення, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, в будинку 3 у ТОВ «Альфа-Тайм». На той час комітент не мав до ФОП ОСОБА_1 будь-яких претензій та не вимагав від позивача передачі йому цього майна, оскільки існувала усна домовленість про новацію зобовязання ФОП ОСОБА_1 за договором комісії. В подальшому, 08.09.2007 року, комітент передав права за договором комісії ФОП ОСОБА_2, що не було відомо позивачу на час розгляду справи і про що позивач дізнався лише 01.06.2010 року, коли ФОП ОСОБА_2 почав вимагати від нього передачі майна. На думку позивача у ФОП ОСОБА_2 відсутні права на вказане майно, проте він не визнає право власності ФОП ОСОБА_1 на це майно, а тому позивач просить переглянути та скасувати рішення з урахуванням зазначених обставин та залучити ФОП ОСОБА_2 як відповідача, який не визнає право власності позивача на придбане майно. В судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_1 підтримав зазначену позицію.

Відповідач-2 ФОП ОСОБА_2 проти позову заперечує. Зустрічні позовні вимоги та заперечення проти первісного позову обґрунтовуються тим, що ФОП ОСОБА_1 придбав спірне майно за договором купівлі-продажу від 01.10.2001 р. на виконання договору комісії від 23.09.2001 р. Майно було придбане ФОП ОСОБА_1 за рахунок комітента та всі права на це майно виникли у останнього, а ФОП ОСОБА_2 є його правонаступником за договором комісії.

Відповідач-1 та третя особа в суд не зявилися.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2001 р. ФОП ОСОБА_1 (комісіонер) був укладений договір комісії. Форма договору комісії від 23.09.2001 р. відповідає вимогам ст. 396 ЦК УРСР 1963 р., що діяв на момент його укладення.

ФОП ОСОБА_2 є комітентом за вказаним договором комісії від 23 вересня 2001 р. Права за договором комісії перейшли до ФОП ОСОБА_2 за договором уступки права вимоги від 08.09.2007 року, що не було відомо позивачу на час розгляду справи та має істотне значення для вирішення даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 395 ЦК УРСР 1963 р. за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобовязується за дорученням другої сторони (комітента) за виногороду вчинити одну або кілька угод від свого імені, але за рахунок комітента», аналогічні положення передбачені ст. 1011 ЦК України.

Згідно п. 1.1. договору комісії комітент доручив, а комісіонер зобовязався за дорученням та за рахунок комітента за винагороду укласти договір купівлі продажу нерухомого майна: нежилих приміщень (магазинів) №№ 6-13 загальною площею 76, 4 кв.м., розташованих в м. Запоріжжі, в підземному пішоходом переході по вул. Лермонтова, 3.

Пунктом 7.1.4 вказаного договору комісії встановлено, що підписання цього договору сторонами свідчить про передачу комітентом комісіонеру на виконання доручення 80 000 гривень.

Тобто, комісіонер ФОП ОСОБА_1 зобовязався укласти від свого імені, але за рахунок комітента, договір купівлі-продажу зазначеного вище майна, та отримав від комітента для виконання доручення грошові кошти 80 000 гривень.

Частково комісіонер ФОП ОСОБА_1 виконав зобовязання за договором комісії, а саме, уклав із ТОВ «Альфа-Тайм»01.10.2001 року договір купівлі-продажу приміщень 6-13, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, в будинку 3.

Судом встановлено, що вищезазначені обєкти нерухомого майна належали відповідачу як новостворені в процесі будівництва. Розпорядженням міського голови від 27.06.01 № 749р. затверджено акт № 93 державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

У відповідності до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно, яке є у продавця на момент укладення договору. Право власності за таких обставин виникло з моменту завершення будівництва магазинів.

Факт передачі майна від продавця до покупця підтверджується актом прийому-передачі магазинів від 13.09.2002 р. Оплата за договором купівлі продажу була здійснена у повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 48 від 10.10.2001 р. на суму 80 000 грн., тобто суму, що була передана комітентом ФОП ОСОБА_1 для виконання доручення.

Статтею 397 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що за угодою, укладеною комісіонером з третьою особою, набуває права і стає зобов'язаним комісіонер, хоча б комітент був названий в угоді або вступив з третьою особою в безпосередні відносини по виконанню цієї угоди.

Згідно ст. 398 ЦК УРСР 1963 р. майно, що надійшло до комісіонера від комітента або набуте комісіонером за рахунок комітента, є власністю останнього.

Таким чином, відповідно до ст. 398 ЦК УРСР 1963 р., придбане за рахунок комітента внаслідок виконання доручення за договором комісії майно (приміщення 6-13) є власністю комітента, при чому, з моменту передачі майна 13.09.2002 р. на виконання укладеного вищевказаного договору купівлі-продажу 01.10.2001 р.

Тобто, право власності на приміщення 6-13, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, в будинку 3, виникло у комітента, а не у ФОП ОСОБА_1 комісіонера.

Пунктом 7.1.1. договору комісії передбачено, що договор діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за цим договором.

Відповідно до пункту 3.1.1. договору комісії комісіонер зобовязаний через тиждень після предявлення вимоги передати обєкт нерухомості за актом прийому-передачі, а також всі інші документи, отримані у звязку з виконанням доручення та розпочати виконання дій, необхідних для виконання реєстрації в БТІ на імя комітента прав на цей обєкт.

01.06.2010 року ФОП ОСОБА_2 предявив ФОП ОСОБА_1 вимогу, як це передбачено пунктом 3.1.1 договору комісії та докази переходу до нього прав за договором комісії.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До 08.06.2010 р. ФОП ОСОБА_1 повинен був передати ФОП ОСОБА_2В придбані за договором купівлі-продажу приміщення, усі документи на це майно та сприяти у оформленні права власності останнього на це майно. Проте, ФОП ОСОБА_1 не виконав цього та оспорює право власності ФОП ОСОБА_2

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За наведених обставин наявні підстави для скасування рішення за нововиявленими обставинами та задоволення зустрічного позову, а у первісному позові слід відмовити.

За усною заявою позивача за (зустрічним позовом) на нього покладаються судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Рішення суду від 16.11.2007 р. по даній справі скасувати та прийняти нове рішення.

2. В первісному позові відмовити.

3. Зустрічний позов задовольнити.

4. Визнати за ОСОБА_2 (69096, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на обєкти нерухомого майна що розташовані у підземному пішохідному переході за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова: буд. 3 (три), а саме:

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,4 (девять цілих чотири десятих) кв. м., прим. 6 (шість);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,7 (девять цілих сім десятих) кв. м., прим. 7 (сім);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,7 (девять цілих сім десятих) кв. м., прим. 8 (вісім);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,4 (девять цілих чотири десятих) кв. м., прим. 9 (девять);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,4 (девять цілих чотири десятих) кв. м., прим. 10 (десять);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,7 (девять цілих сім десятих) кв. м., прим. 11 (одинадцять);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,7 (девять цілих сім десятих) кв. м., прим. 12 (дванадцять);

нежиле приміщення (магазин), загальною площею 9,4 (девять цілих чотири десятих) кв. м., прим. 13 (тринадцять),

Рішення підписане 25.06.2010 р.

Суддя Алейникова Т. Г.