ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2010 р. Справа № 16/220/09

За первісним позовом: Прокурора Центрального району м. Миколаєва (54001, м. Миколаїв, вул.Нікольська, буд.73) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2) Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16-а) в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 91-Б)

До відповідача: Закритого акціонерного товариства «Росток»(56100, Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Заводська, буд.2)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перший український міжнародний банк в м. Миколаєві (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20)

Про: розірвання договору фінансового лізингу за № 14-04-720 фл. від 11.05.2004 р., стягнення 496 337,00 грн. та зобов'язання виконати певні дії

За зустрічним позовом: Закритого акціонерного товариства «Росток»(56100, Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Заводська, буд.2)

До відповідачів: 1). Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2) 2).Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16-а) в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 91-Б)

За участю Прокурора Центрального району м. Миколаєва (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд.73)

Про: визнання договору недійсним та встановлення факту, що має юридичне значення

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И за первісним позовом:

Від позивача: Зубрицька А.О., дов. № 168 від 15.05.2009 р.

Джуржія С.А., дов. № 14/20-372-09 від 20.07.2009 р.

Від відповідача: Бортик Р.О., дов. № 37/д від 19.10.2009 р.

Від третьої особи: Дядуренко М.П., дов. № 1916 від 01.09.2009 р.

В засіданні приймає участь:

П Р Е Д С Т А В Н И К И за зустрічним позовом:

Від позивача: Бортик Р.О., дов. № 37/д від 19.10.2009 р.

Від 1 відповідача: Зубрицька А.О., дов. № 168 від 15.05.2009 р.

Від 2 відповідача: Джуржія С.А., дов. № 14/20-372-09 від 20.07.2009 р.

В засіданні приймає участь:

Була оголошена перерва до 01.02.2010 р.

Прокурор Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»звернувся до господарського суду Миколаївської області з первісним позовом до Закритого акціонерного товариства «Росток»про стягнення 496 337,00 грн. заборгованості, з яких: 375535,64 грн. - основного боргу, 40049,62 грн. - пені, 33963,80 грн. - індексації від суми боргу, 8904,27 грн. - 3% річних від суми боргу, 37883,67 грн. - штрафу за ненадання договору страхування.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.10.2009 р. залучено до справи в якості другого відповідача - Перший український міжнародний банк в м. Миколаєві, оскільки у нього заставі знаходиться спірне майно комплект обладнання для курей -несучок ОКН - 4 у кількості двох одиниць.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.12.2009 р. прийняти уточнення первісних позовних вимог, а саме про розірвання договору фінансового лізингу за № 14-04-720 фл. від 11.05.2004 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг» та Закритим акціонерним товариством «Росток», стягнення з Закритого акціонерного товариства «Росток» на користь Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг» заборгованість у розмірі 496 337,00 грн. та зобов'язання Закрите акціонерне товариство «Росток» повернути Відкритому акціонерному товариству Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг» отриману на умовах фінансового лізингу сільгосптехніку, а саме обладнання для курей -несучок ОКН - 4 у кількості двох одиниць. Крім цього, судом змінений статус Першого українського міжнародного банку в м. Миколаєві з другого відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.12.2009 р. вжити заходи до забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, щодо відчуження майна -обладнання для курей несучок ОКН-4 у кількості двох одиниць.

Закрите акціонерне товариство «Росток»звернулось до господарського суду Миколаївської області із зустрічним позовом до Кабінету Міністрів та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»про визнання недійсним договору лізингу за № 14-04-720 фл від 11.05.2004 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток»; встановлення, що 11.05.2004р. між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток»був укладений договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу №14-04-720 фл; визнання недійсним п. 8.5. договору №14-04-720 фл від 11.05.2004 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток».

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.12.2009 р. зазначений зустрічний позов прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення основного боргу - 375535,64 грн., індексації від суми боргу - 33963,80 грн.; 3% річних від суми боргу - 8904,27 грн.; штрафу за ненадання договору страхування - 33883,67 грн. Але позовні вимоги в частині стягнення пені - 40049,62 грн. та зобов'язання повернути обладнання для курей-несучок ОКН-4 у кількості двох одиниць не визнає.

Відповідачі за зустрічним позовом позовні вимоги заперечують, посилаючись на те, що вимоги позивача за зустрічним позовом є такими, що суперечать одна одній, також зазначають, що розгляд судом справ про встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі Глави 6 Цивільного процесуального кодексу України повинні розглядатися судами в порядку цивільного судочинства, але ніяк не в господарських судах, що є підставою для припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч. І ст. 80 ГПК України. Крім цього, посилаються на сплив позовної давності для звернення до суду про визнання недійсним договору фінансового лізингу №14-04-720фл від 11.05.2004р.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

На виконання Указу Президента України від 23.02.01 № 111 «Про додаткові заходи щодо подальшого розвитку лізингу в аграрному секторі економіки»Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.01 № 354 утворено Національну акціонерну компанію «Украгролізинг». Статутом вказаної Національної акціонерної компанії передбачено, що компанія підпорядкована Кабінету Міністрів України та утворена з метою реалізації державної політики в агропромисловій сфері, тобто виступає в даних правовідносинах як орган державної виконавчої влади.

Засновником Компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України, який здійснює стосовно Компанії повноваження з управління корпоративними правами.

Згідно з п. 6 статуту Компанія утворена з метою сприяння реалізації державної політики в агропромисловій сфері, забезпечення ефективного функціонування і розвитку виробництва шляхом передачі товаровиробникам на умовах лізингу сільськогосподарської техніки та обладнання, надання виробничих послуг, організації технічного сервісу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.03 №1904 «Про порядок використання коштів державного бюджету, що спрямовуються на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу та заходи по операціях фінансового лізингу»затверджено Порядок використання коштів Державного бюджету України, що спрямовуються на фінансування державного лізингового фонду та надано Компанії повноваження щодо оперативного управління коштами державного лізингового фонду, а також покладено функції контролю за використанням коштів державного лізингового фонду та їх поверненням до державного бюджету.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік»передбачено наповнення державного лізингового фонду зворотними лізинговими платежами.

11.05.2004 року між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток»укладено договір фінансового лізингу від № 14-04-720 фл. На умовах вказаного Договору Лізингодавець зобов'язався у встановлені строки передати в користування майно, закупівля якого фінансується за рахунок коштів Державного лізингового фонду (коштів державного бюджету), а Лізингоотримувач - прийняти Майно і сплатити його вартість.

Згідно умов договору та актів прийому передачі Закрите акціонерне товариство «Росток»отримало у фінансовий лізинг сільськогосподарську техніку - комплект обладнання для курей-несучок ОКН-4у кількості двох одиниць.

Вартість техніки склала: 1 894 183 (один мільйон вісімсот дев'яносто чотири тисячі сто вісімдесят три) гривні, 20 копійок.

У відповідності до ч. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 806 параграфу 6 Цивільного кодексу України «до договору лізингу

застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей,

встановлених цим параграфом та законом».

У відповідності до ч. 1 ст. 759 параграфу 1 Глави 58 Цивільного кодексу України по договору найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Також ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»від 10 квітня 1992 року № 2269-ХП, встановлено, що орендар вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», норм Договору, Лізингоотримувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі. Порядок сплати лізингових платежів встановлено п. п. 4.1.- 4.3. Договору.

В порушення вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України та всупереч умовам п. 3.5.2 Договору, ст.193 ГК України, лізингові платежі Лізингоотримувач проводив, проте не в повному обсязі в результаті чого станом на 10.09.2009р. утворилася заборгованість в розмірі 375 535 (триста сімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять п'ять) гривень 64 копійки (розрахунок додається), яку Лізингоодержувач в добровільному порядку не оплачує.

Ненадходження коштів до Державного бюджету негативно впливає на виконання важливих економічних програм, і, зокрема, робить неможливим проведення реформ в аграрному секторі, забезпечення сільгосптоваровиробників ефективною сучасною сільськогосподарською технікою.

Несплата лізингових платежів позбавляє Національну акціонерну компанію «Украгролізинг»можливості забезпечувати поповнення державного лізингового фонду, розрахуватись із заводами-виробниками України за поставлену ними техніку для подальшої передачі її в лізинг.

Так, пунктом 4 статті 33 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2009 рік у частині кредитування є повернення коштів у частині відшкодування вартості сільськогосподарської техніки, переданої суб'єктам господарювання на умовах фінансового лізингу. Аналогічні положення містяться в Законах України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

На підставі п. 7.1. Договору, з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996року та положень параграфу 1, 2 глави 49 ЦК України, боржник несе відповідальність за порушення строків сплати лізингових платежів і зобов'язаний сплатити на користь Лізингодавця пеню від несплаченої суми у, розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується за кожен день прострочення і становить 40 049 (сорок тисяч сорок дев'ять) гривень 62 копійки (розрахунок додається).

Стаття 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника (Лізингоодержувача), у разі прострочення ним виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що становить 8 904 (вісім тисяч дев'ятсот чотиири) гривні 27 копійок (розрахунок додається). Таким чином, у зв'язку з тим, що Лізингоодержувач прострочив виконання грошового зобов'язання перед Лізингодавцем, то його борг підлягає індексації, яка становить 33 963 (тридцять три тисячі дев'ятсот шістдесят три) гривні 80 копійок (розрахунок додається).

Окрім цього, Відповідачем не надано договір страхування сільськогосподарської техніки. А тому, у відповідності до п. 7.3. Договору, сума штрафу за ненадання вказаного документу складає 2 % від вартості Предмета лізингу та складає 37 883 (тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні, 67 копійок.

Отже, в порушення вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України та всупереч умовам п.п. 3.5.2, 4.1., 4.2. договору фінансового лізингу, ст. 193 ГК України, лізингові платежі Відповідач проводить несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого станом на 10 вересня 2009 року загальна заборгованість Відповідача склала 496 337 (чотириста дев'яносто шість тисяч триста тридцять сім) гривень 00 копійок.

Так у відповідності до п. 3.1.2 договору фінансового лізингу № 14-04-720 фл. від 11 травня 2004 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток», Лізингодавець має право вимагати повернення Предмета лізингу, переданого в лізинг, якщо Лізингоодержувач не сплатив частково або повністю лізингові платежі.

За додатком № 2 до Договору, заборгованість у Лізингоодержувача виникла з 20.09.2008року.

За додатком № 4 до Договору, заборгованість у Лізингоодержувача виникла з 02.07.2008року.

В зв'язку з цим, на адресу Лізингоодержувача неодноразово направлялися листи з вимогою сплатити заборгованість. В разі невиконання зазначених вимог, Лізингоодержувача було попереджено про розірвання Договору.

У п.п. 8.З., 8.4. Договору визнано право Лізингодавця на дострокове припинення Договору за несплату Лізингоодержувачем протягом трьох місяців лізингового платежу або не укладання документів, передбачених Договором.

Згідно із п. 8.5. Договору після одержання письмової пропозиції Лізингодавця про дострокове припинення дії Договору Лізингоодержувач в тижневий строк готує Предмет лізингу для повернення Лізингодавцю в технічно справному і комплектному стані та сплачує залишкову заборгованість згідно чергових лізингових платежів, неустойку в розмірі подвійного лізингового платежу за фактичний строк користування Предметом лізингу з моменту одержання письмової пропозиції Лізингодавця про дострокове припинення дії Договору до моменту прийняття Предмета лізингу Лізингодавцем. При достроковому припиненні дії або розірванні Договору сплачені лізингові платежі, в тому числі і попередній не повертаються.

Також, у ході розгляду справи, було встановлено, що Лізингоодержувач, всупереч вимогам 5.4. Договору, заставив Предмет лізингу до Першого українського міжнародного банку без письмового дозволу Лізингодавця (Договір застави рухомого майна № 7.4-87/30 від 10.01.2008р.).

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Заперечення відповідача за первісним позовом судом не приймаються з огляду на наступне.

Він у своєму відзиві посилається на норми Господарського кодексу щодо односторонньої відмови від зобов'язання, а тому вважає, що позивач за первісним позовом не має права вимагати повернення предмета лізингу, оскільки не був дотриманий порядок припинення договору. Однак відповідно до умов спірного договору потрібно розмежовувати поняття припинення договору, розірвання договору та повернення предмету лізингу.

Як зазначено в ч. 3 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг»лізингодавець може мати також і інші права та обов'язки, передбачені договором, які не враховані законодавством.

Так, пунктом 8.8 договору сторони погодили, що за несплату на протязі трьох

місяців підряд лізингового платежу чи невиконання (неналежного виконання) положень

договору лізингоодержувачем останній за власний рахунок невідкладно повертає

лізингодавцю предмет лізингу в комплектному стані з урахуванням його нормального

ступеня спрацювання на підставі акту повернення предмета лізингу (п. 8.8 договору).

Таким чином, після того, як відповідач за первісним позовом прострочив сплату лізингових платежів більш ніж три місяці (що видно з розрахунку боргу), останній не повернув позивачу предмет лізингу, а тому у позивача за первісним позовом виникло право в судовому порядку вимагати повернення предмета лізингу. В даному випадку про припинення чи розірвання договору фінансового лізингу мова не йде.

Отже, лізингодавець має повне право вимагати у відповідача повернення предмета лізингу.

Що стосується визначення розміру заподіяних збитків, як зазначає, відповідач за первісним позовом, суд вважає необхідним відмітити, що предметом первісного позову є не стягнення збитків, а стягнення заборгованості за порушення умов договору та повернення предмету лізингу. Стаття 509 Цивільного кодексу України дає визначення поняттю зобов'язання, де зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Збитками в широкому розумінні вважають грошовий вираз зменшення або втрати (загибелі) певного майнового блага. Виникнення права на відшкодування збитків (упущеної вигоди) виникає лише після порушення зобов'язання, якщо в результаті такого порушення особа не отримала доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Тобто, фактично відповідач за первісним позовом ототожнює поняття «невиконання зобов'язання за договором»та «завдання збитків внаслідок невиконання зобов'язання за договором», хоча ці поняття зовсім не тотожні і друге, за певних умов, є наслідком першого.

Тому, посилання відповідача на ст. 232 Господарського кодексу щодо відшкодування збитків в частині, не покритій штрафними санкціями, є безпідставні.

За таких обставин, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовуються тим, що сторонами на час укладання договору фінансового лізингу не дотримано усіх суттєвих умов визначених Закону для даного виду договору. Він зазначає, що фактично, між сторонами був укладений договір купівлі-продажу обладнання для курей - несучок в кількості 2-х одиниць в кредит з розстроченням платежу, тому просить суд визнати недійсним договір лізингу за № 14-04-720 фл від 11.05.2004 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток», просить про встановлення, що 11.05.2004р. між вказаними сторонами був укладений договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу №14-04-720 фл. Також просить визнати недійсним п. 8.5. договору №14-04-720 фл від 11.05.2004 р., з посиланням на те, що він не відповідає встановленому ст. 3 ЦК України принципу справедливості, добросовісності та розумності, оскільки вказаний пункт надає можливість ВАТ НАК «Украгролізинг»одержувати від ЗАТ «Росток»передане майно, та ще й отримувати вартість переданого майна, внаслідок чого, ВАТ НАК «Украгролізинг»несправедливо та недобросовісно, користуючись матеріальними труднощами ЗАТ «Росток», одержує надприбутки, не несучи при цьому жодних витрат. Одержання високих надприбутків, використовуючи матеріальні труднощі свого контрагента по договору, не відповідає також і моральним засадам суспільства.

Але, проаналізувавши наданні докази, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенні з наступних підстав.

По-перше, позивач просить визнати недійсним договір лізингу №14-04-720фл в цілому, при цьому він просить суд визнати недійсним також його частину. Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом є такими, що суперечать одна одній.

По-друге, статтею 12 ГПК України визначено справи, підвідомчі господарським судам, і, як вбачається з цієї статті, справи про «встановлення, що договір був укладений...»не входить до цього переліку справ. З огляду на зміст вказаної вимоги позивача, така вимога є нічим іншим, як встановлення факту, що має юридичне значення. Отже, розгляд судом справ про встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі Глави 6 Цивільного процесуального кодексу України повинні розглядатися судами в порядку цивільного судочинства, але ніяк не в господарських судах, що є підставою для припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч. І ст. 80 ГПК України.

По-третє, статтею 256 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004р., тобто до укладення спірного договору, визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 кодексу встановлює загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 258 ЦК України). Так, до вимог про визнання правочину недійсним встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки, виключенням з цього правилу є вимоги про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману, для яких встановлюється позовна давність тривалістю у п'ять років.

З огляду на те, що договір фінансового лізингу №14-04-720фл був укладений сторонами 11 травня 2004 року, з 12 травня 2004 року почався перебіг позовної давності для вимоги про визнання недійсним договору фінансового лізингу №14-04-720фл від 11.05.2004р., а тому 12 травня 2007 року - є останнім днем для звернення до суду про визнання недійсним договору фінансового лізингу №14-04-720фл від 11.05.2004р., так як в цей день сплив термін позовної давності.

Таким чином, на підставі п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності для звернення до суду про визнання недійсним договору фінансового лізингу №14-04-720фл від 11.05.2004р. є підставою для відмови позивачу за зустрічним позовом в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також, слід зауважити, що у судових засіданнях було з'ясовано, що при підписанні та протягом дії договору фінансового лізингу № 14-04-720 фл від 11 травня 2004 року позивачем за зустрічним позовом не виносилось будь якого зауваження до його положень і виникло лише після того, як ВАТ НАК «Украгралізинг»поставлено питання про вилучення техніки та стягнення заборгованості.

Разом з тим, п 3.2. Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними»від 12.03.1999 №02-5/111 передбачено те, що угода не може бути визнання недійсною з моменту її укладання на тій підставі, що з її змісту випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за нею.

За таких обставин, суд вважає необхідним, провадження по справі в частині встановлення, що 11.05.2004р. між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток» був укладений договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу №14-04-720 фл слід припинити, з підстав, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у задоволенні решті зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити.

2. Розірвати договір фінансового лізингу за № 14-04-720 фл. від 11.05.2004 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16-а; код 30401456) в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 91-Б; код 25992238) та Закритим акціонерним товариством «Росток»(56100, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Заводська, буд.2; ).

3. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Росток»(56100, Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Заводська, буд.2; ) на користь Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16-а; код 30401456) в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 91-Б; код 25992238) заборгованість у розмірі 496 337,00 грн.

4. Зобов'язати Закрите акціонерне товариство «Росток»(56100, Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Заводська, буд.2; ) повернути Відкритому акціонерному товариству Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16-а; код 30401456) в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»(54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 91-Б; код 25992238) отриману на умовах фінансового лізингу сільгосптехніку, а саме обладнання для курей -несучок ОКН - 4 у кількості двох одиниць.

5. Провадження по справі в частині встановлення, що 11.05.2004р. між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг» та Закритим акціонерним товариством «Росток»був укладений договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу №14-04-720 фл припинити.

6. У задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору лізингу за № 14-04-720 фл від 11.05.2004 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії «Украгролізінг»та Закритим акціонерним товариством «Росток»та визнання недійсним п. 8.5. зазначеного договору відмовити.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Д.Фролов