ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.06.10 Справа № 17/129

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Р. Марко

суддів С. Бойко

ОСОБА_1

При секретарі Ковалишин Ю.

за участю представників сторін

Від позивача- з»явився

Від відповідача 1- не з»явився

Від відповідача 2- не з»явився

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ»Рівненський завод опалювальної техніки»

на рішення господарського суду Рівненської області від 29.10.09

у справі № 17/129

за позовом ЗАТ»Рівненський завод опалювальної техніки»

до відповідача - Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі Рівненської філії «Відділення Промінвестбанку»

- ЗАТ»завод»Технопривод»

про визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 29.10.09

у справі № 17/129, в позові ЗАТ»Рівненський завод опалювальної техніки»про визнання недійсним договору іпотеки з застереженням вимог іпотекодержателя № 206/07 від 20.02.2007р. , відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити. Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, судом неповно з"ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи. В апеляційній скарзі позивач вказує, що спірний договір від імені позивача підписаний не уповноваженою особою ОСОБА_2

В.В., в той час як на момент укладення спірного договору, генеральним директором позивача був

ОСОБА_3.

В судовому засіданні, представник відповідача-1 заперечив проти доводів апелянта, просив рішення суду залишити без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм чинного законодавства та на підставі досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів встановила.

20.02.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (далі Банк) та ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки(позивач) укладено кредитний договір № 205/07 та 27.09.2007р. договір про внесення змін № 1404/07 до кредитного договору № 205/07 від 20.02.2007 року (далі Кредитний договір), відповідно до яких Банк надав позивачу кредит в сумі 400 000 грн., на умовах передбачених Договором (а.с.10-16).

На виконання п.3.10 Кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки з застереженням вимог іпотекодержателя №206/07 від 20.02.2007р. та 27.09.2007р. договір про внесення змін № 1405/07 до договору іпотеки з застереженням вимог іпотекодержателя №206/07 від 20.02.2007р. посвідчені ОСОБА_4 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ( ОСОБА_5) (а.с.17-23).

Рішеннями наглядової ради Рівненський завод опалювальної техніки(протоколи №1 від 12.02.2007р. та № 7 від 26.09.2007р.) погоджено та надано дозвіл товариству на отримання кредиту в сумі 400 000 грн. та передачу в іпотеку Банку механічного корпусу, що належить товариству (а.с.153,154).

13.10.2008р. між Банком (як первісним кредитором) та ЗАТ Завод Технопривод(як новим кредитором) укладено договір № 979/08 відступлення права вимоги, згідно якого, Банк в порядку та на умовах визначених договором відступив ЗАТ Завод Технопривод право вимоги, належне банку по Кредитному договору та Договору (іпотеки), що укладені між Банком та позивачем. За відступлення права вимоги ЗАТ Завод Технопривод сплачує Банку 386 377,39 грн. (п.4). Банк несе відповідальність перед ЗАТ Завод Технопривод за недійсність переданого за цим договором права але не відповідає за невиконання Боржником свого зобовязання (а.с.23-25).

Апелянт просить визнати ОСОБА_5 недійсним з тих підстав, що від імені позивача ОСОБА_5 підписаний неуповноваженою особою ОСОБА_2, в той час як згідно рішення загальних зборів від 17.08.2006р. ОСОБА_2 був відкликаний з посади з 11.09.2006р., а генеральним директором ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки з 12.09.2006р. був обраний ОСОБА_3 (протокол б/н а.с. 26,27).

Однак, із доводами апелянта не можна погодитися, так як частиною 1 ст 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статутом ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки із змінами та доповненнями (а.с.28-41) право на вчинення дій від імені товариства, в тому числі і укладання угод надано генеральному директору товариства (п.8.4.5 статуту).

Рішенням установчих зборів ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки(протокол № 1 від 26.03.2003р.) генеральним директором товариства обрано ОСОБА_2 на виконання якого Радою товариства укладено з останнім контракт від 14.05.2003р. строком з 01.05.2003р. по 01.05.2007р., що відповідає ст. 36 Закону України Про господарські товариства та п. 8.3.5 статуту товариства (а.с.65-68).

Як встановлено судом, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 02.02.2007р. особою яка має право вчиняти юридичні дії від імені ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки, в тому числі підписувати договори є ОСОБА_2 (а.с.69).

Відповідно до частин 1,3 ст. 237 Цивільного кодексу України :

1. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

3. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 239 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до статті 18 Закону України Про державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в редакції, що діяла на момент укладання оспорюваного Договору:

1. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

2. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

3. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З огляду на вище досліджене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що на момент підписання оспорюваного Договору, ОСОБА_2 був генеральним директором товариства, особою яка має право вчиняти юридичні дії від імені ЗАТ Рівненський завод опалювальної техніки, в тому числі підписувати договори.

З огляду на досліджені обставини справи, останні спростовують правомірність вимог позивача, а тому керуючись ст.. ст.. 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний суд:

Постановив:

Рішення господарського суду Рівненської області від 29.10.09

у справі № 17/129 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ»Рівненський завод опалювальної техніки»- без задоволення.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати до господарського суду Рівненської області.

Головуючий Р. Марко

Суддя С. Бойко

Суддя Т. Бонк