Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

"26" квітня 2010 р. Справа № 15/275-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І. , Плужник О.В.

при секретарі Голозубовій О.І.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. № 878С/3-7 на рішення господарського суду Сумської області від 22.02.10 р. по справі № 15/275-09

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Суми

до ТОВ «Верес», м. Суми

про стягнення 44098,49 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) про стягнення з відповідача 34101,49 грн. заборгованості по договору купівлі-продажу б/н від 01.01.2005 р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 22.02.2010 р. по справі № 15/275-09 (суддя Резніченко О.Ю.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 34101,49 грн. основного боргу, 341,01 грн. витрат по держмиту, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване з посиланням на невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати отриманого товару.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його незаконним, необґрунтованим, та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

У апеляційній скарзі відповідач зазначив, що при вирішенні спору суддею було застосовано у якості правової норми, що підтверджує правильність вимог позивача абзац 3 п. 13 Інструкції затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.1996р. Дана правова норма стосується виключно перевезень цінностей підприємством. Між сторонами спору існували взаємовідносини, щодо купівлі - продажу матеріальних цінностей і зовсім були відсутні будь - які перевезення. Крім того, якщо навіть суд вважає, що позивач здійснював централізовано-кільцеві перевезення, то він повинен був витребувати від позивача повідомлення про посадових осіб підприємства уповноважених підписувати довіреності та про зразок печатки (штампу), якою відповідальна особа буде завіряти документи на отримання товару. Даний документ повинен був бути завірений директором та головним бухгалтером підприємства. З урахуванням зміни керівників та головного бухгалтера підприємства таких документів повинно бути декілька.

Позивач з обставинами викладеними у апеляційній скарзі не погоджується, вважає рішення законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що апеляційну скаргу вважає необґрунтованою з наступних підстав: по-перше, доводи апеляційної скарги стосуються лише спірних накладних № В-рн305 від 03.04.2006р. на суму 11 151,18 грн. та № 01/09 від 06.09.2008р. на суму 1 750,00 грн.

В той же час заявник скарги у своїй скарзі не заперечує отримання товару за всіма іншими накладними, які включені до поданого ним акту звірки взаємних розрахунків. При цьому під час судового розгляду, у суді першої інстанції, відповідач дотримувався позиції, що його заборгованість перед позивачем складає 9 285,01 грн.

Також заявник скарги не заперечує отримання товару за накладною №В-рн399 від 34.04.2007р. на суму 11 914,38 грн. на підставі довіреності ЯНУ №413102 від 26 березня 2007 року на ім'я ОСОБА_5, хоча під час судового розгляду у суді першої інстанції цю накладну не визнавав.

По-друге, заявник скарги зазначає, що судом першої інстанції було помилково застосовано правову норму абзацу 3 пункту 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996р. Вважає, що між сторонами спору існували взаємовідносини щодо купівлі-продажу матеріальних цінностей і зовсім були відсутні будь-які перевезення.

З цього приводу позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що листом Міністерства фінансів України №31-04200-30-5/7021 від 09.12.2003р. роз'яснено: "Для цілей цієї Інструкції під централізовано-кільцевими перевезеннями розуміються перевезення, за якими вантажовідправником (товаровиробником, товаропостачальником тощо) здійснюється систематичне завезення товарно-матеріальних цінностей за узгодженими на певний період параметрами (кількість, асортимент, час тощо) на адресу одного або більше замовників (юридичних осіб або їх відділень, дільниць, філій)".

Як вбачається з матеріалів справи, поставки товару позивачем на адресу відповідача здійснювались систематично: за період з 2001 року по 2008 рік здійснено більш ніж 60 поставок, з регулярністю один-два рази на місяць.

Таким чином, на думку позивача, судом першої інстанції вірно застосована норма, яка встановлює, що при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємства їх відпуск постачальниками може здійснюватись без довіреності.

На спірних накладних №В-рн305 від 03.04.2006р. та №01/09 від 06.09.2008р. підписи матеріально відповідальних осіб відповідача, що прийняли цінності, завірені печаткою підприємства. Цією ж печаткою завірений договір від 01.01.2005р. та всі довіреності за період з 2001 року по 2008 рік. Цією ж печаткою завірені, зокрема, підписи на накладних №В-рн347 від 04.01.2007р. на 4319,49 грн., №01/02 від 01.02.2007р. на 5331,04 грн., №В-рн384 від 04.04.2007р. на 2284,03 грн., №01/07 від 01.06.2007р. на 2992,05 грн., №01/08 від 01.08.2007р. на 1421,23 грн., №01/09 від 06.09.2007р. на 1750,00 грн., №01/10 від 02.10.2007р. на 1074,33 грн., №01/01 від 03.01.2008р. на 425,05 грн., №01/08/01 від 15.08.2008р. на 613,23 грн., за якими отримання товару відповідач визнав та включив ці накладні до поданого ним акту звірки взаємних розрахунків.

Враховуючи те, що для розгляду апеляційної скарги необхідно витребувати додаткові документи, є підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги, керуючись п. 3 ст.77, ст.ст. 99, 101 ГПК України

ухвалила:

1. Розгляд справи відкласти на "12" травня 2010 р. об 14:10 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 5, 1 поверх, зал судового засідання № 4, (кімн. № 108) .

2. Зобовязати сторони надати у призначене судове засідання

відповідачу - розрахунок боргу, пояснення обставин щодо спірних документів.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Судді Пушай В.І.

ОСОБА_6