ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

26.10.10 № 09-07/1267

Суддя Зінченко Н.Г.

Розглянувши позовні матеріали

За позовом 1. ОСОБА_1 житлового господарства Запорізької міської ради, (69032, м.Запоріжжя, пр. Леніна, 214)

2. Комунального підприємства Ремонтне-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків, (69002, м.Запоріжжя, вул. Жуковського, 70-а)

до: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Бон Тон, (69071, АДРЕСА_1)

Про стягнення 15 822,64 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди державного майна № 3/551 юр від 17.09.1999 р.

ВСТАНОВИВ:

26.10.2010 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 житлового господарства Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства Ремонтне-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків, м. Запоріжжя до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Бон Тон, м. Запоріжжя про стягнення 15 822,64 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди державного майна № 3/551 юр від 17.09.1999 р.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірах.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України для повернення позовної заяви, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата державного мита є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірах.

Позивачами заявлено вимогу про стягнення з ТОВ Бон Тон 15 822,64 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди державного майна № 3/551 юр від 17.09.1999 р., тобто резолютивна частина позову містить вимогу майнового характеру (ціна позову становить 15 822,64 грн.).

Відповідно до підпунктів а в пункту 2 ст. 3 Декрету Кабінету міністрів України Про державне мито № 7-93 від 21.01.1993 р. із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позовна вимога, що містить позовна заява вих. №15-05/807 від 27.08.2010 р. (вх.7017/09-05 від 26.10.2010 р.), повинна бути оплачена державним митом в розмірі 158,22 грн.

До позовної заяви вих. №15-05/807 від 27.08.2010 р. (вх.7017/09-05 від 26.10.2010 р.) позивачами додано оригінал платіжного доручення № 4467 від 17.12.2007 р. про сплату 102,00 грн. державного мита.

Отже, недоплата державного мита за становить 56,22 грн.

Пунктом 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 р. № 01-08/530 передбачено, що неподання доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви незалежно від того, чи є сума недоплати суттєвою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.09.2010 р. № 09-07/1064 про повернення позовної заяви зазначалося, що позивачами сплачено державне мито у меншому розмірі ніж встановлено.

Позивачами вимоги ухвали господарського суду Запорізької області від 14.09.2010 р. № 09-07/1064 не виконані.

Крім того, у відповідності до приписів п. 37 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50, документ про сплату державного мита може бути поданий до позовної заяви, що подається до господарського суду, якщо не минув рік з дня зарахування державного мита до бюджету.

По платіжному дорученню № 4467 від 17.12.2007 р. доданому до позовної заяви минув понад один рік з дня зарахування державного мита до бюджету, що є порушенням вимог Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита.

Також суд вважає за необіхдне звернути увагу позивачів на те, що при повторному зверненні до суду з даною позовною заявою необхідно врахувати, що відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі (позивачами і/або відповідачами) можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 ГПК України, тобто юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. Зазначені особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів та бути позивачами і відповідачами в суді.

Таким чином, справи, де позивачем і/або відповідачем є не юридична особа не підвідомчі господарським судам за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, зазначення у якості відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Бон Тон в особі ОСОБА_3 не відповідає вимогам чинного Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.3 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог статей 54 та 57 ГПК України щодо змісту, форми та додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 житлового господарства Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства Ремонтне-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків, м. Запоріжжя до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Бон Тон, м. Запоріжжя про стягнення 15 822,64 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди державного майна № 3/551 юр від 17.09.1999 р., та додані до неї документи повернути на адресу позивача ОСОБА_1 житлового господарства Запорізької міської ради, (69032, м.Запоріжжя, пр. Леніна, 214) без розгляду.

Додаток: на 53-х аркушах, у тому числі оригінали платіжних доручень № 4467 від 17.12.2007 р. (про сплату 102,00 грн. державного мита) та № 8940 від 12.10.2010 р. (про плату 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Суддя Н.Г. Зінченко