Україна
Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. Справа № 5/302-09

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Білоконь Н. Д.*, суддя Терещенко О.І.

при секретарі Зозулі О.М.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1, голови правління

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 849 С/1-18) на рішення господарського суду Сумської області від 01.03.10 р. по справі № 5/302-09

за позовом Приватного підприємства "Агропромпостач", м. Охтирка,

до Акціонерного товариства "Сервіс-побут", м. Охтирка,

про визнання договору пролонгованим, визнання договору нікчемним,-

встановила:

У листопаді 2009 року позивач - Приватне підприємство «Агропромпостач»звернулося до господарського суду Сумської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Сервіс-побут", відповідача, про визнання неукладеним договору оренди приміщення № 9 від 01.01.2008р., сторонами якого були позивач і відповідач.

У грудні позивач подав дві заяви про зміну позовних вимог: в першій просив договір оренди приміщень №14 від 01.01.2007р. між позивачем та відповідачем визнати пролонгованим на аналогічний строк до 31.12.2008 року, залишити без розгляду позовні вимоги щодо визнання неукладеним договору приміщення № 9 від 01.01.2008р.; в другій - просив визнати пролонгованим до 31.12.2008р. договір оренди приміщень № 14 від 01.01.2007р. та визнати нікчемним договір оренди приміщення № 9 від 01.01.2008р., в якому сторонами записано позивача та відповідача.

Рішенням господарського суду Сумської області від 01.03.2010 року (суддя Гудим В.Д.) в позові відмовлено.

Позивач не погодився з цим рішенням місцевого господарського суду. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване ним рішення скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що місцевий господарський суд не взяв до уваги той факт, що договір оренди приміщення №9 від 01.01.2008 року фактично не існував та його виконання взагалі здійснено не було, а діяв та виконувався договір оренди приміщення №14 від 01.01.2007 року, який припинив дію лише 21.04.2009 року та має бути поновленим на той самий строк у зв"язку із відсутністю заперечень наймодавця протягом місяця після закінчення строку дії договору відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України.

Також вказує на те, що в примірнику договору оренди №9 від 01.01.2008 року, наданому суду відповідачем, в порушення вимог частини 2 статті 207 та статті 208 Цивільного кодексу України, відсутня його печатка, що свідчить про його нікчемність.

Крім того, зазначає, що виходячи зі змісту пунктів 4.4 та 6.1 договору №9 від 01.01.2008 року він діє з моменту передачі об"єкту оренди по акту приймання-передачі, тоді як приміщення, що є об"єктом оренди за цим договором, за актом приймання -передачі не передавалося і позивач ним користувався на підставі договору оренди №14 від 01.01.2007 року.

Також звертає увагу на те, що сторонами договору №9 від 01.01.2008 року не було досягнуто згоди з такої істотної умови, як розмір орендної плати, так як позивач не підписував жодного додатку до вказаного договору стосовно орендної плати, вказана обставина з урахуванням вимог статті 638 Цивільного кодексу України свідчить, на думку позивача, про факти неукладення даного договору.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №973, про вручення позивачу 06.04.2009 року копії ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні. А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що договір оренди №14 від 01.01.2007 року припинив свою дію 31.12.2007 року у зв"язку із закінченням строку, на який його було укладено, після чого сторонами цього договору було укладено договір оренди того ж приміщення за №9 від 01.01.2008 року, при цьому, після укладення договору оренди №9 від 01.01.2008 року акт приймання-передачі приміщення сторонами не складався у зв"язку із наявністю між сторонами довготривалих орендних відносин щодо об"єкту оренди.

Також вказує на те, що відсутність печатки відповідача на договорі №9 від 01.01.2008 року, на яку посилається позивач, з урахуванням вимог чинного законодавства, не пов"язана з недійсністю вказаного договору та не свідчить про його неукладення.

Крім того, зазначає, що в постанові Харківьского апеляційного господарського суду у справі №9/249-09 за позовом ПП "Агропромпостач" до АТ "Сервіс-Побут" про визнання договору оренди приміщення №9 від 01.01.2008 року недійсним, апеляційним судом вказано на факт виконання позивачем договору оренди №9 від 01.01.2008 року щодо сплати орендної плати.

Заслухавши усні пояснення представника відповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і матеріали справи, в тому числі наявні у ній докази, відповідність викладених в рішенні висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено місцевим господарським судом, 1 січня 2007 року між АТ "Сервіс-побут", орендодавцем, та ПП "Агропромпостач", орендарем, був укладений договір № 14 оренди приміщення відповідно до умов якого орендодавець передав орендареві в тимчасове платне користування приміщення за адресою м. Охтирка, пров. Друкарський 1, загальною площею 46,2 кв.м. Відповідно до п. 6.1. зазначеного договору, він діє з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказує на те, що строк дії договору № 14 від 01.01.2007 року закінчився 31.12.2007 року, але після цього позивач продовжував користуватися орендованим приміщенням, з боку відповідача не було жодних заперечень, а тому договір № 14 від 01.01.2007 року був автоматично поновленим на новий строк згідно з вимогами чинного законодавства.

При цьому, позивач посилається на статтю 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідач проти доводів позивача заперечує та вказує на те, що 01.01.2008 року між сторонами був укладений договір № 9, відповідно до умов якого відповідач надав, а позивач прийняв в оренду приміщення за адресою м. Охтирка, пров. Друкарський 1, загальною площею 51,2 кв.м. Відповідно до п. 6.1. зазначеного договору термін оренди - з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, договірні відносини за договором оренди приміщень №14 від 01.01.2007 року припинилися в зв'язку з укладенням нового договору.

Позивач заперечує факт існування між сторонами договірних відносин з приводу оренди приміщення за договором № 9 від 01.01.2008 року. Позивач зазначає, що у договорі № 9 від 01.01.2008 року відсутня печатка ПП Агропромпостач та підпис керівника, що підтверджує нікчемність даного договору.

З наявних в матеріалах справи копії договору № 9 від 01.01.2008 року та копії додатку № 1 до договору вбачається, що вони підписані директором позивача. При цьому, те, що договір міг бути підписаний особою, без наявності відповідних на це повноважень не оспорюється позивачем, останній взагалі заперечує факт підписання договору № 9 від 01.01.2008 року.

Як на докази пролонгації договору № 14 від 01.01.2007 року позивач посилається на платіжні доручення та прибуткові касові ордери по яких проводилася сплата орендної плати по договору № 14 від 01.01.2007 року у 2008 році, а також акт приймання-передачі майна від 21.04.2009 року в якому вказано, що у відповідності до договору оренди приміщення № 14.01.2007 року сторони склали цей акт в тім, що позивач передав відповідачу приміщення площею 51,2 кв.м.

Як вбачається зі змісту тексту акту від 21.04.2009 року, на який посилається позивач як на доказ повернення орендованого за договором №14 від 01.01.2007 року приміщення, цей акт було складено на виконання договору оренди №14.01.2007 року, тоді як в матеріалах справи відсутній договір з таким номером, крім того в зазначеному акті йде мова про повернення приміщення площею 51,2 кв.м., а за договором № 14 від 01.01.2007 року відповідачеві передавалося в оренду приміщення площею 46,2 кв.м. Про приміщення ж площею 51,2 кв.м. за адресою м. Охтирка, пров. Друкарський 1 мова йде у договорі № 9 від 01.01.08р. (а.с. 13, зворотній бік аркуша). За матеріалами справи вбачається, що між сторонами склалися довготривалі орендні відносини щодо спірного майна, орендоване за спірним договором приміщення не вибувало з фактичного володіння та користування орендодавця до 2009 року.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що копії платіжних доручень та прибуткових касових ордерів, на які посилається позивач в позовній заяві, не можуть бути прийняті господарським судом як належні докази пролонгації договору № 14 від 01.01.2007 року, оскільки в них відсутнє будь яке посилання на договір № 14 від 01.01.2007 року, у зв"язку з чим вони не містять фактичних даних, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, потреба у визнанні судом нікчемного правочину недійсним може виникати, в тому числі, якщо сторони нікчемного правочину виконали його умови повністю або в певній частині. Позовні заяви про визнання нікчемних правочинів недійсними приймаються і розглядаються господарськими судами на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження нікчемності договору оренди приміщення № 9 від 01.01.08р., а посилання позивача на те, що договір № 9 від 01.01.08 р., не був підписаний з боку позивача, як на підставу нікчемності договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки чинне законодавство України (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України) пов"язує недодержання письмової форми правочину .з його недійсністю лише у випадках, коли про це зазначено в конкретній нормі закону, тоді як позивачем такої норми наведено не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Сумської області розглядалася справа № 9/249-09 за позовом приватного підприємства Агропромпостач, м Охтирка, Сумська область до відповідача акціонерного товариства Сервіс Побут, м. Охтирка, Сумська область про визнання договору оренди приміщення № 9 від 01.01.2008року недійсним. Рішенням господарського суду Сумської обалсті від 11.11.09року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Під час перегляду зазначеного рішення в апеляційному порядку, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27 січня 2010 року, рішення господарського суду Сумської області від 11.11.2009 року у справі № 9/249-09 залишено без змін. При цьому апеляційною інстанцією зазначено, що договір № 9 від 01.01.2008 року фактично виконувався позивачем сплатою орендної плати.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2010 року у справі №9/249-09 вищевказані судові рішення залишені без змін.

Встановлені зазначеними судовими рішеннями факти не доводяться знов при розгляді даної справи відповідно до вимог частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.,

Крім того, як цілком вірно встановив місцевий господарський суд, господарським судом Сумської області розглядалася справа № 16/741-08 порушена за позовом приватного підприємства Агропромпостач, м. Охтирка до закритого акціонерного товариства Сервіс-Побут, м. Охтирка про стягнення 26673,40 грн., за зустрічним позовом закритого акціонерного товариства Сервіс-Побут, м. Охтирка до приватного підприємства Агропромпостач, м. Охтирка про стягнення 2108,28 грн. Як вбачається з тексту позовної заяви приватного підприємства Агропромпостач про стягнення 26673 грн. 40 коп., останній підтверджує факт укладення договору № 9 від 01.01.08 року, зокрема позивач зазначає: в січні 2008 року мною, ОСОБА_2, директором ПП Агропромпостач та ЗАТ Сервіс Побутв особі голови правління ОСОБА_1 було укладено договір № 9 від 01.01.08р. на оренду приміщення за адресою: м. Охтирка, пров. Друкарський, № 1, площею 51,2 кв.м….

Таким чином, на думку колегія суддів, місцевий господарський суд дійшов обгрунтовано висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в примірнику договору оренди №9 від 01.01.2008 року, наданому суду відповідачем, в порушення вимог частини 2 статті 207 та статті 208 Цивільного кодексу України, відсутня печатка, що свідчить про його нікчемність, є необгрунтованим, оскільки, як вже зазначалося вище, чинне законодавство України не пов"язує відсутність печатки сторони на договорі оренди з підставами його недійсності, як не пов"язує це і з відсутністю юридичного факту укладення цього договору.

Не є обгрунтованими, на думку колегії суддів, і посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що виходячи зі змісту пунктів 4.4 та 6.1 договору №9 від 01.01.2008 року він діє з моменту передачі об"єкту оренди по акту приймання-передачі, тоді як приміщення, що є об"єктом оренди за цим договором, за актом приймання -передачі не передавалося і позивач ним користувався на підставі договору оренди №14 від 01.01.2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що після укладення договору оренди №9 від 01.01.2008 року акт приймання передачі приміщення сторонами не складався у зв"язку із наявністю між сторонами довготривалих орендних відносин щодо об"єкту оренди та перебування цього об"єкту у фактичному користуванні орендаря, тобто позивача, що свідчить про відсутність необхідності складання такого акту.

Колегія суддів також вважає безпідставними твердження позивача про те, що сторонами договору №9 від 01.01.2008 року не було досягнуто згоди з такої істотної умови, як розмір орендної плати, так як позивач не підписував жодного додатку до вказаного договору стосовно орендної плати, вказана обставина з урахуванням вимог статті 638 Цивільного кодексу України свідчить, на думку позивача, про факти неукладення даного договору.

Як вже було зазначено вище, у спраіві № 9/249-09 за позовом приватного підприємства Агропромпостач, м Охтирка, Сумська область до відповідача акціонерного товариства Сервіс Побут, м. Охтирка, Сумська область про визнання договору оренди приміщення № 9 від 01.01.2008року недійсним рішенням господарського суду Сумської обалсті від 11.11.09року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27 січня 2010 року рішення господарського суду Сумської області від 11.11.2009 року у справі № 9/249-09 залишено без змін, вказані судові акти є преюдиційними при вирішенні даної справи. При цьому апеляційною інстанцією зазначено, що договір № 9 від 01.01.2008 року фактично виконувався позивачем сплатою орендної плати.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 01.03.2010 року у справі №5/302-09 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Білоконь Н. Д.*

Суддя Терещенко О.І.

З оригіналом згідно:

Помічник судді Євтушенко Є.В.

25.05.10 р.