ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" вересня 2010 р. Справа № 3/117

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі Рівненського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до відповідача ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 22863 грн. 78 коп.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача : представник ОСОБА_3 постійна довіреність № 1527 від 25.06.10р.

від відповідача : представник не з'явився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22863,78 грн., з яких 21130,00 грн. заборгованості по кредиту, 676,73 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 27,41 грн. пені за порушення строків сплати процентів, 1029,64 грн. пені за порушення строків повернення кредиту.

Позивачем 07.09.2010 року подано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог з доказами її надіслання відповідачу, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23465,41 грн., з яких 21130,00 грн. заборгованості по кредиту, 676,73 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 46,08 грн. пені за порушення строків сплати процентів, 1612,60 грн. пені за порушення строків повернення кредиту. Заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав. Ухвала господарського суду Рівненської області про відкладення розгляду справи, направлена відповідачу за адресою повідомленою відповідачем у клопотанні: м.Рівне, вул.Пирогова, буд.8, повернулась з відміткою поштового відділення: «за закінченням строку зберігання». Відповідно до положень ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі прокурора та відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі Рівненського обласного управління (надалі - Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №51 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк зобовязався надати на умовах Договору, а Позичальник зобовязався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит в розмірі 200000,00 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався на строк до 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 02 травня 2010 року. Позичальник зобовязався повертати кредит в сумах згідно графіку, що ж невідємною частиною кредитного договору №51 від 03.05.2007 року, не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця починаючи з 31.05.2007 року.

Отримання коштів відповідачем у сумі 200000,00 грн. підтверджується розпорядженням про видачу кредитних коштів від 03.05.2007 року та меморіальним ордер-ом №614480-001 від 03.05.2007 року.

Відповідно до п.1.6.1.1. кредит був наданий відповідачу із відсотковою ставкою 16,0 % річних. Під час дії кредитного договору до нього вносились зміни стосовно збільшення відсоткової ставки, зокрема: Додатковим договором № 1 від 19 серпня 2008 року було збільшено розмір відсоткової ставки до 17%, а Додатковим договором № 2 від 22 жовтня 2008 року розмір відсоткової ставки було збільшено до 18%.

Згідно з п.4.3.1, 4.3.3 кредитного договору Відповідач зобов'язався належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе цим договором зобов'язання; точно в строки, обумовлені договором, погашати кредит та своєчасно у визначені договором строки сплачувати плату (відсотки) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки.

У відповідності з п.6.1.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Взяті на себе зобов'язання Відповідач не виконав, у передбачені кредитним договором терміни відсотки та чергові платежі по основному боргу не сплатив, що в свою чергу призвело до утворення простроченої заборгованості в розмірі 21130,00 грн. заборгованості по кредиту та 676,73 грн. несплачених відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.3.1 вищевказаного кредитного договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов'язків за цим договором та/або документів забезпечення, вимагати (незважаючи на те, що в цьому Договорі є інші умови) негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих відсотків за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами або платежами, що підлягають до сплати відповідно до умов цього договору) в тому числі, але не виключно, якщо: позичальник не зможе вчасно сплатити суму кредиту, її частину або відсотки за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором; ліквідність забезпечення втрачена та/або вона не відповідає загальним умовам надання кредиту; порушена процедура визнання Позичальника банкрутом та/або судом прийнято рішення, що визнає позичальника банкрутом або підтверджує його неплатоспроможність; позичальник використовує кредитні кошти не за цільовим призначенням; з'являться обставини, які по обґрунтованому висновку банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов'язання за цим договором; звітність та інформація, які повинні надаватись позичальником згідно з умовами цього договору, не будуть надані вчасно або при перевірці виявляться недійсними та/або не зможуть бути перевірені в зв'язку з недоліками ведення бухгалтерського обліку позичальника.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ст.193 Господарського процесуального кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів.

З огляду на умови Договору строк повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом є таким, що настав. Відповідач доказів повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом у спірній сумі не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, його розміру не спростував.

За порушення взятих на себе зобовязань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків відповідач на підставі п.6.1.1 Кредитного договору повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем на суму заборгованості нараховано пеню по основному боргу в розмірі 1612,60 грн. та пеню по несплачених відсотках в розмірі 46,08 грн..

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

В силу ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас, згідно ч.2 ст.343 Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»за грошовими зобовязаннями розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ що діяла.

З огляду на вищевказане суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 21130,00 грн. заборгованості по кредиту, 676,73 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 46,08 грн. пені за порушення строків сплати процентів, 1612,60 грн. пені за порушення строків повернення кредиту є правомірними, ґрунтуються на договорі та законі, а відтак підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат на оплату державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1, р/р 98 в ОПЕРв РОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО333368) на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі Рівненського обласного управління (33000, м.Рівне, вул.С.Петлюри, 16, , р/р НОМЕР_2 в ОПЕРв РОУ ВАТ «Ощадбанк») 21130,00 грн. заборгованості по кредиту, 676,73 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 46,08 грн. пені за порушення строків сплати процентів, 1612,60 грн. пені за порушення строків повернення кредиту, а також державне мито в розмірі 228,64 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00 грн..

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1, р/р 98 в ОПЕРв РОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО333368) в дохід державного бюджету 6,01 грн..

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано 13 вересня 2010 року