ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

26.04.10 Справа № 6/226/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго

м. Запоріжжя

До Відкритого акціонерного товариства Запорізький арматурний

завод м. Запоріжжя

Про стягнення 1 515 181 грн. 96 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 92 від 11.03.2010 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. б/н від 06.04.2010 р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго м. Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства Запорізький арматурний завод м.Запоріжжя про стягнення 1 515 181 грн. 96 коп., суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за використану активну електричну енергію в сумі 1 548 106 грн. 41 коп., інфляцію в сумі 38 248 грн. 92 коп., 3 % річних в сумі 3 962 грн. 12 коп., пеню в сумі 26 414 грн. 24 коп.

Провадження у справі неодноразово зупинялося та поновлювалося.

Ухвалою суду від 15.03.2010 року провадження у справі № 6/226/08 було зупинено до розгляду Запорізьким апеляційним господарським судом повязаної з нею справи № 22/141/08 за позовом ВАТ "Запорізький арматурний завод" м. Запоріжжя до ВАТ "Запоріжжяобленерго" м. Запоріжжя, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд державного майна України, м. Київ, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, м. Запоріжжя, третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство промислової політики України, м. Київ, третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство палива та енергетики України, м. Київ, про визнання права власності на трансформатор силовий ТДТН 63000/150-70У1 та про визнання ВАТ "Запорізький арматурний завод" споживачем електричної енергії першого класу, та набранням судовим рішенням у справі № 22/141/08 законної сили і повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 31.03.2010 р. провадження у справі № 6/226/08 було поновлено та розгляд справи призначений на 26.04.2010 р.

26.04.2010 р. розгляд справи продовжений.

До судового засідання позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, де зменшив позовні вимоги та остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію в лютому 2008 року в сумі 1 075 000 грн., пеню в сумі 26 414 грн. 24 коп., інфляцію в сумі 343 187 грн. 97 коп., 3 % річних в сумі 70 579 грн. 75 коп.

Заява позивача приймається судом, оскільки заявлена відповідно до ст. 22 ГПК України.

Позивач надав суду пояснення стосовно доводів відповідача, що справа №22/141/08 пов'язана зі справою № 6/226/08, де вказав, що, по-перше, критерії визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенем напруги, які затверджені Постановою НКРЕ №1234 від 29.10.2009 р., передбачають процедуру затвердження Національною комісією регулювання електроенергетики (далі за текстом - НКРЕ) класів споживачам електричної енергії відповідно до ступеня напруги. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електроенергетику»одним із основних завдань НКРЕ України є - забезпечення проведення цінової та тарифної політики в електроенергетиці. Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про електроенергетику», тарифи на передачу і постачання електричної енергії місцевими (локальними) електромережами регулюються НКРЕ. Тобто, затвердження класу споживачам, регулювання тарифів на передачу і постачання електричної енергії відноситься виключно до компетенції НКРЕ, та ні в якому разі, не Енергопостачальної організації. Відповідно до Додатку № 2.2. до договору №40 від 01.02.1993 р., відповідачу встановлено 2 клас напруги. Тобто, в 2008 році позивач виставляв рахунки на оплату спожитої відповідачем електричної енергії відповідно до умов договору, а відповідач в свою чергу відповідно до умов договору зобов'язаний був здійснити оплату спожитої електричної енергії відповідно до другого класу напруги. Разом з тим, зазначає, що за результатами звернення ВАТ «ЗАЗ»до НКРЕ, останнім було повідомлено як ВАТ «ЗАЗ»так і ВАТ «ЗОЕ»(лист від 19.01.2010 р. за №226/17/17-10), що виставлення ВАТ «ЗОЕ»рахунків за спожиту електричну енергію ВАТ «ЗАЗ» за тарифами споживачів 2 класу напруги є повністю правомірними, а отже НКРЕ не вбачає у діях ВАТ «Запоріжжяобленерго»порушень законодавства про електроенергетику та ліцензійних умов. Рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 22/141/08 було відмовлено відповідачу (ВАТ «ЗАЗ») в визнанні останнього споживачем електричної енергії першого класу (рішення набрало законної сили 11.12.2009 р.). Тобто, навіть у разі, якщо в майбутньому відповідача буде визнано споживачем першого класу, відповідно останньому буде встановлено інший тариф, але відповідач не матиме законних підстав для перерахування вартості спожитої електричної енергії в період коли клас та тариф були іншими. По - друге, відповідно до ст. 43 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Проте, в даному випадку відповідач не надав жодних доказів які б підтверджували, що дана справа пов'язана зі справою № 22/141/08. Таким чином, вважає, що справа № 22/141/08 ніяким чином не пов'язана зі справою про стягнення заборгованості з відповідача, яка утворилася в 2008 році., а отже, результат розгляду справи № 22/141/08 не є суттєвим при розгляді справи про стягнення заборгованості. По - третє, просить суд прийняти до уваги той факт, що відповідач злісно зловживає процесуальними правами передбаченими ст. 22 ГПК України, що підтверджується наступним. 23.04.2008 року, позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію за грудень та лютий 2008 р. в розмірі 1 548 106,41 грн. Однак, після винесення судом ухвали про порушення провадження по справі відповідач з метою „відтягування" моменту винесення судового рішення, яким буде стягнуто заборгованість подало касаційну скаргу на ухвалу суду про порушення провадження по справі. Після повернення матеріалів справи з Верховного суду України до суду першої інстанції, відповідач оскаржує ухвалу про поновлення провадження по справі. Так звана «процесуальна диверсія»по даній справі триває вже майже два роки. Тобто, в такий спосіб, відповідач затягує момент винесення судового рішення, та як наслідок, арешт державною виконавчою службою рахунків, на яких знаходяться грошові кошти. Зазначений випадок є далеко непоодиноким. У відповідача утворилася заборгованість за використану активну та реактивну електричну енергію в 2008 році в розмірі 3 195 355,65 грн. В свою чергу, ВАТ „Запоріжжяобленерго" неодноразово зверталося до господарського суду за захистом порушеного права з позовами про стягнення заборгованості. Однак, після винесення судом ухвали про порушення провадження по справі відповідач з метою „відтягування" моменту винесення судового рішення, яким буде стягнуто заборгованість подає касаційні скарги на ухвали господарського суду Запорізької області про порушення провадження та про поновлення провадження по справі, у зв'язку з чим, господарський суд зупиняє провадження по зазначеній справі до моменту повернення матеріалів справи з Верховного Суду України. Тобто, необґрунтоване твердження відповідача, що справа № 22/141/08 пов'язана зі справою про стягнення заборгованості є наступним етапом в незаконній системі відповідача щодо досягнення мети по недопущенню розгляду справи, так як останній впевнений в законності позовних вимог позивача. Вважає, що справа № 22/141/08 ніяким чином не пов'язана з даною справою, бо як вбачається з Листа НКРЕ позивач правомірно виставляв рахунки відповідачу за тарифами споживачів 2 класу напруги, а отже, дії ВАТ «Запоріжжяобленерго щодо виставлення рахунків ВАТ «Запорізький арматурний завод»за спожиту електричну енергію є законними, а отже підлягають сплаті останнім. Просить суд розглянути справу по суті заявлених вимог та стягнути з відповідача всю заборгованість, яка зазначена в заяві ВАТ «Запоріжжяобленерго»про уточнення розміру позовних вимог за №007-83/2626 від 19.04.2010 .

Відповідач надав письмові заперечення на позов, де вказав наступне: позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго»по справі обґрунтовуються виключно наявністю у ВАТ «ЗАЗ»зобов'язань перед ВАТ «Запоріжжяобленерго»по договору № 40 сплачувати за спожиту електричну енергію, при цьому в позові ВАТ «Запоріжжяобленерго»як нормативне обґрунтування свого позову посилається на ст.ст.525,526,530 Цивільного кодексу України, які передбачають виконання саме зобов'язань за укладеним та існуючим право чином. Разом з тим, ВАТ «Запоріжжяобленерго»11.11.2009 р. вих. № 007-83/7054 офіційно повідомило відповідача про розірвання договору № 40 та припинення за цим договором зобов'язань сторін - зобов'язань як ВАТ «ЗАЗ»так і зобов'язань ВАТ «Запоріжжяобленерго»починаючи з 01.01.2010 р. На виконання розірвання договору та припинення зобов'язань за договором і у ВАТ «ЗАЗ»і у ВАТ «Запоріжжяобленерго», ВАТ «Запоріжжяобленерго»з 01.01.2010 р. не приймає від ВАТ «ЗАЗ»грошові кошти за спожиту електричну енергію по договору. Так, 10.02.2010 р. платіжними дорученнями № 187 від 10.02.2010 р. та № 188 від 10.02.2010 р. ВАТ «ЗАЗ»за договором № 40 перерахувало на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго»за спожиту електроенергію 36 156,45 грн. 03.03.2010 р. позивач повернув цю суму відповідачу із зазначенням - як надлишкову сплачену, на що 05.03.2010 р. відповідач своїм листом вих. № 55 повідомив позивача про необхідність виконувати умови договору. В свою чергу ВАТ «Запоріжжяобленерго»вих. № 3661/007-83 від 30.03.2010 р. повторно заявило про те, що ані у ВАТ «ЗАЗ»ані у ВАТ «Запоріжжяобленерго»зобов'язань один перед одним по договору № 40 не існує. При цьому визнало повернення грошової суми, сплаченої ВАТ ЗАЗ по договору № 40 законним та обґрунтованим. Відповідач заперечує проти позову ВАТ «Запоріжжяобленерго»про стягнення з ВАТ «ЗАЗ»по договору № 40 та на виконання зобов'язань за договором № 40 суми позовних вимог в розмірі 1 616 731,69 грн. Якщо договір № 40 є розірваним, зобов'язання сторін за договором № 40 є припиненими, то і стягнення за цим договором № 40 суми позовних вимог в розмірі 1 16 731,69 грн. не може бути законним та обґрунтованим. Позов не підлягає задоволенню.

До судового засідання від відповідачів надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 6/226/08 до набрання законної сили рішення господарського суду Запорізької області № 4/364д/09-12/39д/10 від 19.04.2010 року.

В матеріалах справи є копія рішення господарського суду Запорізької області по справі № 4/364д/09-12/39д/10 від 19.04.2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства Запорізький арматурний завод м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго м.Запоріжжя про визнання пункту 8 додаткової угоди б/н від 01.03.2006 р. до договору на використання електричної енергії № 40 від 01.02.1993 р. в частині викладення Додатку № 13 в новій редакції недійсним.

Позивач заперечує проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, однак в судовому засіданні представник позивача визнав, що в разі залишення Запорізьким апеляційним господарським судом рішення по справі № 4/364д/09-12/39д/10 від 19.04.2010 року без змін, вказане рішення буде мати істотне значення при вирішенні цієї справи.

Згідно ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

З огляду на те, що розглянути даний спір неможливо до вступу в законну силу рішення господарського суду Запорізької області по справі № 4/364д/09-12/39д/10 від 19.04.2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства Запорізький арматурний завод м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго м.Запоріжжя про визнання пункту 8 додаткової угоди б/н від 01.03.2006 р. до договору на використання електричної енергії № 40 від 01.02.1993 р. в частині викладення Додатку № 13 в новій редакції недійсним, суддя визнав за необхідне зупинити провадження у справі.

Від відповідача надійшло клопотання про зобовязання позивача надати суду повний розрахунок суми основного боргу в розмірі 1 548 106,41 грн. із зазначенням - формули розрахунку; розміру тарифу розрахунку; обов'язково зазначити по якому тарифу, як для споживача електроенергії 1-го класу чи споживача 2-го класу, був зроблений розрахунок суми основного боргу в розмірі 1 548 106,41 грн., а також

надати документ, який затверджує тарифи для споживачів електроенергії 1-го класу та споживачів 2-го класу. Окрім того, просить зобовязати позивача надати суду у справу нормативне обґрунтування своєї вимоги про стягнення на свою користь з відповідача суми основного боргу в розмірі 1 548 106,41 грн. із зазначенням - на договірних (Договір № 40 ) або інших підставах стягується ця сума основного боргу.

Вказане клопотання буде розглянуто судом після поновлення провадження у справі.

Сторони заявили клопотання про продовження строку розгляду справи.

Клопотання сторін приймаються судом, оскільки заявлені у відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає необхідним продовжити строк розгляду спору.

Керуючись ст. ст.22, 69, 77, 79, 86 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Продовжити строк вирішення спору.

Зупинити провадження у справі № 6/226/08 до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Запорізької області по № 4/364д/09-12/39д/10 від 19.04.2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства Запорізький арматурний завод м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго м.Запоріжжя про визнання пункту 8 додаткової угоди б/н від 01.03.2006 р. до договору на використання електричної енергії № 40 від 01.02.1993 р. в частині викладення Додатку № 13 в новій редакції недійсним.

Зобов'язати сторін повідомити суд і підтвердити документально про усунення обставин, що послужили підставою для зупинення провадження по даній справі.

Суддя Л.С. Місюра

Ухвала підписана: 26.04.2010 р.