ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.10 Справа № 22/5/10

Суддя Ярешко О.В.

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія (71701, м. Токмак, вул. Шевченко, 45а)

до відповідача ОСОБА_2 підприємця ОСОБА_3 (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, 431)

про стягнення суми 5 107,98 грн.

Суддя Ярешко О.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_4, довіреність №617 від 28.05.2010р.;

Від відповідача не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

06.07.2010 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія, до господарського суду Запорізької області звернулось з позовною заявою до ОСОБА_2 підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми 4518,13 грн. основного боргу за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 15.10.2009р. №222, 296,61 грн. пені, 249,93 грн. суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 43,31 грн. 3% річних , всього 5 107,98 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2010р. порушено провадження у справі № 22/5/10, розгляд справи призначено на 29.07.2010 р.

Ухвалою від 29.07.2010р. у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням витребуваних судом доказів, що перешкоджає вирішенню спору по суті та у звязку з необхідністю встановлення фактичних обставин справи, витребування у сторін відповідних доказів, які необхідні для розгляду справи по суті, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 16.08.2010р.

Ухвалою від 13.08.2010р. у звязку з відрядженням судді, розгляд справи № 22/5/10, призначений на 16.08.2010р. відкладено на 30.08.2010р.

За клопотанням представника позивача судовий процес вівся без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 30.08.2010р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які обґрунтовано на ст.ст.526, 625 Цивільного кодексу України та мотивовані наступним. 15.10.2009р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 222 про постачання теплової енергії в гарячій воді, на підставі якого позивачем за період з жовтня 2009р. по квітень 2010р. включно була поставлена відповідачу теплова енергія в обсязі 5,811 Гкал. на суму 3 757,20 грн., що підтверджується рахунками фактурами і актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за період з жовтня 2009 р. по грудень 2009 р. та рахунками за період з січня 2010р. по квітень 2010р. Відповідно до п.14. договору, відповідач повинен сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів з моменту його отримання. Однак, відповідач за період з жовтня 2009 р. по квітень 2010 р. сплатив лише 835 грн. На момент укладення договору № 222 про постачання теплової енергії в гарячій воді у відповідача була заборгованість за теплову енергію в сумі 1 595,93 грн., яку він визнав при укладанні цього договору (п. 2. договору № 222), а також підписанням акту звіряння взаємних розрахунків від 18.05.2010р. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за теплову енергію складає 4 518,13 грн. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути з відповідача 296,61 грн. пені, на підставі п.15 договору, а також 249,93 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 43,31 грн. - 3 % річних.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, витребувані судом документи не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвали суду про призначення судових засідань направлялися на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день розгляду справи, а саме: 71700, Запорізька область, м.Токмак, вул.Радянська, 431.

Відповідно ст.22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

16.08.2010р. через канцелярію господарського суду було подано заяву від імені ПП ОСОБА_3 про визнання позовних вимог в сумі 5 107,98 грн., в тому числі пені, та про розгляд справи без участі представника. При цьому, датою написання вказаної заяви є 16.05.2010р., в той час як позов, за яким порушено провадження у даній справі було отримано до суду лише в липні 2010р. За таких обставин, ця заява не може бути прийнята судом як визнання відповідачем позову. Визнання позову відповідачем не є обовязковою для вирішення спору.

Неявка відповідача в судове засідання господарського суду не перешкоджає вирішенню спору. Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, оригінали яких надіслані позивачем та оглянуті судом в засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2009р. ТОВ Токмактепломережа (Первісний кредитор) та ТОВ Токмак Теплоенергія (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №49/1, згідно з яким Первісний кредитор передав Новому кредитору право вимоги за договором №222 від 08.04.2004р., укладеним між Первісним кредитором та ПП ОСОБА_3 (Боржник). ТОВ Токмак Теплоенергія було направлено ПП ОСОБА_3 повідомлення про переведення права вимоги на суму 1595,93 грн. боргу згідно договором №49/1 від 15.10.2009р.

15.10.2009р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія (Енергопостачальна організація, позивач у справі) та ОСОБА_2 підприємцем ОСОБА_3 (Споживач, відповідач) укладено договір № 222про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір).

В пункті 2 Договору зазначено, що на момент його укладення заборгованість за теплову енергію в сумі складає 1595,93 грн.

Згідно з п.3. Договору передбачено, що енергопостачальна організація відпускає споживачу в період з 01.10.2009 р. по 01.10.2010р. максимум теплового навантаження на опалення організації 0,003888 Гкал/год. Опалювальна площа становить: 46,2 м2. Двоставковий тариф станом на 01.10.2009 р. становить: 1) Абонплата за приєднане теплове навантаження за 100 Ккал/год. 5,63 грн. у міс; 2) Плата за 1 Гкал спожитої теплової енергії 430,1 грн. Кількість теплової енергії для опалення встановлюється згідно до температури зовнішнього повітря. Орієнтовно відпуск теплової енергії складатиме: (згідно багаторічних середньомісячних значень температур зовнішнього повітря) І квартал 4,07 Гкал. при макс. теплового навантаж. 0,003888 Гкал/год, ІІ квартал 0,23 Гкал. при макс. теплового навантаж. 0,003888 Гкал/год, ІІІ квартал Гкал. при макс. теплового навантаж. Гкал/год, ІV квартал 2,98 Гкал. при макс. теплового навантаж. 0,003888 Гкал/год. Всього за вказаний час 7,28 Гкал. Температурний графік мережної води: 95 70 0 С.

Матеріали справи свідчать, що за період з жовтня 2009р. по квітень 2010р. включно, відповідачу була поставлена теплова енергія в обсязі на суму 3 757,20 грн., що підтверджується актами виконаних робіт (наданих послуг): від 31.10.2009р., від 30.11.2009р. та від 31.12.2009р., рахунками-фактурами №222: від 31.10.2009р. 119,90 грн., від 30.11.2009р. на суму 627,42 грн. та від 31.12.2009р. на суму 752,15 грн., актами прийому передачі , рахунками: № 327/1 від 31.01.2010р. на суму 881,62 грн., № 222/2 від 28.02.2010р. на суму 648,92 грн., № 222/3 від 31.03.2010р. на суму 683,33 грн., № 222/4 від 30.04.2010р. на суму 43,86 грн.

Відповідно до п.14 Договору відповідач повинен сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів з моменту його отримання.

Відповідач здійснив часткові оплати, сплативши всього суму 835,00 грн., яка була зарахована в рахунок часткового погашення боргу, наявного на момент укладення Договору, що визначена в пункті 2. Зобовязання з оплати вартості отриманої теплової енергії поставленої в період з жовтня 2009р. по квітень 2010р. включно відповідач належним чином не виконав. У звязку з цим, станом на день розгляду справи його заборгованість перед позивачем складає 4 518,13 грн. (1 595,93 + 3 757,20) 835). Сторонами підписано Акт звіряння за договором №222 станом 18.05.2010р., згідно з яким відповідач визнав наявну у нього заборгованість за вказаний період в сумі 4 518,13 грн.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі теплової енергії регулюються Законом України Про теплопостачання, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007р. №1198 (далі Правила), які чинні на території України, визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії та є обовязковими для виконання ними (п.1, 2 Правил).

Згідно з п.4. зазначених Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Відповідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Кодексу, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання та п.40 Правил встановлено, що споживач теплової енергії зобовязаний додержуватися вимог договору та нормативно-правових актів.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст.22, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач заявлені вимоги та викладені у позові обставини не спростував, доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу не надав. Таким чином, вимоги про стягнення 4 518,13 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними, основані на договорі та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 296,61 грн. на підставі п.15 Договору, в якому встановлено, що у випадках несплати нараховується пеня у розмірі 0,75% за добу на суму несплачених платіжних документів, але не більше 2-ї ставки НБУ.

Згідно з приписами ст.610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з п.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з приписами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобовязання щодо своєчасного оплати теплової енергії за кожним з рахунків за вказаний період є встановленим, розрахунок здійснений вірно, тому вимоги про стягнення пені в сумі 296,61 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути суму 43,31 грн. 3 % річних за період з 11.11.2009р. по 30.04.2010р. та суму 249,93 грн. втрат від інфляції за період з жовтня 2009р. по квітень 2010р.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобовязань, вимоги про стягнення 3% річних ті втрат від інфляції за заявлений період є обґрунтованими, розрахунок здійснений вірно, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

При зверненні з позовною заявою 06.07.2010р. (вх.№4247/09-05) позивачем здійснено оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. за платіжним дорученням №529 від 22.06.2010р. на рахунок, який було закрито з 21.06.2010р. Оскільки на виконання ухвали суду витрати на ІТЗ було сплачено на належний рахунок на підтвердження чого представлено платіжне доручення №652 від 30.07.2010р., позивачу необхідно видати довідку на повернення суми 236 грн., які було сплачено за платіжним дорученням №529 від 22.06.2010р.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст.19, 24 Закону України Про теплопостачання, ст.ст.33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємця ОСОБА_3 (71700, Запорізька область, м.Токмак, вул. Радянська, 431, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Токмак Теплоенергія (71701, Запорізька область, м.Токмак, вул. Шевченко, 45а, ) 4 518 (чотири тисячі пятсот вісімнадцять) грн. 13 коп. основного боргу, 296 (двісті девяносто шість) грн. 61 коп. пені, 43 (сорок три) грн. 31 коп. 3% річних, 249 (двісті сорок девять) грн. 93 коп. втрат від інфляції, 102 (сто дві) грн. державного мита, 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія (Запорізька область, м.Токмак, ) довідку на повернення із Державного бюджету України суми 236 грн., сплачених за платіжним дорученням №529 від 22.06.2010р.

Суддя О.В. Ярешко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 02.09.2010р.