ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 р. Справа № 2/41

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Судді Круглової О.М.

При секретарі судового засідання: Григорійчук Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ВАТ "Полонина", вул.Промислова, 25, м.Івано-Франківськ, 76000

до відповідача ОСОБА_1 "Надвірнянський завод молочних продуктів" вул. Визволення, 1, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400

про стягнення 20000 грн. заборгованості

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність №34 від 07.04.10р.) .

від відповідача: не з"явился.

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою за Вх.№1160 від 17.03.10 про стягнення з відповідача 20000 грн. попередньої оплати за товар.

В засіданні суду позивач позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання умов Договору купівлі-продажу №6 від 21.06.07 здійснив на користь відповідача передоплату в розмірі 20000 грн., після проведення якої відповідач зобов"язанй був протягом п"яти днів поставити товар (молочні продукти), чого відповідач не зробив, чим порушив умови укладеного договору.

Відповідач в засідання суду повторно не з"явився, ухвали суду від 22.04.10, від 08.04.10 та від 27.04.10 направлялись відповідачу за місцем його реєстрації, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців №181762 (а.с.15).

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено зясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, хоча в даній справі судом з"ясовувалось місце реєстрації відповідача (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №181762) .

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне:

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору купівлі-продажу №6 від 21.06.07 позивач на підставі платіжного доручення №00000344 від 25.06.07 здійснив на користь відповідача передоплату в розмірі 20000 грн. Після проведення передоплати відповідач зобов"язанй був протягом п"яти днів поставити товар (молочні продукти) - ч.1 розділу 7 Договору, чого він не зробив, чим порушив умови укладеного договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст.693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а ч.2 вказаної статті говорить, що, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зобов"язання по поверненню передоплати в сумі 20000 грн. виникло у відповідача перед позивачем відповідно до ст.530 ЦК України - в семиденний термін з моменту отримання вимоги про оплату. Такою вимогою являється претензія №12 від 05.02.10 (а.с.12), яка вручена відповідачу 22.02.10 (а.с.11).

На час розгляду справи відповідачем не подано доказу поставки товару чи повернення коштів, а тому суд вважає позовну вимогу щодо стягнення 20000 грн. заборгованості (переоплати) обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати покласти на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 629, 655, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ВАТ "Полонина" до ОСОБА_1 "Надвірнянський завод молочних продуктів" про стягнення 20000 грн. заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 "Надвірнянський завод молочних продуктів" вул. Визволення, 1, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400 (код 31044289) на користь ВАТ "Полонина", вул.Промислова, 25, м.Івано-Франківськ, 76000 (код 19397218) 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. основного боргу, 200 (двісті) гривень 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 (двісті тридцять шість) гривень 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Круглова О.М.

Рішення оформлене та підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 20.05.10.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________помічник судді Шунтов О.М. 20.05.10