ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

25.11.10 № 09-07/1961

Суддя Зінченко Н.Г.

розглянувши позовні матеріали

за позовом Державне підприємство АНТОНОВ, (03062, м. Київ, вул. Ак.Туполєва, 1)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіазаказ, (69068, АДРЕСА_1)

про 1 421 200,42 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

24.11.2010 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 7538/09-05 від 24.11.2010 р.) Державного підприємства АНТОНОВ, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіазаказ, м. Запоріжжя про стягнення 1 421 200,42 грн. заборгованості, що включає в себе суму основної заборгованості в розмірі 1 090 800,00 грн., 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 68 585,92 грн. та інфляційні витрати в розмірі 261 814,50 грн.

У відповідності до п., п. 5, 6, 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила обєднання вимог або обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також якщо до позовної заяви не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п., п. 5, 6, 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви (вх. № 7538/09-05 від 24.11.2010 р.), позивач вважає, що ним безпідставно були перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 1 090 800,00 грн., які він просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України. Крім того, на зазначену суму основної заборгованості позивачем нараховані 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 68 585,92 грн. та інфляційні витрати в розмірі 261 814,50 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

При цьому позивач зазначає, що грошові кошти в сумі 1 090 800,00 грн. відповідачу були перераховані двома платіжними дорученнями, а саме платіжним дорученням № 3271 від 25.06.2008 р. 606 000,00 грн. і платіжним дорученням № 172 від 16.01.2009 р. 484 800,00 грн.

Оглянувши додані до позовної заяви копії зазначених платіжних доручень, судом встановлено, що призначення платежу за платіжним дорученням № 3271 від 25.06.2008 р. вказано як: аванс на авіадвигуни згідно рахунку № 10 від 29.02.2008 р., а за платіжним дорученням № 172 від 16.01.2009 р. вказано як:: оплата за авіадвигуни АИ-20М згідно рахунку № 65 від 26.11.2008 р. по контракту № 7 від 03.06.2008 р..

До матеріалів позовної заяви позивачем не додано ні рахунку № 10 від 29.02.2008 р., ні рахунку № 65 від 26.11.2008 р.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, перерахованих платіжним дорученням № 3271 від 25.06.2008 р. і платіжним дорученням № 172 від 16.01.2009 р., повязані між собою підставами виникнення та засобами доказування.

Отже, поєднання таких вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєвим чином ускладнить вирішення справи по суті.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобовязаний при поданні позову надіслати копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу. У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/208 від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і доповненнями), в якому зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, поштова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні (сторонам) у справі копії позовної заяви.

У відповідності до приписів ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно положень Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258, оформлення документів про оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, що подаються до позовних заяв, які подаються до господарських судів, здійснюється відповідно до порядку, передбаченого для оплати державного мита.

Пунктом 5.1 Розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/78 від 04.03.1998 р. (з наступними змінами та доповненнями) Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі, ксерокопії чи фотокопії платіжних документів, додані до позовної заяви, не можуть бути доказом сплати державного мита (витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів). Документи, які вважаються належними доказами зарахування державного мита до бюджету, визначено в пункті 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15 (з подальшими змінами).

До позовної заяви № 35/9403 від 10.11.2010 р. (вх. № 7538/09-05 від 24.11.2010 р.) на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви з додатком позивачем додано фотокопію фіскального чеку № 4075 від 10.11.2010 р. та фотокопію опису вкладення в цінний лист, який скріплений відбитком календарного штемпелю відділення звязку за 10.11.2001 р., а на підтвердження сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу додано фотокопію платіжного доручення № 9757 від 11.11.2010 р. на суму 236,00 грн., які не можуть бути прийняті судом як належні докази в силу вищенаведених норм діючого господарсько-процесуального законодавства.

Крім того, в фіскальному чеку № 4075 від 10.11.2010 р. в рядку кому: не зазначено найменування відповідача, а, натомість, міститься напис: по списку, Відповідний список суду для огляду наданий не був.

Інших доказів направлення копії позовної заяви відповідачу та сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу позивачем не додано.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.3 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог статей 54 та 57 ГПК України щодо змісту, форми та додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п., п. 5, 6, 10 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства АНТОНОВ, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіазаказ, м. Запоріжжя про стягнення 1 421 200,42 грн. заборгованості, що включає в себе суму основної заборгованості в розмірі 1 090 800,00 грн., 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 68 585,92 грн. та інфляційні витрати в розмірі 261 814,50 грн., та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток: на 35-и аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення № 9756 від 11.11.2010 р. (про сплату 14 212,00 грн. державного мита).

Суддя Н.Г.Зінченко