ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.10 Справа №14/456-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Миропольського С.О., розглянувши подання № 23/09 від 12.04.2010 р. Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про встановлення порядку та способу виконання рішення суду по справі № АС 14/456-07 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до відповідача ОСОБА_1 дільниці обєднання Сумиоблагробуд, м. Суми про стягнення 17 175 грн. 39 коп.

За участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від відділу ДВС: не зявився

прокурор: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Сумської області від 02.03.2009 р. по справі № АС 14/456-07 позов був задоволений, з відповідача стягнуто на користь позивача 17 175 грн. 39 коп. заборгованості по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виконавчий лист виданий після набрання постановою законної сили (15.10.2007 р.).

Зарічний відділ ДВС Сумського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про встановлення способу та порядку виконання даної постанови суду, оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що на рахунках боржника кошти відсутні, автотранспортні засоби на праві власності не зареєстровані, а обєкт нерухомості, що зареєстрований за відповідачем (приміщення гуртожитку на 135 кімнат за адресою: м. Суми, вул. З.Космодемянської, 10) частково проданий (20 кімнат продані згідно договорів купівлі-продажу).

В судове засідання представники сторін та заявника не зявились, в звязку з чим справа розглядається за наявними матеріалами.

Зазначене подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбаченим цим Законом.

Як зазначає виконавча служба в поданні, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що на рахунках боржника кошти відсутні, автотранспортні засоби на праві власності не зареєстровані. Проте, як повідомляє відділ ДВС, згідно довідки КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» за відповідачем зареєстрований гуртожиток за адресою м. Суми, вул. з. Космодемянської, 10, на 135 місць. В звязку з цим заявник просить встановити порядок та спосіб виконання постанови суду від 02.10.2007 р.

Відповідно до ст.ст. 63, 64 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність грошових коштів на рахунках відповідача (відповідні довідки, виписки тощо), виконавчою службою не надано.

Що стосується того, що за відповідачем зареєстрований гуртожиток на 135 місць, то відповідно до Прикінцевих положень (п. 3) Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» № 500-VІ від 04.09.2008 р., який набрав чинності 01.01.2009 р., зазначено, що з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх виселення із займаних жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, які будувалися за державні кошти, установити мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом трьох років з дня опублікування цього Закону. Цей мораторій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного подання виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 63, 64 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Подання № 23/09 від 12.04.2010 р. Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про встановлення способу та порядку виконання постанови по справі № АС14/456-07 залишити без задоволення.

СУДДЯ С.О.МИРОПОЛЬСЬКИЙ