ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2010 Справа № 4/221-ПД-09

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

смт.Білозерка Херсонської області

до малого комунального підприємства "Водограй" смт.Білозерка

Херсонської області

про спонукання до виконання умов договору та стягнення 20.545грн.58коп.

за участю представників сторін:

від позивача не прибув

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовною заявою, якою просить спонукати відповідача до виконання умов договору №4057 від 02.04.2007 року "Про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню" шляхом зобов'язання відповідача поновити надання послуг водовідведення приватному підприємцю ОСОБА_1 за адресою смт. Білозерка, вул. К.Маркса, 86.

Крім того, позивач просить стягнути 20.545 грн. 58 коп. збитків, посилаючись на те, що відповідачем не виконано умови договору, безпідставно відключено його від мереж водовідведення, що спричинило збитки, пов'язані із викачкою стічних вод, які позивач змушений був здійснювати в період з 24.07.2009року по 22.09.2009року.

Ухвалою суду від 01.12.2009року провадження у справі зупинено до вирішення іншої пов'язаної з нею справи № 9/175-09 за позовом малого комунального підприємства "Водогорай" до приватної виробничо-комерційної фірми "Торговий дім ОСОБА_1" про стягнення 65651грн. 62коп.

Ухвалою від 09.08.2010року провадження у справі поновлено, оскільки обставини, які зумовили його зупинення, усунені, так як рішенням суду від 23.12.2009року по справі № 9/175-09 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.02.2010року рішення залишено без змін.

Представники позивача і відповідача в засідання суду не прибули, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому відповідач посилається на відрядження директора за межі області, не надавши жодних доказів, якими б цей факт підтверджувався. Позивач же посилається на планову відпустку та знаходженням за межами міста представника. Додатково він повідомляє суд про те, між сторонами досягнуто згоди щодо спірних питань та узгоджується редакція мирової угоди. Доказів же, якими б підтверджувалися викладені позивачем в заяві обставини суду не надано.

Відповідно до статті 77 ГПК України суд відкладає розгляд справи але в межах строку вирішення спору, встановленого статтею 69 ГПК України, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, в тому числі і через неявку в засідання суду представників сторін, неподання ними витребуваних судом доказів. Відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду і використовується ним, якщо неявка представників сторін перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягають у звязку з тим, що розгляд справи судом неодноразово відкладався та провадження у справі зупинялося і у сторін а було досить часу щоб надати до суду належні докази. Викладені ж в клопотаннях про відкладення розгляду справи обставини сторонами не підтверджені жодними доказами.

Крім того, неявка представників сторін не є перешкодою для вирішення спору, оскільки вони були присутніми в попередніх засіданнях та надавали докази і пояснення по суті спору.

Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно обовязку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони. Крім того, відкладення розгляду справи є неможливим, оскільки це спричинить порушення строку вирішення спору, що є недопустимим.

За таких підстав, відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається без участі представників сторін, за наявними в ній доказами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

02 квітня 2007 року між приватним підприємцем ОСОБА_1 (позивач по справі) та малим комунальним підприємством «Водограй»(відповідач) укладено договір про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню.

Зазначений договір підписано відповідачем та приватним підприємцем ОСОБА_1, а не директором ПВКФ «Торговий дім ОСОБА_1». Крім того, звертаючись з листами від 13.03.2009року, від 19.06.2009року адресованих ПП ОСОБА_1, відповідач сам зазначає, що договір на водопостачання та водовідведення по торговому будинку ОСОБА_1 на 2009рік відсутній. Виставлені рахунки на оплату послуг наданих за договором від 02.04.2007року оплачував також ПП ОСОБА_1

Таким чином, своїми діями відповідач визнавав, що договір від 02.04.2007року укладений ним з приватним підприємцем ОСОБА_1, а не з юридичною особою ПВКФ «Торговий дім ОСОБА_1».

За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що господарські відносини за договором від 02.04.2007року виникли саме між приватним підприємцем ОСОБА_1 (позивач по справі) та малим комунальним підприємством «Водограй», а між КП «Водограй»та ПВКФ «Торговий дім ОСОБА_1»не існує господарських зобов'язань про водопостачання і водовідведення на підставі договору від 02.04.2007року. Зазначений факт встановлений і рішенням господарського суду Херсонської області від 18.02.2010року по справі №9/175-09, яке набрало законної сили..

Пунктом 7.1 договору від 02.04.2007року сторони узгодили строк дії договору з 02.04.2007року до 31.12.2007року. Пунктом 7.2 договору встановлено, що якщо за місяць до закінчення дії договору ні одна із сторін письмово не попередить іншу про його припинення, договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік, але не більше 2-х років підряд.

Таким чином, із аналізу пунктів 7.1, 7.2 договору вбачається, що станом на день звернення позивача з позовом та вирішення спору строк дії договору від 02.04.2007 року скінчився, так як за умовами договору пролонгація саме договору від 02.04.2007 року більш ніж на 2 роки підряд не допускається.

Оскільки строк дії договору від 02.04.2007року скінчився, тобто договір припинив свою дію, позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача до виконання умов договору від 02.04.2007року шляхом зобов'язання позивача поновити водовідведення ПП ОСОБА_1 за адресою Херсонська обл. смт.Білозерка вул. К.Маркса №86 задоволенню не підлягають.

Одночасно суд зазначає, що у зв'язку з закінченням строку договору від 02.04.2007року сторони не позбавлені права укласти договір про надання послуг на водопостачання і водовідведення на новий термін в установленому законом порядку.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 20545грн.58коп. суд виходить із того, що позивач просить стягнути зазначену суму як реальні збитки, спричиненні невиконанням умов договору від 02.04.2007року. Він посилається на те, що 23.07.2009року відповідач здійснив відключення його від мереж водовідведнння, тому 23.07.2009року він уклав договір з ПП ОСОБА_2, який в період з 23.07.2009року по 22.09.2009року надавав йому послуги по викачці води із зливної ями, вартість яких, виходячи із щоденних розрахунків на підставі собівартості послуг погоджених калькуляцією та додатком №1 до договору становить 624грн.00коп. (з розрахунку 1 поїздки).

До матеріалів справи надано копію припису №3 від 09.02.2009року, який надсилався відповідачем позивачу. Згідно з зазначеним приписом та актом обстеження від 04.02.2009року відповідач вимагав від позивача усунення порушень та недоліків які мають місце при здійсненні водопостачання та водовідведення. Цей припис отримано позивачем 12.06.2009року, однак документального підтвердження виконання зазначених в приписі порушень та недоліків суду не надано, чим не доведено належне виконання позивачем обов'язків за договором від 02.04.200року, що відповідно надає право відповідачу застосовувати до позивача відповідні санкції, в тому числі і припинення водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма міститься і в статті 22 ЦК України. Частиною 1 статті 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу господарського правопорушення: порушення права; завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. При наявності таких обставин у особи виникає право на відшкодування завданих збитків.

Притягнення ж до господарсько-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько-правової відповідальності. Склад господарського правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивну та суб'єктивну сторону. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка суб'єкта господарювання, а також причинний зв'язок між протиправною поведінкою правопорушника і збитками; суб'єктивну сторону господарського правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідків.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, що утворюють склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено належними засобами доказування причинного зв'язку між збитками та протиправною поведінкою відповідача, а розмір збитків нараховано ним в тому числі за період, коли договірні відносини між сторонами припинилися.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимог про спонукати відповідача до виконання умов договору №4057 від 02.04.2007 рок шляхом зобов'язання поновити надання послуг водовідведення приватному підприємцю ОСОБА_1 за адресою смт. Білозерка, вул. К.Маркса, 86 та стягнення збитків в сумі 20545грн.58коп. задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України відносяться на позивача.

На підставі вищезазначених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог про спонукання малого комунального підприємства «Водограй» до виконання умов договору №4057 від 02.04.2007 рок шляхом зобов'язання поновити надання послуг водовідведення приватному підприємцю ОСОБА_1 за адресою Херсонська обл., смт. Білозерка, вул. К.Маркса, 86 та стягнення збитків в сумі 20545грн.58коп. відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст. 84 ГПК України і підписано 19.08.2010року