ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 р. Справа № 3/48

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М.

При секретарі судового засідання: Ковалюк С.Я.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ЗАТ Транспортно-експедиційний комбінат "Західукртранс", вул. П.Орлика, 22, м.Дрогобич, Дрогобицький район, Львівська область, 82100

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "В.М.П. Тімберленд", вул. Бережанська, 12, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000

про стягнення 18591,65 грн. основного боргу; 2055 грн. - пені; 1858 грн. - інфляційних втрат; 501 - 3% річних; 230,05 грн. - державного мита та 236 грн. - витрат на ІТЗ судового процесу.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність № 09/07-145-21 від 10.07.09р.);

Від відповідача: не з"явились:

встановив:

ЗАТ Транспортно-експедиційний комбінат "Західукртранс" звернулося в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "В.М.П. Тімберленд" про стягнення 18591,65 грн. основного боргу; 2055 грн. - пені; 1858 грн. - інфляційних втрат та 501 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засіданні жодного разу не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи ухвалами суду від 16.03.10р. та 30.03.10р., які направлялись відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ відповідача. Проте, дані ухвали повернулися з відділення поштового зв"язку з відміткою "за зазначеною адресою не знайдено".

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз"яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача в обгрунтування своїх доводів, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

23.02.2009р. між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір № 400-02/2009 перевезення вантажу у міжнародному сполученні, відповідно до умов якого (на підставі заявки до договору від 23.02.09р.) позивач зобов"язався надати відповідачу послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, за маршрутом Україна-Німеччина, а останній зобов"язався оплатити надані послуги.

Як стверджує позивач та підтверджується документальними доказами, ним зобов"язання виконані належним чином, вантаж доставлено в обумовлені строки до пункту призначення, про що свідчать міжнародні товарно-транспортні накладні CMR № 142504 та CMR № 142471 підписані перевізником та вантажоодержувачем та скріплені печатками (копії містяться в матеріалах справи).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що розрахунок за виконане перевезення здійснюється замовником на протязі 7 (семи) банківських днів з моменту отримання підтверджуючих документів, оплата проводиться в гривнях.

За виконання транспортних послуг позивачем відповідачу виставлено рахунки № СФА-000805 від 03.03.09р. на суму 9 162 грн. та № СФА-001107 від 05.03.09р. на суму 9 429 грн. 65 коп. на направлено на адресу відповідача 02.04.2009р.

Проте, як стверджує позивач, підтверджується обставинами справи та не спростовано відповідачем, останній взяті на себе договірні зобов"язання не виконав, за надані транспортні послуги не розрахувався, у зв"язку з чим виникла заборгованість, яка станом на час звернення з позовом до суду становить 18 591 грн. 65 коп. та підтверджується поданим розрахунком.

Направлену позивачем претензію № 09/09-233-21 від 25.09.09р. з вимогою погасити існуючу заборгованість, яка виникла в результаті невиконання умов договору № 400-02/2009 перевезення вантажу у міжнародному сполученні, відповідач залишив без відповіді та виконання.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов"язується доставити ввіреній їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов"язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (Кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання виникає з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги доводи позивача, неподання відповідачем доказів в спростування вимог позивача щодо сплати заборгованості за надані транспортні послуги, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 18 591 грн. 65 коп.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 5.6.4 договору передбачена відповідальність замовника у випадку несвоєчасної оплати за надану перевізником послугу у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фрахту за кожен день прострочення, але не більше ніж розмір плати за перевезення, а також три проценти річних та інфляційні втрати. Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 2 055 грн. пені (розрахунок додається).

Часиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов"язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" від 22.11.1996р. № 543/96 (зі змінами та доповненнями), розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобовязання мало місце, що підтверджується матеріалами справи і відповідачем не подано доказів у спростування вимог позивача, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2 055 грн. пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 1 858 грн. інфляційних втрат та 501 грн. 3 % річних (розрахунок додається).

Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобовязання мало місце, що підтверджується матеріалами справи і відповідачем не подано доказів у спростування вимог позивача, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 858 грн. інфляційних втрат та 501 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 216, ч. 6 ст. 231, ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 14, ч. 1 ст. 509, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. ст. 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.М.П. Тімберленд", вул. Бережанська, 12, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000 (р/р НОМЕР_1 в ОСОБА_2 Аваль м. Івано-Франківськ, ) на користь ЗАТ Транспортно-експедиційний комбінат "Західукртранс", вул. П.Орлика, 22, м.Дрогобич, Дрогобицький район, Львівська область, 82100 (р/р 1111 в Дрогобицькому відділенні Львівської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк", МФО 325019, , інд. под. № 91, свід. пл. ПДВ № 18249900) - 18 591 грн. 65 коп. основного боргу, 2 055 грн. пені, 1 858 грн. інфляційних нарахувань, 501 грн. 3% річних, 230 грн. 05 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Фрич М.М.

рішення підписане 07.05.10

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ ОСОБА_3 07.05.10