ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2010 р. Справа №8/139

за позовом Комунального підприємства "Міськоформлення", вул.Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600

до суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39600

про стягнення 7831,84грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дор. від 09.08.2010р.

від відповідача: не з"явився

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором №0047/01 від 19.01.2009р. у розмірі 7831,84 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився. Ухвала суду, яка направлялася відповідачу за вказаною в позові адресою, повернулася до суду з відміткою поштового відділення - за закінченням терміну зберігання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій - ( Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році).

Крім того, вказана в позові адреса підтверджена документально (позивачем надано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.11.2010р.), а отже відповідач вважається повідомлений належним чином про час та місце судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановив:

У відповідності до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21 лютого 2005 року № 119 суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 був виданий дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, за яким було розташовано рекламні засоби.

На підставі вказаного рішення між комунальним підприємством позивачем та відповідачем був укладений договір № 0047/01 від 19.01.2009р. про надання в користування місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів.

Як передбачено п. 2.4 вищезазначеного договору, оплата за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності, відповідачем на рахунок позивача здійснюється оплата щомісячно, за три банківських дня до строку числа, вказаного як число укладення цього договору. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне користування розповсюджувачем зовнішньої реклами місця, яке перебуває у комунальній власності, з метою розміщення рекламних засобів.

Щомісячний розмір плати за користування місцем розташування складає 544 грн. 50 коп., а за рік - 7831,84 грн.

. Позивач, взяті на себе зобов'язання за договором виконав належним чином та у встановлений строк. Відповідач взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконав, оплату за користування наданим місцем не здійснював, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 7831, 84 грн.

Внесення оплати здійснюється відповідачем без отримання від позивача рахунку-фактури шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок комунального підприємства щомісячно за три банківські дня до кінця розрахованого поточного періоду.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-84 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1,39600 (ін.код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Міськоформлення" (вул.Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600 () - заборгованості у розмірі 7831,84 грн., 102,00грн. витрат по сплаті держмита та 236,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя Плеханова Л.Б.