ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.12.10 № 13/189/08-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІК-СВ, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 07.06.2007р. №/0-7676/10/17, від 15.08.2007р. № /1, від 23.10.2007р. №/2, від 14.01.2008р. №/3

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1довіреність №б/нвід01.11.10
Від відповідача: ОСОБА_2довіреність №16371/10/10-010від

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІК-СВ до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 07.06.2007р. №/0-7676/10/17, від 15.08.2007р. № /1, від 23.10.2007р. №/2, від 14.01.2008р. №/3.

Представник позивача підтримав позовні та пояснив, що висновки перевіряючих про те, що послуги міжнародного роумінгу наданих UMC: вихідні дзвінки за кордон, SMS за межі України, мобільний GPRS Інтернет, WAP GPRS, є фактом порушення пп. 4.2.9. «г»п.4.2. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003р. №889, оскільки до складу загального місячного оподаткованого доходу найманих працівників не включалися додаткові блага у вигляді рахунків міжнародного звязку, суперечать закону, не відповідають дійсності та підлягають скасуванню. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позову на позов зазначив, що Актом перевірки № 774/23/23791441 від 24.05.2007 р. ТОВ «ЛІК-СВ»проведеної ДПІ у Ленінському районі, встановлено порушення позивачем вимог п. п. 4.2.9 «г»п.4.2 ст.4, п.п.19.2 «а»ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.03р. №889-ІV із змінами та доповненнями, а саме надання підприємством у 2006 р. додаткових благ працівникам, у вигляді сплати рахунків за послуги стільникового (мобільного) звязку, а саме послуг міжнародного роумінгу наданих UMC, вихідні дзвінки з України за кордон, вихідні дзвінки послуги, UMC International, SMS за межі України, мобільний GPRS Інтернет, WAP GPRS на загальну суму 89 534,21 грн. (в т.ч. збір на обовязкове державне пенсійне страхування 3 068,82 грн. та ПДВ 14 410,90 грн.)., оскільки ТОВ «ЛІК - СВ»за період, що перевірявся з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року у своїй фінансово-господарській діяльності не співпрацювало з нерезидентами та не здійснювало зовнішньоекономічну діяльність, а всі контрагенти з якими позивач проводив господарську діяльність розташовані на митній території України. Представник відповідача підтримав заперечення проти позову та просив у його задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

За результатами проведення планової документальної перевірки ТОВ «ЛІК-СВ», ДПІ у Ленінському районі було складено акт від 07.08.07р. №1304/17- та прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.06.07р. № /0/7676/10/17, від 15.08.2007 р. № /1, від 23.10.2007 р. № /2, від 14.01.2008 р. № /3 про визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на суму основного платежу 11 639,45 грн. та штрафних санкцій у сумі 23 278,90 грн., вказане податкове повідомлення - рішення отримано підприємством 07.06.07р.

Перевіркою встановлено, що згідно договорів про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку, укладених з Спільним підприємством «Український Мобільний звязок», надалі UMC, та ТОВ «ЛІК-СВ»надалі «Абонент», укладено договори про наступне:

- п.1.1. UMC надає Абоненту послуги мобільного звязку в мережах України, Міжнародний телефонний звязок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором UMC.

- п.1.2. Загальні умови укладення Договору та надання послуг мобільного звязку у повному обсязі визначаються правилами користування мережами мобільного звязку UMC, які є невідємною частиною цього Договору

- п.3.1. нарахування за надані послуги мобільного звязку здійснюються з тарифами UMC, які є невідємною частиною цього Договору, розрахунковий період становить один календарний місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними в Абонента телефонами.

ТОВ «ЛІК- СВ»за отримані послуги стільникового (мобільного) звязку щомісячно перераховувало грошові кошти на розрахунковий рахунок СП «Український Мобільний звязок».

Перерахована сума грошових коштів на розрахунковий рахунок СП «Український Мобільний зв'язок»у 2006 році у розмірі 149521,88 грн.(у т.ч. ПДВ 25522,70грн.), яка ТОВ «ЛІК-СВ»віднесена до складу валових витрат відповідних податкових періодів 2006 року.

Перевіркою встановлено, що на порушення п. 5.1., п.п. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, в редакції Закону України від 22.05.1997 року № 283/97-ВР із змінами та доповненнями, за 2006 рік позивачем завищені валові витрати на загальну суму 89 534,21 грн. (в т.ч. збір на обовязкове державне пенсійне страхування 3 068,82 грн. та ПДВ 14 410,90 грн.), у звязку з включенням до складу валових витрат сум отриманих послуг стільникового (мобільного) звязку, а саме послуг міжнародного роумінгу наданих UMC, вихідні дзвінки з України за кордон, вихідні дзвінки послуги, UMC International, SMS за межі України, мобільний GPRS Інтернет, WAP GPRS, оскільки ТОВ «ЛІК - СВ»за період, що перевіряється з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, у своїй фінансово-господарській діяльності не співпрацює з нерезидентами та не здійснює зовнішньоекономічну діяльність, всі контрагенти з якими веде діяльність позивач розташовані на митній території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.03р. №889-ІV (далі Закон № №889-ІV) із змінами та доповненнями, встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку його працедавцем (самозайнятою особою), якщо такий дохід не є заробітною платою чи виплатою, відшкодуванням чи компенсацією за цивільно-правовими угодами, укладеними з таким платником податку (далі - інші виплати і винагороди).

Відповідно до п. «г»4.2.9 п.4.2 ст. 4 Закону №889-ІV встановлено, що до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що підлягають обов'язковому відшкодуванню згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим Законом.

Згідно з п. 19.2. ст. 19 Закону №889-ІV встановлено, що особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Позивачем не наведено жодного доказу, що користування посадовими особами позивача мобільним зв'язком за межами України у відпустці чи відрядженні щодо контролю за діяльністю підприємства, знайомства зі звітністю підприємства, контролю стану розрахунків контрагентів, проведено в межах господарської діяльності і користування послугами направлено на отримання доходу ТОВ «ЛІК-СВ».

Таким чином беручи до уваги вищенаведене в порушення п.п.4.2.9 «г»п.4.2 ст.4, п.п.19.2 «а»ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.03р. №889-ІV із змінами та доповненнями у 2006р. підприємством ТОВ «ЛІК-СВ»надавались додаткові блага працівникам, у вигляді сплати рахунків за послуги стільникового (мобільного) звязку, а саме послуг міжнародного роумінгу наданих UMC, вихідні дзвінки з України за кордон, вихідні дзвінки послуги, UMC International, SMS за межі України, мобільний GPRS Інтернет, WAP GPRS на загальну 89 534,21 грн. (в т.ч. збір на обовязкове державне пенсійне страхування 3 068,82 грн. та ПДВ 14 410,90 грн.), що призвело до заниження суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за 2006р. на 11 639,45грн.

Крім того, судом взято до уваги, що висновки акту перевірки №774/23/23791441 від 24.05.2007 р. були предметом розгляду по справі №13/133/08-АП за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІК-СВ до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 07 червня 2007р. №/0-7518/10/23, від 15.08.07р. №/1-1497/10/23, від 01.11.07р. № /2-14753/10/23.

05.05.2008р. постановою господарського суду Запорізької області по справі №13/133/08-АП позов задоволено та зазначенні податкові повідомлення рішення скасовані.

09.04.2009р. постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції задоволено, постанова господарського суду Запорізької області від 05.05.2008р. скасовано.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що угода про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку, платіжні доручення на оплату наданих послуг мобільного зв'язку, накази керівництва підприємства про введення в експлуатацію терміналів стільникового зв'язку тощо, не є належними доказами, то свідчать про користування підприємством послугами в межах господарської діяльності направленої на отримання доходу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова підготовлена у повному обсязі і підписана 06.12.2010р.

Суддя В.Г. Серкіз