ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

оскарження дій органів Державної виконавчої служби

15.02.10 Справа № 6/152/09

Суддя Місюра Л.С.розглянувши скаргу Комунального підприємства Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове обєднання № 13 м. Запоріжжя на дії державного виконавця, яка подана у справі № 6/152/09

За позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до Комунального підприємства Виробничого ремонтно експлуатаційного житлового обєднання № 13 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11)

Про стягнення 10 102 грн. 63 коп. Суддя Місюра Л. С.

За участю представників:

Від ВАТ „Запоріжжяобленерго: Міха дюк М.В. дов. № 233 від 21.10.2009р.

Від КП „ВРЕЖО № 13: не зявився

Від ВДВС: ОСОБА_1 дов. № 15 від 05.05.2009р.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове обєднання № 13 (надалі - боржник) в скарзі просить скасувати постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2010 року, а також зобовязати Ленінський відділ державної виконавчої служби ЗМУЮ винести нову постанову про відкриття виконавчого провадження з додержанням норм чинного законодавства.

В обґрунтування вимог скарги боржник зазначає наступне: 13.01.2010 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (надалі виконавча служба), в особі державного виконавця Тимофєєвої Ольги Геннадіївни було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Підставою відкриття виконавчого провадження став наказ господарського суду Запорізької області, виданий 19.11.2009 р. про стягнення з КП «ВРЕЖО № 13» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго»в особі ЗМЕМ суми 10 102 грн. 63 коп. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2010 р. було надано строк до 19.01.2010 р. для добровільного виконання. В постанові зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконання буде проводитись в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на нашу адресу 23.01.2010 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті. Отримана нами лише 26.01.2010 р., в зв'язку з чим за повісткою державного виконавця №12/166 від 13.01.2010 р. і у представника була відсутня можливість з'явитись до виконавчої служби 19.01.2010 р. Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до ст. 27 цього Закону. Державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ норми вказаної статті були проігноровані та явно порушені. Крім цього, боржник зазначає, що вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам статті 19 Закону, якою передбачено, що виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Однак, вказана постанова нами отримана, яка не містить ніякої печатки.

Відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго (надалі - стягувач) надав суду письмові пояснення на скаргу, в яких зазначив наступне: боржник в якості підстави для скасування спірної постанови вказує несвоєчасне отримання ним вказаної постанови та, як наслідок, пропущення ним строку для добровільного виконання рішення суду. Але, стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює, що у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення. Отже, Законом України „Про виконавче провадження передбачено право боржника на поновлення строку добровільного виконання рішення у разі несвоєчасного одержання постанови про відкриття виконавчого провадження. Також, несвоєчасне направлення документа не може бути підставою для визнання правомірності або неправомірності самого процесуального документу. Крім того, стягувач вказує, що рішенням господарського суду Запорізької області від 24.06.2009 року, залишеному без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 24.09.2009 року, з боржника на користь стягувача стягнуто 10 102 грн. 63 коп. заборгованості та 220 грн. судових витрат. Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Проте, з моменту набрання рішенням суду законної сили до сьогоднішнього дня жодних заходів, направлених на добровільне виконання судового рішення, з боку Скаржника не було вжито. Також, підставою для скасування спірної постанови боржник вказує на не відповідність постанови про відкриття виконавчого провадження статті 19 Закону України „Про виконавче провадження. Але, застосування до постанови про відкриття виконавчого провадження статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»є безпідставним. Оскільки, оскаржувана постанова не є виконавчим документом у розумінні вказаного Закону, а зазначена норма закону встановлює, саме, вимоги до виконавчого документа. До того ж, форма постанови про відкриття виконавчого провадження встановлена законодавчо, а саме є додатком до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року. Вказана постанова не передбачає скріплення печаткою. Також, відповідно до Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України «Про деякі" питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»від 28.03.2002 року № 04-5/365 за результатами розгляду скарги в порядку статті 121-2 ГПК України виноситься ухвала, в якій господарський суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, а не «..скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Ленінського відділу державної виконавчої служби...»як просить Скаржник. Поросить у задоволенні скарги відмовити.

Виконавча служба також надала суду письмові пояснення на скаргу, в яких, зокрема, зазначено, що на виконання до виконавчої служби надійшов наказ № 6/152/09, виданий 19.11.2009 р. господарським судом Запорізької області, про стягнення з боржника на користь стягувача 10 102 грн. 63 коп. 13.01.2010 р. відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче прова дження" державним виконавцем Тимофєєвою О.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 16773760 та надано строк для добровіль ного виконання рішення суду до 19.01.2010 р. Копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією 13.01.2010 р. за вих. № 166 відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». 20.01.2010 р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Копія постанови направлена боржнику 20.01.2010 р. за вих. № 1029 відпо відно до вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». 02.02.2010 р. виконавчою службою було направлено запит до ДПІ у Ленінському районі ОСОБА_2 щодо наявності у боржника розрахункових рахунків. Стосовно не відповідності постанови про відкриття виконавчого прова дження вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»є недоцільним, оскільки ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»стосується лише виконавчих документів, які пред'являються на виконання до відділів ДВС, зазначених у ст. З Закону України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник виконавчої служби пояснив, що всі виконавчі дії з виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі № 6/152/09 були вчинені своєчасно і у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Боржник, повідомлений про місце, день та час розгляду скарги в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (надалі ГПК України), в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Неявка боржника не є перешкодою для розгляду скарги, про що прямо вказано в ч. 2 ст. 1212 ГПК України.

За таких обставин, суддя визнав за можливе розглянути скаргу без участі представників боржника, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши всі надані суду матеріали, проаналізувавши норми законодавства, заслухавши пояснення представників стягувача та виконавчої служби, суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.06.2009 року були задоволені у повному обсязі позовні вимоги стягувача і на його користь з боржника було присуджено до стягнення суму 10 102 грн. 63 коп.

Також, за рішенням суду було присуджено до стягнення з боржника на користь стягувача витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, боржник оскаржив його до Запорізького апеляційного господарського суду.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 24.09.2009 року у справі № 6/152/09 апеляційну скаргу боржника було залишено без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 24.06.2009 року у справі № 6/152/09 без змін.

На виконання рішення від 24.06.2009 року, господарським судом було видано два відповідні накази у справі № 6/152/09 від 19.11.2009 року, а саме: про стягнення суми основного боргу та про стягнення судових витрат.

Виконавча служба 13.01.2010 року прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.11.2009 року у справі № 6/152/09 про стягнення з боржника на користь заявника суми основного боргу 10 102 грн. 63 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З вище викладеного слідує, що строк для добровільного виконання рішення суду не повинен перевищувати семи днів.

При цьому, в п. 2 резолютивної частини вказаної постанови виконавча служба визначила заявнику строк для добровільного виконання наказу суду - 19.01.2010 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Супровідним листом № 12/166 від 13.01.2010 року виконавча служба направила дану постанову боржнику, стягувачу та на адресу господарського суду.

На підтвердження факту направлення вказаної постанови від 13.01.2010 року суду була надана копія витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, який свідчить про реєстрації кореспонденції для відправки 13.01.2010 року. Крім того, суду було надано копію реєстру на відправку кореспонденції, який свідчить про фактичну відправку кореспонденції поштовим відділення 14.01.2010 року.

Боржником при зверненні до суду із скаргою до її матеріалів був наданий оригінал конверту, в якому боржник нібито отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2010 року, що була направлена 23.01.2010 року. Про те, на самому конверті чітко не вказана дата проведення конверту поштовим відділення (містяться цифри, або 13.01.10, або 23.01.10).

Відповідно до положень ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом…

У звязку з невиконанням боржником у встановлений виконавчою службою термін рішення суду у справі № 6/152/09 в добровільному порядку, виконавча служба прийняла постанову від 20.01.2010 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Супровідним листом № 10/1029 від 20.01.2010 року вказана постанова була направлена боржнику.

В судовому засіданні, оглянувши конверт, представник виконавчої служби пояснив, що скоріше за все, у даному конверті боржник отримав саме постанову про стягнення виконавчого збору від 20.01.2010 року, а не постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, боржник не довів суду факт несвоєчасного отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, виконавча служба направила постанову про відкриття виконавчого провадження з дотриманням строків, передбачених ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів.

З наведеного слідує, що виконавча служба вправі відкласти виконавчі дії на строк від одного до десяти днів.

Боржник до виконавчої служби не звертався стосовно вирішення питання про відкладення провадження виконавчих дії, суду також не було надано відповідних доказів щодо вказаного.

Стосовно твердження боржника про відсутність печатки на постанові про відкриття виконавчого провадження, що передбачено ст. 19 закону України „Про виконавче провадження, то вказане твердження є помилковим з огляду на наступне:

Стаття 19 Закону України „Про виконавче провадження містить перелік реквізитів, які мають бути у виконавчому документі.

У даному випадку, виконавчим документом, в розумінні ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження є сам наказ господарського суду Запорізької області, який і містить гербову печатку суду.

Постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчим документом, в розумінні статті 19 вказаного закону.

На підставі викладеного, доводи боржника необґрунтовані і в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суддя У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Комунального підприємства Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове обєднання № 13 м. Запоріжжя, яка подана у справі № 6/152/09 відмовити.Суддя Л.С. Місюра