РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 46/78 19.02.10

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Пауза ЛТД
До Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант
Про стягнення 15 993,57 грн.
Суддя Омельченко Л.В.

Представники:

Від позивачаОСОБА_1 представник за довіреністю від 17.02.2010 р. б/н
Від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю від 14.12.2009 р. № 16/4842

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю Пауза ЛТД звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант 15 993,57 грн. страхового відшкодування за договором страхування від 22.12.2008 р. № 06-Z/01-044-00396.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2009 р. № 46/78, яку призначено до розгляду на 25.01.2010 р.

25.01.2010 р. у судовому засіданні судом прийнято від представників сторін документи відповідно до вимог ухвали від 22.12.2009 р. та заслухано обґрунтування позовних вимог та заперечення проти позову, що були наведені представниками сторін.

Ухвалою від 25.01.2010 р. розгляд справи було відкладено на 15.02.2010 р. зважаючи на часткове виконання сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

15.02.2010 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.2010 р.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив стягнути з відповідача 15 993,57 грн. страхового відшкодування за договором страхування від 22.12.2008 р. № 06-Z/01-044-00396. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача пояснив, що 07.06.2009 р. з автомобілем Subaru Forester, який був прийнятий відповідачем під страховий захист, стався страховий випадок внаслідок чого автомобіль, яким керувала особа на підставі довіреності, було пошкоджено. За твердженнями позивача, дана подія сталася при виїзді автомобіля з гаражу через те, що чотирьох річна дитина непомітно відкрила двері автомобіля. На думку позивача, відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування за вказаною подією. Розмір збитків позивачем визначено відповідно до рахунку-фактури на ремонтні роботи, виписаного уповноваженим на проведення відновлювальних робіт підприємством.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на правомірність відмови Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант у виплаті страхового відшкодування з підстав, встановлених п. 3.1.11 договору страхування від 22.12.2008 р. № 06-Z/01-044-00396. Так, на думку відповідача, позивачем була допущена бездіяльність, що призвела до пошкодження транспортного засобу. Відповідно до заперечень на позовну заяву, розмір збитку визначається в сумі 9 955,43 грн. згідно зі звітом від 26.05.2009 р.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант в якості страховика та Товариство з обмеженою відповідальністю Пауза ЛТД в якості страхувальника уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 06-Z/01-044-00396, вигодонабувачем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю Укрпромбанк.

Предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом та додатковим обладнанням, а саме: автомобіль Subaru Forester, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

За умовами п. 5 даного договору страховими випадками за ними є пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (з вини водія або якщо вина особи не встановлена / без вини водія); пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом (угон), протиправних дій третіх осіб, інших випадкових дій (стихійні лиха, пожежа, удар блискавки, вибух в транспортному засобі, падіння будь-яких предметів, напад тварин).

За твердженнями представників сторін встановлений договором страховий платіж в сумі 7 533,64 грн. був сплачений позивачем повністю і своєчасно.

З матеріалів справи слідує, що 07.06.2009 р. о 13 год. 45 хв. у с. Софівївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3, яка керувала належним позивачу автомобілем за дорученням від 05.01.2009 р., при виїзді з гаражу, здійснила наїзд правими задніми дверима на опору воріт, в результаті чого пошкодила двері даного автомобіля.

10.06.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за вказаним фактом пошкодження автомобіля. У поданій заяві позивач зазначив, що на його думку, відповідальною за настання страхової події є чотирьохрічна дитина, яка непомітно для водія автомобіля відчинила задні праві бокові двері та повністю їх не зачинила.

Листом від 14.07.2009 р. № 12/2912 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування, оскільки пошкодження автомобіля НОМЕР_2 відбулося внаслідок бездіяльності страхувальника, що підтверджується описом події у заяві від 10.06.2009 р. про настання страхового випадку.

Позивач вважає необґрунтованою відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування.

У позовній заяві та наданих суду поясненнях позивач заперечує свідому вину ОСОБА_3 у пошкодженні автомобіля, вказуючи на відсутність у своєї довіреної особи умислу та теоретичної й практичної можливості усвідомити та припустити таке пошкодження, що сталося у звязку з тим, що чотирьохрічна дитина непомітно відчинила задні праві бокові двері та повністю не прикрила їх.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що двері автомобіля Subaru Forester не містять перегородки на склі, через що на місці водія створюється зоровий обман і не видно чи відчинені двері.

Як вбачається з позовної заяви, розмір страхового відшкодування позивач визначає виходячи з рахунку-фактури № АР-0003609 від 28.07.2009 р., виписаного Товариством з обмеженою відповідальністю СК-Арсенал на суму 15 993,57 грн., яке є станцією технічного обслуговування, що офіційно уповноважена дистрибютором (дилером) на проведення відновлювального ремонту.

У запереченнях на позовну заяву відповідач вказує, що матеріальна шкода, завдана Товариству з обмеженою відповідальністю Пауза ЛТД як власнику автомобіля Subaru Forester, складає 9 955,43 згідно зі звітом по визначенню матеріального збитку від 26.06.2009 р. № 4470/06.

Вивчивши всі суттєві моменти спірних правовідносин, заслухавши представників сторін та дослідивши подані ними докази, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обовязок страховика здійснити страхову виплату в разі настання страхового випадку погоджений сторонами у договорі від 22.12.2008 р., а крім того, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України.

Випадки відмова страховиком від здійснення страхової виплати перелічені в ст. 991 Цивільного кодексу України, де вказується, що договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Згідно з п. 3.1.11 умов страхування (додаток № 2 до договору), які є невідємною частиною договору від 22.12.2008 р., до страхових випадків не відноситься і виплата страхового відшкодування не здійснюється, якщо пошкодження або втрата транспортного засобу та/або додаткового обладнання сталось внаслідок вчинення страхувальником дій чи бездіяльності, що призвели до пошкодження чи втрати транспортного засобу або сприяли у цьому.

Як зазначає сам позивач, 07.06.2009 р. пошкодження автомобіля сталося при виїзді з гаражу з вини чотирьох річної дитини, яка непомітно відкрила двері.

Виступаючи в судових засіданнях, представники позивача не надали суду однозначних, зрозумілих та чітких пояснень щодо того, яким чином відбулося відкриття дверей під час руху автомобіля з вини дитини, не визначити коли сталося відкриття дверей автомобіля, де при цьому знаходилася дитина тощо. Позовні заява та письмові пояснення позивача також не містять таких даних.

У матеріалах справи знаходиться постанова Києва-Святошинського ГУ МВС України в Київській області від 16.06.2009 р. про відмову у порушенні кримінальної справи, винесена за усним повідомленням ОСОБА_3 Даною постановою встановлено, що ОСОБА_3 здійснила наїзд правими задніми дверима на опору воріт при виїзді з гаражу з власної необережності.

Пунктом 10.1 постанови Кабінету Міністрів Про Правила дорожнього руху від 10.10.2001 р. № 1306 встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним.

Відповідно до загальнодоступних відомостей щодо технічних характеристик та контрольно-вимірювальних приладів й органів керування автомобілів Subaru Forester, виробник таких автомобілів обладнує їх контрольною лампою нещільного закриття дверей, яка попереджує водія про те, що не всі двері автомобіля щільно зачинені.

З вищевикладеного можливо дійти висновку про те, що 07.06.2009 р. пошкодження автомобіля Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 сталося внаслідок бездіяльності страхувальника, зокрема його довіреної особи, яка з невідомих причин не переконалася у безпечності руху та не врахувала всі обставини, що мали суттєве значення і відповідали обстановці.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, а також зважаючи на норми ст. 991 Цивільного кодексу України та п. 3.1.11 договору страхування від 22.12.2008 р. № 06-Z/01-044-00396 суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування через відсутність страхового випадку, у звязку з чим, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Пауза ЛТД про стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зауважити, що позивач не підтвердив суму матеріального збитку, оскільки доказів виконання відновлювальних робіт та їх оплати до матеріалів справи надано не було.

Виходячи з вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Л.В. Омельченко