Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 р. Справа № 33/291-09

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Ільїна О.В., судді Токара М.В.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за дорученням б/н від 01.05.2010 року

відповідача не зявився

3-ї особи ОСОБА_2 за дорученням № 15 від 30.12.2009 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду позивача (вх.№1019Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясокомбінат «ОСОБА_1», м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків

про визнання права власності

встановила:

ТОВ «Мясокомбінат «ОСОБА_1»звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про визнання за ним права власності на триповерхову будівлю адміністративного - побутового корпусу літ. "АБ-3" з підвалом літ. "АБп" з ґанками літ. "аб", літ. "аб1", літ. "аб2" та входами в підвал літ. "абЗ", літ. "аб4", літ. "аб5", літ. "аб6" загальною площею 2806,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 151.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року (суддя Савченко А.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вказує на те, що суд при прийнятті рішення стосовно визнання права власності на самочинне будівництво безпідставно на думку позивача застосував ст.331 ЦК України, яка визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, у судовому засіданні її представник зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду.

Відповідно до ст.102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня надходження справи разом з апеляційною скаргою в апеляційну інстанцію.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши думку позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційного подання, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківської міської ради № 12/07 від 21.02.2007 року "Про надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації об'єктів" позивачу надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки загальною площею, орієнтовно, 3,9422 га (в тому числі: ділянка № 1 - площею 3,5447 га, ділянка № 2 - площею 0,3633 га, ділянка № 3 - площею 0,0342 га) для реконструкції нежитлової виробничої будівлі літ. «В-4»та експлуатації виробничих, складських та допоміжних будівель по вул. Роганській, 151 та подальшої експлуатації обєкту. В рішенні зазначено, що позивачу необхідно розробити і погодити у встановленому порядку проекти відведення земельних ділянок та попереджено, що земельні ділянки за вказаною адресою будуть надані окремими рішеннями у встановленому порядку ( т.1 а.с.27,28).

Рішенням Харківської міської ради № 231/08 від 10.09.2008 року внесено зміни до рішення Харківської міської ради № 12/07 від 21.02.2007 року та надано позивачу в оренду земельну ділянку загальною площею 3,9450 га (в тому числі: ділянка № 1 - площею 3,5481 га, ділянка № 2 - площею 0,3624 га, ділянка № 3 - площею 0,0345 га) по вул. Роганській, 151 для реконструкції нежитлової виробничої будівлі літ. "В-4" до 01.05.2009 року (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та експлуатації виробничих, складських та допоміжних будівель до 01.05.2012 року (т.1 а.с.30).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківської міської ради № 131/07 від 04.07.2007 року "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів»позивачу надана в оренду земельна ділянка загальною площею 3,9450 га (в тому числі: ділянка № 1 - площею 3,5481 га, ділянка № 2 - площею 0,3624 га, ділянка № 3 - площею 0,0345 га) по вул. Роганській, 151 для реконструкції нежитлової виробничої будівлі літ. "В-4" до 01.05.2009 року (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації), та експлуатації виробничих, складських та допоміжних будівель до 01.05.2012 року. В рішенні зазначено про необхідність позивачу одержати в інспекції Держархбудконтролю Департаменту містобудування, архітектури і земельних відносин дозвіл на виконання будівельних робіт. Обєкти будівництва здати до експлуатації чинним порядком. У випадку не здачі обєктів до експлуатації у встановлені в рішенні строки, а також не отримання дозволів на виконання будівельних робіт, зазначене рішення втрачає чинність і договори оренди земельних ділянок підлягають розірванню у встановленому порядку (т.1 а.с.31,32)..

При досліджені матеріалів справи встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці позивачем побудовано триповерхову будівлю адміністративного - побутового корпусу.

08.08.2008 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації'на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на адміністративно - побутовий корпус: нежитлову будівлю літ. "АБ-3" з підвалом літ. "АБп" з ганками літ. "аб", літ. "аб1", літ. "аб2" та входами в підвал літ. "абЗ", літ. "аб4", літ. "аб5", літ. "аб6" - загальною площею 2806,4 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вул. Роганська, 151 (т.1 а.с.7-26).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про основи містобудування», забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченого законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України №273 від 05.12.2000р. виконання будівельних робіт до отримання відповідного дозволу забороняється.

Проте, позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів отримання дозволу Інспекції ДАБК м. Харкова на виконання будівельних робіт, розроблення та погодження в установленому порядку проекту реконструкції, погодження з управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради відповідно до вимог ЗУ «Про архітектурну діяльність»паспорту фасаду, тощо.

У ст. 376 ЦК України зазначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції документів, підтверджуючих право власності або право законного користування зазначеною земельною ділянкою.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказане будівництво є самочинним, оскільки будівля збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, оскільки земельну ділянку було надано для реконструкції іншої нежитлової виробничої будівлі літ. "В-4". Крім того, будівлю побудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

У позовній заяві позивач вказує на те, що ним з дотриманням будівельних норм, правил та технічних вимог здійснено побудову триповерхової будівлі адміністративно-побутового корпуса, для збереження якої він звертався до відповідача з відповідною заявою. У звязку з неотриманням відповіді, позивач на підставі ч.2 ст.331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту будівництва, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану будівлю.

Приймаючи до уваги, що побудована позивачем триповерхова будівля адміністративно-побутового корпуса є самочинним будівництвом, а не новоствореним майном, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на ч.2 ст.331 ЦК України, як на підставу своїх позовних вимог.

У ч. З ст.18 Закону України „Про основи містобудування" зазначено, що закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

"Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243 передбачено затвердження акту державної приймальної комісії органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєстрацію в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (далі - свідоцтво), що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю (далі - інспекція) за формою згідно з додатком 1. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, що не відповідають проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, забороняється.

Відповідно до п. 1.6. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів затвердження акту державної приймальної комісії органом місцевого самоврядування. Також позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з заявою про збереження обєкту для експлуатації, як він зазначає у позовній заяві.

Наданий позивачем до позовної заяви технічний висновок ТОВ «КОНТУР-С»про стан несучих та огорожувальних будівельних конструкцій нежилого приміщення виробничої будівлі Літ «В-4»по вул. Роганській в м.Харкові та можливості його подальшої експлуатації за призначенням не може бути доказом прийняття вказаного самочинно побудованого приміщення в експлуатацію відповідно до діючого законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на триповерхову будівлю адміністративного - побутового корпусу літ. "АБ-3" з підвалом літ. "АБп" з ґанками літ. "аб", літ. "аб1", літ. "аб2" та входами в підвал літ. "абЗ", літ. "аб4", літ. "аб5", літ. "аб6" загальною площею 2806,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 151.

За таких колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року прийняте без порушення норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16 березня 2010 року у справі № 33/291-09 залишити без змін.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

суддя Ільїн О.В.

суддя Токар М.В.

Постанову підписано 21.05.2010 року