ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02 липня 2010 р. Вх. № 2952/10
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., розглянувши матеріали за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ввести в експлуатацію нежитлове приміщення № 32 в будинку № 59 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську та про визнання права власності на це приміщення за ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому ставить питання про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ввести в експлуатацію нежитлове приміщення (офіс) № 32 в будинку № 59 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську та про визнання права власності на це приміщення за ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він з 11 січня 1976 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, яка 20 серпня 2001 р., придбала квартиру АДРЕСА_1. 28 січня 2009 р., ОСОБА_2 рішенням Івано-Франківської міської ради було надано дозвіл на переобладнання під офіс власної квартири АДРЕСА_1. 25 березня 2009 р., ОСОБА_2 померла, у зв'язку з чим, 10 квітня 2009 р., позивач звернувся до першої Державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом. Разом з тим, через відсутність державної реєстрації об'єкта будівництва - переобладнаної під офіс власної квартири АДРЕСА_1, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На зазначених підставах, позивач вважає, що господарський суд Івано-Франківської області має визнати право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (офіс) № 32 в будинку № 59 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську, а також зобов'язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ввести в експлуатацію це нежитлове приміщення.

Підвідомчість, як визначено у п. 1 Рекомендацій Президії ВГСУ від 27 червня 2007 р. N 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст. 12 ГПК України).

З огляду на положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій України", місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та вимоги статей 1, 21, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Зазначена правова позиція викладена у п. 2 згаданих вище Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України.

Господарським судам, відповідно до положень ст. 12 ГПК України, підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як видно із змісту позовної заяви, позивач ставить питання про визнання господарським судом Івано-Франківської області права приватної власності фізичної особи ОСОБА_1 як спадкоємця за законом на нежитлове приміщення (офіс) № 32 в будинку № 59 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську, у зв'язку зі смертю одного із подружжя та, відповідно, про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ввести в експлуатацію це нежитлове приміщення.

Згідно положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вирішення поставлених у позовній заяві ОСОБА_1 питань належить до компетенції суду загальної юрисдикції.

Якщо позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, то згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд виносить ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви.

Керуючись статтями 12, 62, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

у прийнятті позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області ввести в експлуатацію нежитлове приміщення № 32 в будинку № 59 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську та про визнання права власності на це приміщення за ОСОБА_1 - відмовити.

Суддя І. В. Ткаченко

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________

02.07.10