ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.10 Справа № 17/233/10

Суддя Корсун В.Л.

за позовною заявою: приватного підприємця ОСОБА_1,

юридична адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Кірова, 65/33,

адреса для листування: м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3, ЮК ВасилисК

до відповідача: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю Автомобільний ринок, 69000, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 36

про визнання права власності

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 07.07.10 № 182

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 12.01.2010р. № 01-38/0010

від третьої особи: ОСОБА_4, доручення від 28.07.10 № 091/07/10

СУТЬ СПОРУ:

06.07.10 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява приватного підприємця ОСОБА_1 до Запорізької міської ради (відповідач 1) та орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної експертизи (відповідач 2) про: визнання права власності на приміщення автосалону (літ Б-15-2) згідно з зведеного акту вартості будівель та споруд, розташованих в м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 36 за ОСОБА_1; зобовязання відповідача 2 зареєструвати приміщення автосалону (літ Б-15-2) за ОСОБА_1.

Ухвалою від 06.07.10 судом порушено провадження у справі № 17/233/10 в частині позовних вимог до Запорізької міської ради про визнання права власності на приміщення автосалону. Відмовлено у прийнятті позовної вимоги до орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної експертизи (фактично до ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації) про зобовязання відповідача 2 зареєструвати приміщення автосалону (літ. Б-15-2) за ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України. Цією ж ухвалою судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю Автомобільний ринок (69000, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 36). У сторін та третьої особи витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи, судове засідання призначено на 28.07.10.

У засіданні суду 28.07.10 позивач підтримав позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою від 28.07.10 розгляд справи у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача судом відкладено на 16.08.10

За заявою представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В засіданні суду 16.08.10, на підставі ст. ст. 82-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях до неї, зазначивши наступне. 24.07.03 Запорізькою міською радою та ТОВ Автомобільний ринок укладено договір від 24.07.03 ВАМ №450318 оренди земельної ділянки.

24.02.07 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення №80/1 Про проектування та реконструкцію ТОВ Автомобільний ринок автомобільного ринку по вул. Оріхівське шосе, 36, м. Запоріжжя без заміни цільового призначення.

18.06.08 позивачем та третьою особою укладено договір про спільну діяльність по будівництву автомобільного салону для продажу легкових автомобілів.

Будівництво салону здійснено за рахунок СПД ОСОБА_1, про що свідчить акт звірки виробних витрат відповідно до проектно - кошторисної документації, яка погоджена сторонами по справі.

ОП ЗМ БТІ листом від 31.05.10 № 6933 відмовило в реєстрації обєкта посилаючись на відсутність право встановлювального документу та ідентифікаційного коду.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати право власності на приміщення автосалону (літ. Б-15-2) відповідно до звідного акту вартості ЗМБТІ.

Відповідач позовні вимоги не спростував, у відзиві на позов зазначив, що Запорізька міська рада покладається на розсуд суду при вирішенні питання щодо визнання за позивачем права власності на нежитлове приміщення автосалону (літ. Б-15-2).

Третя особа проти позову не заперечила, у відзиві на позов зазначила, що матеріальні вимоги до позивача відсутні та позовні вимоги стосовно визнання за позивачем права власності обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.03 Запорізькою міською радою та ТОВ Автомобільний ринок укладено договір від 24.07.03 ВАМ №450318 оренди земельної ділянки.

24.02.07 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення №80/1 Про проектування та реконструкцію ТОВ Автомобільний ринок автомобільного ринку по вул. Оріхівське шосе, 36, м. Запоріжжя без заміни цільового призначення.

18.06.08 позивачем та третьою особою укладено договір про спільну діяльність по будівництву автомобільного салону для продажу легкових автомобілів.

Відповідно до умов договору від 18.06.08 позивач та третя особа узгодили здійснити будівництво автосалону, для продажу автомобілів на території автомобільного ринку розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 36.

Відповідно до п. 2 договору, будівництво обєкта здійснюється за рахунок грошових коштів по договору на умовах, не суперечних нормам діючого законодавства.

Відповідно до п. 3 договору, розрахунки, повязані з проектуванням, будівництвом, вводом в експлуатацію та оформлення права власності на обєкт, сторони несуть в рівних долях та в кінцевому рахунку, частка власності сторони після закінчення будівництва повинна визначатись пропорційно від розміру понесених витрат, повязаних з реалізацією цього договору.

Відповідно до п. 4 договору, вартість витрат, повязаних з будівництвом обєкта, понесених сторонами, погоджуються та визначаються шляхом підписання угоди.

Будівництво салону здійснено за рахунок СПД ОСОБА_1, про що свідчить акт звірки виробних витрат відповідно до проектно - кошторисної документації, яка погоджена сторонами по справі.

Відповідно до технічного паспорту на земельній ділянці, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 36, знаходяться споруда літ. Б-15-2 - приміщення автосалону.

Листом від 17.05.10 № 12, в порядку п. п. а п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5, СПД ОСОБА_5 звернулася до ОП ЗМ БТІ про видачу свідоцтва про право власності на вказану вище будівлю.

ОП ЗМ БТІ листом від 31.05.10 № 6933 відмовило в реєстрації обєкта посилаючись на відсутність право встановлювального документу та ідентифікаційного коду.

Позивачем заявлена вимога про визнання за СПД ОСОБА_1 права власності на будівлю літ. Б-15-2 - приміщення автосалону, яка знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 36.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України (ЦК України), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Правовідносини сторін урегульовано договором про спільну діяльність з будівництва автомобільного салону від 18.06.01, який укладено між СПД ОСОБА_1 та ТОВ Автомобільний ринок.

Позивачем не надано суду в ході розгляду цієї справи доказів:

- прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту нерухомості - приміщення автосалону (літ. Б-15-2) розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 36;

- що обєкт нерухомості відповідає проектній документації;

- що при його зведенні були додержані будівельні норми, стандарти і правила;

- наявності дозволів інших контролюючих органів, а саме щодо додержання санітарних норм і правил, правил пожежної безпеки при зведенні вказаного обєкту нерухомості.

Відповідно до п. 2.5 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.02.07 № 80/1, третя особа зобовязана до введення обєкта в експлуатацію виконати весь комплекс робіт по внутрішньому і зовнішньому оздобленню, благоустрою, озелененню та освітленню прилеглої території.

Відповідно до п. 2.6 договору, третя особа була зобовязана ввести обєкт в експлуатацію, як автомобільний ринок.

У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України (ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності, як передбачено ст. 334 ЦК України, у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами частин 1, 2 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набивається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності на нього виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

В силу ст. 332 ЦК України, право власності на нову річ, що виникає в результаті перероблення речі особи з використанням матеріалів цієї ж особи, належить цій особі.

Як свідчать вивчені матеріали справи № 17/233/10, позивачем здійснено повне фінансування будівництва будівлі автосалону (літ. Б-15-2), про що свідчить акт звірки виробних витрат відповідно до проектно - кошторисної документації, яка погоджена сторонами по справі.

Приписами ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права судом.

Більш того, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Відповідачем у позові про визнання права власності є особа, яка оспорює право власності на майно, або особа, яка хоч і не оспорює права власності на майно, але і не визнає його.

Як було зясовано в ході розгляду справи, відповідачем не оспорюється право власності СПД ОСОБА_1 на нерухоме майно по вул. Оріхівське шосе, 36 у м. Запоріжжі.

Слід зазначити, що позивач не надав суду доказів прийняття (введення) вказаного обєкту нерухомості в експлуатацію, доказів додержання будівельних норм і правил при зведенні вказаного обєкту нерухомості, дозволів інших контролюючих органів, а саме щодо додержання санітарних норм і правил, правил пожежної безпеки при зведенні вказаного обєкту нерухомості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивні вимоги у тому вигляді, в якому вони заявлені, заявлені позивачем безпідставно та не обґрунтовані.

Враховуючи вищенаведене, у задоволені позовних вимог про визнання за СПД ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно по вул. Оріхівське шосе, 36 (літ. Б-15-2), позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45, 22, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя В.Л. Корсун

Рішення у повному обсязі складено 21.08.2010