ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

оскарження дій органів Державної виконавчої служби

10.11.10 Справа № 18/130/09

Суддя Носівець В.В.

Розглядається скарга закритого акціонерного товариства Азовський машинобудівний завод на дії (бездіяльність) державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Запорізькій області, у справі № 18/130/09:

за позовом закритого акціонерного товариства Азовський машинобудівний завод (87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Мурзи, 16, к. 6)

до товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАР-ЮГ (69005, м. Запоріжжя, вул.Лермонтова, 21)

про стягнення 42 638,40 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача (заявника): ОСОБА_1 довіреність б/н від 15.01.2010 р.;

від відповідача: не зявився;

від Орджонікідзевського ВДВС: ОСОБА_2., довіреність № 5555 від 14.01.2010 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 19.10.2010 року звернувся позивач закрите акціонерне товариство Азовський машинобудівний завод (надалі заявник скарги) із скаргою щодо визнання неправомірними дій Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 09.09.2010 р.

У скарзі заявником зазначено: 28.08.2009 р. Орджонікідзевським ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Листом № 11-657 від 26.10.2009 р. стягувач просив Орджонікідзевський ВДВС надати інформацію щодо конкретних виконавчих дій, вчинених для виконання наказу. У ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було виявлено, що по даному виконавчому провадженню відсутні будь-які виконавчі дії з примусового виконання судового наказу. У зв'язку з цим, листом № 11-813 від 25.12.2009 р. ЗАТ Азовський машинобудівний завод висунуло вимогу щодо негайного примусового виконання судового наказу, про отримання відомостей про рахунки в банках і майно боржника та про накладення на них арешту. Однак, інформації про те, що дана вимога була виконана ВДВС, заявником не отримана. Постановою Орджонікідзевського ВДВС від 09.09.2010 р., наказ господарського суду Запорізької області № 18/130/09 був повернутий позивачу, на підставі ст. 38, п. 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження, у зв'язку з тим, що в ході проведених виконавчих дій встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим. На підставі вищевикладеного, ЗАТ Азовський машинобудівний завод просило суд визнати дії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 09.09.2010 р. неправомірними.

Ухвалою суду від 21.10.2010 року скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 10.11.2010 р.

У судовому засіданні 10.11.2010 р. представник позивача (заявника) підтримав вимоги заявлені у скарзі, просив суд скаргу задовольнити. Представник ВДВС надав витребувані документи, в підтвердження законності проведення виконавчих дій, які прийняті судом та залучені до матеріалів справи. Крім того, представник ВДВС надав клопотання про відкладення розгляду скарги, оскільки станом на 10.11.2010 р. копія скарги не надходила до ВДВС, і представник ВДВС не мав змоги надати пояснення з приводу обставин, викладених скаржником. Представник позивача (заявника) заперечив проти відкладення розгляду скарги. Суд відхилив клопотання представника ВДВС про відкладення розгляду скарги, як необґрунтоване.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки зі змісту ч. 2 ст. 1212 ГПК України випливає, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд визнав за можливе розглянути скаргу без участі боржника, згідно наданих заявником та виконавчою службою доказів, а також за наявними у справі матеріалами.

Судове засідання закінчено 10.11.2010 р. оголошенням ухвали.

Розглянувши матеріали скарги та виконавчого провадження з виконання наказу у даній справі, заслухавши пояснення представника позивача та Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Запорізькій області, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. Державний виконавець відкриває виконавче провадження, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 3 цього Закону (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно із ст. 3 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2009 р. у справі № 18/130/09 господарським судом 06.07.2009 р. був виданий відповідний наказ про примусове стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАР-ЮГ на користь закритого акціонерного товариства Азовський машинобудівний завод 35 532 грн. основного боргу, 335,32 грн. штрафу, 426,38 грн. державного мита та 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

28.08.2009 р. старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 14642490 з виконання наказу № 18/130/09, виданого 06.07.2009 р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ СОЛАР-ЮГ на користь ЗАТ Азовський машинобудівний завод 35 532 грн. основного боргу, 335,32 грн. штрафу, 426,38 грн. державного мита та 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У пункті 2 вказаної постанови боржнику був встановлений строк для добровільного виконання рішення суду до 03.09.2009 р.

Боржник рішення суду, у встановлений виконавчою службою для добровільного виконання строк, не виконав.

Постановою Орджонікідзевського ВДВС від 09.09.2010 р. ВП № 14642490, наказ господарського суду Запорізької області № 18/130/09 від 06.07.2009 р. був повернутий позивачу, на підставі ст. 38, п. 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження.

Так, згідно із п. 1 ст. 38 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 5 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо зясувати місцезнаходження боржника юридичної особи за винятком виконавчих документів, за якими мають бути стягнені грошові кошти чи інше майно, та інших виконавчих документів, які можуть бути виконані без безпосередньої участі боржника. Таке ж твердження міститься у п. 4.11.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 р. N 74/5.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, зобовязує державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, повно вчиняти виконавчі дії.

З метою повного та своєчасного виконання рішення суду, виявлення майна та розрахункових рахунків боржника, виконавчою службою були направлені відповідні запити до ДПІ в Орджонікідзевському районі, органу ОП ЗМБТІ, бази даних АІС Автомобіль, Інспекції державного технічного нагляду.

Так, відповідно до отриманої 16.09.2009 р. інформації від ОП ЗМБТІ, обєктів нерухомості за боржником не зареєстровано; згідно листа від 26.08.2010 р. Інспекції державного технічного нагляду, відповідно до бази даних обліку МТП інспекції Держтехнагляду, станом на 26.08.2010 р., відсутня інформація про зареєстровану сільськогосподарську техніку за ТОВ СОЛАР-ЮГ; згідно бази даних АІС Автомобіль, за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

ВДВС були виявлені два банківських рахунка боржника, які знаходились у Запорізькому РУ ПАТ КБ Приватбанк. Постановами про арешт коштів боржника № 597/5 від 22.12.2009р. та від 09.02.2010 р., було накладено арешт на кошти ТОВ СОЛАР-Юг, що знаходяться на розрахункових рахунках боржника, в межах суми боргу за виконавчим провадженням по виконанню судового наказу № 18/130/09 від 06.07.2009 р.

Згідно повідомлення від 26.07.2010 р., на депозитний рахунок ВДВС надійшли грошові кошти у сумі 3,68 грн.; установа, яка здійснила утримання: КБ Приватбанк, боржник ТОВ СОЛАР-Юг. Розпорядженням № 127/5 від 04.08.2010 р., грошові кошти у сумі 3,68 грн., що надійшли 26.07.2010 р. на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконані судового наказу № 18/130/09, відповідно до ст. 43 ЗУ про виконавче провадження, перераховані як витрати на проведення виконавчих дій.

У п. 4.11.2. Інструкції про проведення виконавчих дій визначено, що про наявність обставин, зазначених у абзацах третьому сьомому пункту 4.11.1 Інструкції, державний виконавець складає акт. Акт має бути перевірений начальником відповідного органу державної виконавчої служби на предмет правильності вказаних у ньому відомостей, у т.ч. чи вжиті державним виконавцем усі необхідні заходи щодо розшуку майна боржника, правильність оформлення опису й оцінки майна з залученням до цього сторін або їх представників, його схоронність на день складання акта тощо. У разі потреби при такій перевірці може бути викликаний і опитаний стягувач, чи немає в нього відомостей щодо наявності в боржника майна, не виявленого державним виконавцем при проведенні опису. У разі встановлення перевіркою неповноти проведених виконавчих дій, з метою повного виконання рішення начальник органу державної виконавчої служби дає письмову вказівку державному виконавцю про вжиття додаткових заходів для розшуку майна боржника і його реалізації. Така вказівка приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Актом державного виконавця від 03.08.2010 р., встановлено, що виходом за адресою: м.Запоріжжя, вул. Лермонтова, 21, боржник за вказаною адресою, не знаходиться. Актом державного виконавця від 09.08.2010 р., встановлено: в ході проведення виконавчих дій встановити місце знаходження боржника не виявилось можливим. Стягнення згідно виконавчого документа не проводилось. Крім того, актом державного виконавця від 01.09.2010 р., встановлено: виходом за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 21, виявлено, що за даною адресою знаходиться ТОВ ВКФ Солар. Місце знаходження боржника невідоме.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження).

З огляду на вище зазначене вбачається, що Ордонікідзевський ВДВС Запорізького МУЮ своєчасно і повно вчинив, передбачені ЗУ Про виконавче провадження, дії щодо фактичного виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі № 18/130/09.

Згідно Розяснень президії ВГСУ від 28.03.2002 р. № 04-5/365, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як слідує із матеріалів виконавчого провадження, ВДВС повернув виконавчий документ стягувачеві не тільки у звязку із відсутністю можливості встановити місцезнаходження боржника, а й провів дії щодо виявлення майна та коштів боржника, оскільки за виконавчим документом, у даній справі, мали бути стягнені грошові кошти і такі виконавчі документи, можуть бути виконані без безпосередньої участі боржника.

Представник скаржника ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження тільки у грудні 2009 р., і про проведені державним виконавцем дії, дізнався лише у судовому засіданні 10.11.2010 р. Факти, викладені у скарзі ЗАТ Азовський машинобудівний завод від 11.10.2010 р., якою заявник просив суд визнати дії Орджонікідзевського ВДВС щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 09.09.2010 р. неправомірними, не підтвердилися при розгляді скарги, а відтак, скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу закритого акціонерного товариства Азовський машинобудівний завод на дії (бездіяльність) державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Запорізькій області, у справі № 18/130/09 відхилити.

Суддя В.В. Носівець

Згідно з оригіналом.

Спеціаліст 1 категорії _________ ОСОБА_4