ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"06" грудня 2010 р. Справа № 05/337-10

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 10616/6-05 від 03.12.10) Арбітражного керуючого ОСОБА_1 (м. Харків)

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Фрунзенського району м. Харкова (м. Харків)

про стягнення 25680,07 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором з оплати його послуг у розмірі 19750,00 грн., суму відшкодування витрат на провадження справи у розмірі 930,07 грн., а також моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та судові витрати.

Відповідно до п. 10 Роз'яснень Вищого арбітражного суду №02-5/95 від 29.02.1996 р. із змінами, внесеними згідно з Роз'ясненням Вищого арбітражного суду N02-5/618 від 06.11.2000 р., в редакції Рекомендацій Президії Вищого господарського суду N04-5/1429 від 18.11.2003 р.; із змінами, внесеними згідно з Рекомендаціями Вищого господарського суду N04-5/26 від 01.02.2005 р., розмір ставок державного мита із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатися відповідно до підпункту "б" пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 N7-93. Якщо в одній позовній заяві об'єднані вимоги майнового та немайнового характеру, державне мито підлягає оплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового, так і немайнового характеру (пункт 36 Інструкції Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 р. N15 "Про порядок обчислення та справляння державного мита".

Таким чином, позивачем об'єднано позовні вимоги майнового і немайнового характеру, та державне мито сплачено з позовних вимог майнового характеру платіжною квитанцією №2Р155 від 15.11.10 р. в сумі 206,80 грн., а з вимог немайнового характеру державне мито сплачено платіжною квитанцією №1Р221 від 22.11.10 р. в сумі 50,00 грн.

Відповідно до п/п а п. 2 ст. 3 Декрету КМУ "Про державне мито" державне мито із заяв майнового характеру сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п/п б п. 2 ст. 3 Декрету КМУ "Про державне мито" державне мито повинно бути сплачене із позовних заяв немайнового характеру в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85,00 грн.

Оскільки позивачем об'єднано позовні вимоги майнового та немайнового характеру, державне мито повинно бути сплачене в сумі 291,80 грн. (206,80 грн.+85,00 грн.), а позивачем сплачено державне мито платіжними квитанціями №2Р155 від 15.11.10 р. і №1Р221 від 22.11.10 р. в загальній сумі 256,80 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню без розгляду для усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи всього на 46 аркушах, в тому числі платіжні квитанції №2Р155 від 15.11.10 р. про сплату державного мита в сумі 206,80 грн., №1Р221 від 22.11.10 р. про сплату державного мита в сумі 50,00 грн. та №2Р154 від 15.11.10 р. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 264,00 грн.

Суддя Ольшанченко В.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).