ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.10 Справа № 12/191/10

за позовом Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Жовтневого району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79 а)

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Інд. № НОМЕР_1; 69032, АДРЕСА_1; 69032, АДРЕСА_2)

про стягнення 2959,86 грн.

суддя Владимиренко І.В.

Представники учасників:

від позивача ОСОБА_2, на підставі довіреності № 32 від 04.01.2010р.

від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Первісно заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 2959,86 грн. заборгованості за Договором № 600743 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2008р. з яких: 2592,59грн. основного боргу, 74,73грн. 3% річних, 177,10грн. втрат від інфляції, 115,44грн. пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.08.10р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 12/191/10 з призначенням судового засідання на 28.09.2010р.

В судове засідання 28.09.2010р. представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та документи необхідні для розгляду справи суду не надав.

Ухвалою суду від 28.09.2010р. з метою витребування доказів та неприбуття в судове засідання представника відповідача в порядку ст. 77 ГПК України судом було відкладено розгляд справи до 21.10.2010 р.

Ухвалою суду від 21.10.2010р. розгляд справи було відкладено на 28.10.2010р.

В судовому засіданні 28.10.2010р. позивач надав заяву, якою уточнив позовні вимоги, у звязку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 2000,00грн. Та просить суд стягнути з відповідача 592,59грн. - основного боргу, 74,73 грн. - 3% річних, 177,10грн. - втрат від інфляції, 115,44грн. - пені.

Судом заява прийнята.

В судовому засіданні 28.10.2010р. розглядаються уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки, суд не попередив, документи необхідні для розгляду справи суду не надав.

В матеріалах справи міститься довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно до якої відповідачем було змінено юридичну адресу на 69032, АДРЕСА_2.

Відповідач у справі № 12/191/10 є приватним підприємцем, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, повинен вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю.

Доказів поважності причин неможливості явки в судове засідання і виконання законних вимог суду відповідач не надав.

Відповідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка сторін чи їх представників в судове засідання не звільняє від виконання вимог суду, викладених в попередніх ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відсутності представника відповідача.

За клопотанням представника позивача судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 258, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 276 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 54-57 ГПК України, ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та умовами договору № 600743 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2008 р.

У судовому засіданні 28.10.2010р. розгляд справи завершено, в порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2008 року між позивачем (теплопостачальна організація) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (споживач) був укладений договір № 600743 про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді (далі договір).

У відповідності із п.1.1 договору позивач взяв на себе зобовязання відпускати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 6.1. Договору, розрахунки за даним Договором здійснюються в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (Додаток № 5 до Договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору, підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі.

Пунктом 6.4. Договору встановлено, що Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Відповідно до п. 6.6.1. Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається:

- при отриманні нарочним дата вручення представнику Споживача;

- при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа.

Пунктом 6.6.2. Договору передбачено, що в разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.6.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для повернення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов'язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.6.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт пойнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем у Господарському суді.

Згідно з п. 6.7. Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Артема, 79а, документи за розрахунковий період:

- рахунок-фактуру;

- акт приймання-передачі теплової енергії;

- податкову накладну

Позивач на виконання умов договору з жовтня 2008р. по червень 2010р. поставив відповідачу теплову енергію у гарячій воді на суму 2592 грн. 59 коп., при цьому виставив рахунки на оплату відпущеної теплової енергії (копії рахунків містяться в матеріалах справи). Факт одержання відповідачем теплової енергії в гарячій воді підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії за вказаний період (копії актів містяться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Після звернення позивача з позовом до суду, відповідач, 06.10.2010р. здійснив часткову оплату боргу в сумі 2000,00грн., що підтверджується банківською випискою (копія в матеріалах справи).

Таким чином, заборгованість відповідача за період з жовтня 2008р. по червень 2010р. складає 592,59 грн. та на даний час залишається неоплаченою.

Доказів погашення 592,59грн. основного боргу відповідач не надав, таким чином, вимога позивача про стягнення основного боргу в такому розмірі підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 115,44 грн. пені на суму заборгованості.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України дає визначення неустойки, відповідно до якої неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові і разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Згідно п.6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Підпунктом 7.2.8 п.7.2 договору визначено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем теплової енергії відповідно до терміну, встановленого у п.6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати відповідачу нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Розрахунок пені судом перевірений та визнаний обґрунтованим, таким, що складений із дотриманням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 115 грн. 44 коп. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 % річних у сумі 74 грн. 73 коп. (період нарахування з 21.11.08р. по 16.08.10р.) та втрат від інфляції у сумі 177 грн. 10 коп. з грудня 2008 р. по червень 2010р.

Згідно зі ст. 625 ГК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом у судовому засіданні перевірено правильність нарахування 3 % річних та втрат від інфляції, встановлено, що вимоги в цій частині є законні і обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню судом.

Таким чином, позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відносяться на відповідача пропорційно задоволенню позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Інд. № НОМЕР_1; 69032, АДРЕСА_2) на користь Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69091, м. Запоріжжя, вул. Артема, 79а, п/р 0001 в АКБ Індустріалбанк, м. Запоріжжя, МФО 313849, ) 592 (пятсот девяносто дві) грн. 59 коп. основного боргу, 115 (сто пятнадцять) грн. 44 коп. пені, 74 (сімдесят чотири) грн. 73 коп. 3% річних, 177 (сто сімдесят сім) грн. 10 коп. втрат від інфляції, 102(сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлене і підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02.11.2010р.

Суддя Владимиренко І.В.(звільн)