ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"16" березня 2010 р. Справа № 14/36/07

м.Миколаїв

За скаргою: Відкритого акціонерного товариства по виробництву продтоварів Нектар в особі ліквідатора ОСОБА_1 (54001, АДРЕСА_1)

до органу ДВС, дії (бездіяльність) якого оскаржуються: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54034, м.Миколаїв, пр.Миру, 34) по справі №14/36/07

за позовом: Прокурора Миколаївської області (54001, м.Миколаїв, вул..Спаська, 28) в інтересах держави в особі

1. Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Миколаєва

(54028, м. Миколаїв, вул.Гмирьова,1)

2. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва

(54034, м. Миколаїв, вул.Миколаївська,17)

до відповідачів:

1. Відкрите акціонерне товариство по виробництву продовольчих товарів Нектар

(54008, м. Миколаїв, вул. М. Василевського,42)

2.Приватного підприємства фірма Игдем

(54018, м. Миколаїв, вул. 28Армії 15, кв.9)

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автоцентр Миколаїв

(54042, м. Миколаїв, вул.Скороходова,192)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк

(54010, м. Миколаїв, пр.Леніна,11)

про: - визнання незаконними дій ДВС по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві;

- зобовязання ДВС виконати наказ суду від 14.11.2007р.;

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від 1 позивача: ОСОБА_2М,, дов. №4/9/10007 від 11.01.2010р.

від 2 позивача:

від 1 відповідача (скаржник): ОСОБА_3, дов. б/н від 06.08.2009р.

від 2 відповідача: ОСОБА_4, дов б/н від 07.07.2007р.

від ІІІ особи-1:

від ІІІ особи-2:

від ДВС:

У судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав, просить суд визнати незаконними дії Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції та зобовязати його виконати наказ №14/36/07 від 14.11.2007р. по передачі майна нежитлових будівель за адресою: вул.Чкалова, 42 у м.Миколаєва стягувачеві ВАТ по виробництву продовольчих товарів «Нектар».

ПП «Фірма «Ігдем»надало відзив на скаргу, в якому зазначає, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій встановлено неможливість виконання наказу суду в звязку з відсутністю вказаних в наказі суду нежитлових будівель, про що складено відповідний акт.

Державний виконавець в судовому засіданні підтвердив факт відсутності за адресою м.Миколаїв, вул.Чкалова, 42 будь-яких нежитлових будівель, та вважає, що ним правомірно було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.6 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

встановив:

У січні 2007 року перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва та Управління пенсійного фонду у Ленінському районі м.Миколаєва з позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових будівель за адресою м.Миколаїв, вул.Чкалова, 42 від 06.12.2006р., який булосукладено між ліквідатором ВАТ «Нектар»та ПП Фірма «Ігдем», та зобовязати підприємство повернути товариству нежитлові будівлі, а товариству повернути підприємству 2750000,0 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05.04.2007р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. рішення господарського суду було скасовано, позовні вимоги були задоволені, договір купівлі-продажу від 06.12.2006р. визнаний недійсним з моменту укладання, зобовязано, зокрема, ПП Фірму «Ігдем»повернути ВАТ «Нектар»нежитлові будівлі за адресою: м.Миколаїв, вул.Чкалова, 42.

14.11.2007р. на виконання даної постанови господарським судом Миколаївської області був виданий відповідний наказ.

15.08.2007р. відділом ДВС Центрального районного управління юстиції м. Миколаєва, на підставі наказу господарського суду було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду.

24.07.2009р. державним виконавцем було проведено перевірку майнового стану боржника, за результатами якої було складено акт, в якому зафіксовано, що на час проведення виконавчих дій за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 42, нежитлові будівлі, які підпадають поверненню стягувачеві та мають бути передані стягувачеві в натурі згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. знищені, що унеможливлює виконання рішення суду згідно виконавчого документу.

На підставі вказаного акту 29.07.2009р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п.6 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник не згоден з таким рішенням, просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязати Центральний відділ ДВС Миколаївського міського управління юстиції виконати наказ суду від 14.11.2007р. по справі №14/36/07 по передачі ммайна нежитлових будівель за адресою: вул.Чкалова, 42, у м.Миколаєві стягувачеві ВАТ «Нектар».

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приписами статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що виконанню державною виконавчою службою підлягають накази господарських судів.

Статтею 40 названого Закону передбачено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Так, згідно з п.6 названої статті, виконавчий документ повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ухвалою суду від 07.09.2009р. з метою розяснення питань, що виникли при вирішення спору і потребують спеціальних знань, судом було призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання щодо знаходження на земельній ділянці за адресою: м.Миколаїв, вул.Чкалова, 42 обєктів нерухомості та майна; та щодо надання опису та характеристики таких обєктів та майна, у випадку їх виявлення.

В ході проведення будівельно-технічної експертизи експертом було встановлено, що на місцях розташування капітальних будівель та споруд є їх залишки, які згідно з висновком експерта мають фізичний знос 80-85%, фрагменти зовнішніх стін будівель «А-1, П-1, Т, К-2, К7 , М-1»на час огляду виконують функцію тимчасової огорожі чи паркану. (т.7, а.с.7).

Отже, експертом не підтверджено факту відсутності майна взагалі.

Стягувач не заперечує проти передачі йому зазначеного майна у такому стані.

Згідно з вимогами ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі присудження стягувачеві предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачеві, про що складає акт передачі. У разі знищення речі, що мала бути передана стягувачеві в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання, який є підставою для закриття виконавчого провадження.

У випадку письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, державний виконавець повертає зазначені предмети боржникові під розписку і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому внесений стягувачем авансовий внесок поверненню не підлягає

За таких обставин, державний виконавець, на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження»мав запропонувати стягувачу отримати виявлене нерухоме майно у такому стані і лише при наявності письмової відмови останнього від прийняття нерухомого майна, виконавче провадження підлягало закриттю на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач не відмовлявся від прийняття виявленого спірного майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії органу ДВС щодо повернення стягувачу виконавчого документа на підставі п.6 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»суперечать чинному законодавству та є неправомірними.

Статтею 115 ГПК України передбачена обов'язковість виконання судових рішень.

Будучи заключною стадією судового процесу, виконання судових рішень має забезпечувати реалізацію захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін.

Ухилення від виконання судових рішень протирічить інтересам держави і суспільства, підриває основи правосуддя і не сприяє захисту цивільних прав учасників судового процесу.

Суд вважає, що дії ДВС в процесі виконавчого провадження сприяла ухиленню відповідача від виконання рішення суду.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.86,1212 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ВАТ «Нектар»задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВАТ по виробництву продовольчих товарів «Нектар»від 29.07.2009р.

3. Зобовязати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виконати наказ суду від 14.11.2007р. по справі №14/36/07 по передачі майна нежитлових будівель за адресою: вул. Чкалова, 42 у м. Миколаєві стягувачеві відкритому акціонерному товариству по виробництву продовольчих товарів «Нектар».

Суддя К.Л.Василяка