Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. Справа № 06-5-33/1576-27/06-10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Горбачова Л.П., судді Пуль О.А., Кравець Т.В.,

при секретарі Сємєровій М.С.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов.№84 від 03.03.2010 року),

відповідача - ОСОБА_2 ( дов.№33-12/5088 від 23.03.2010 року),

ОСОБА_3О.(дов.№1 від 04.01.2010 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№766Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 24.02.2010р. по справі

№06-5-33/1576-27/06-10,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс-Енерго, м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, м. Харків,

про визнання недійсним договору, -

встановила:

У судовому засіданні 12.05.2010р. було оголошено перерву до 17.05.2010р. до 14.30 год., 17.05.2010р.- до 20.05.2010р. до 11.30 год., 20.05.2010р. до 15.00 цього ж дня.

У січні 2010 року позивач, ТОВ «Сервіс-Енерго», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним договору про зміни №7 від 12.06.2007 року до договору застави (іпотеки), укладеного між ТОВ «Сервіс - Енерго»(позивач) та АКІБ «УкрСиббанк»(відповідач). (а.с.2 - а.с.6, том1).

Рішенням від 24.02.2010 року господарський суд Харківської області по справі №06-5-33/1576-27/06-10 (суддя Мамалуй О.О.) позовні вимоги задовольнив. Визнав недійсним договір про зміни №7 від 12.06.2007 року до договору застави (іпотеки) обєкту незакінченого будівництва б/н, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 10.12.2003 року, зареєстрованого у реєстрі за №2109-у, укладеного між ТОВ Сервіс-Енерго та АКІБ УкрСиббанк та стягнув з АКІБ УкрСиббанк на користь ТОВ Сервіс-Енерго державне мито в розмірі 85,00 грн. та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.67 а.с.69, том1).

Відповідач, ПАТ УкрСиббанк, з рішенням господарського суду не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення від 24.02.2010 року по даній справі та прийняти нове, яким повністю відмовити у позові. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (а.с.74-а.с.80, том1).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на підставі рішення загальних зборів учасників позивача від 30 травня 2007 року між банком та позивачем 12.06.2007 року було укладено договір про зміни №7 до договору застави (іпотеки), згідно з яким позивач погодився на виконання в повному обсязі обовязків за договором іпотеки з метою забезпечення кредитних зобовязань нового боржника за кредитним договором № 09-12/03КА від 09.12.2003 р. із додатковими угодами до нього.

Апелянт вважає, що, підписавши додаткову угоду №7 до договору іпотеки, сторони змінили одну з умов діючого договору іпотеки, а не одне зобовязання на інше (а.с.74-а.с.80, том1)

Також апелянт вказує, що кредитне зобовязання існувало та продовжує існувати, а разом із ним і договір іпотеки з усіма відповідними змінами;

- позивачем жодним чином не оспорюється дійсність договору іпотеки;

- відсутні будь-які передбачені чинним законодавством підстави, що припиняють іпотеку за договором іпотеки та відповідними змінами до нього;

- договорів щодо припинення зобовязань (новації) за кредитним договором та/або договором іпотеки сторонами не укладалось (а.с.74-а.с.80, том1).

У судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, просять скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує. Вважає її безпідставною та необґрунтованою. У відзиві посилається на те, що предметом договору застави (іпотеки) є саме забезпечення вимоги відповідача у разі невиконання боржником зобовязання і за договором про зміни №7 вносились не кількісні або якісні зміни, а фактично було замінено первісне зобовязання новим у відповідності до статті 604 Цивільного кодексу України (а.с.105 - а.с.107, том1).

У судовому засіданні представник позивача підтримав заперечення на апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2003 року між сторонами по справі було укладено договір застави (іпотеки) обєкту незакінченого будівництва, посвідченого 10.12.2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2109-у.

За вказаним договором застави заставодавець з метою забезпечення викладених в п. 1.2. цього договору зобовязань заставляє нежитловий будинок, не закінчений будівництвом, що знаходиться в місті Києві по вулиці Хорива під № 41 літ. «Б»(надалі предмет застави). Усі покращення предмету застави, що будуть відбуватися в період дії даного договору також є предметом застави.

У пункті 1.2. договору застави зазначається, що заставою забезпечуються вимоги заставодержателя, які випливають з кредитного договору № 09-12/03КА від 09.12.2003 року, згідно з яким заставодержатель надає Закритому акціонерному товариству «Корпорація Енерготрансінвест»(надалі боржник) кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування 10 000 000,00 грн. строком користування з 10.12.2003 року по 09.12.2004 року зі сплатою 19 відсотків річних (надалі кредитний договір), та кредитного договору № 10-12/03КА від 09.12.2003 року, згідно з яким заставодержатель надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергоюніверс»(надалі боржник, при спільному згадуванні з Закритим акціонерним товариством «Корпорація Енерготрансінвест»- боржники) кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування 10 000 000,00 грн. строком користування 10.12.2003 року по 09.12.2004 року зі сплатою 19 відсотків річних (надалі кредитний договір, при спільному згадуванні з кредитним договором № 09-12/03КА від 09.12.2003 року кредитні договори).

Згідно з пунктом 1.3. договору у випадку невиконання боржником (боржниками) відповідних положень кредитного договору (кредитних договорів) заставодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна (предмету застави) переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом (кредитами), відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки щодо здійснення стягнення на предмет застави та його реалізацію (а.с.12-а.с13, том1).

12 червня 2007 року між ЗАТ «Корпорацією Енерготрансінвест»та ТОВ «Енерготрансінвест Холдінг»і АКІБ «УкрСиббанк»було укладено договір про заміну сторони у зобовязанні за кредитним договором №09-12/03 КА від 09.12.2003 року, за яким ЗАТ «Корпорація Енерготрансінвест»передає ТОВ «Енерготрансінвест Холдінг»в повному обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору, права та обовязки (а.с.153-а.с.155, том2). Зазначений договір про заміну сторони в зобовязанні підписаний сторонами та відповідно скріплений печатками.

Даний договір про заміну сторони в зобовязанні від 12.06.2007р. є чинним, і сторонами не оскаржувався.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про заміну сторони у зобовязанні став підставою для укладення 12 червня 2007 року договору про зміни № 7 до договору застави (іпотеки), укладеного між ТОВ «Сервіс - Енерго»(позивач) та АКІБ «УкрСиббанк»(відповідач).

Пунктом 1 договору про зміни №7 зазначено: «у звязку з тим, що 12 червня 2007 року Закрите акціонерне товариство «Корпорація Енерготрансінвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготрансінвест Холдинг»та АКІБ «УкрСиббанк»уклали договір про заміну сторони у зобовязанні, з метою передачі прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «Корпорація Енерготрансінвест»за кредитним договором №09-12/03КА від 09 грудня 2003 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготрансінвест Холдинг», заставодавець погоджується на виконання в повному обсязі обовязків за договором застави (іпотеки) обєкту незакінченого будівництва від 10 грудня 2003 року з метою забезпечення кредитних зобовязань ТОВ «Енерготрансінвест Холдинг»за кредитним договором №09-12/03КА від 09 грудня 2003 року та додаткових угод до нього».

Пунктом 2 договору про зміни №7 сторони дійшли згоди викласти п. 1.2. Договору застави в новій редакції, а саме: «1.2. Заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя, які виникають з кредитного договору №09-12/03КА від 09 грудня 2003 року та додаткових угод до даного договору, згідно з яким заставодержатель видає Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготрансінвест Холдинг», , кредит у формі поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим у базовій валюті, що дорівнює 20 000 000,00 гривень, а боржник зобовязується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком користування, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти в розмірі 12,0 процентів річних за кредитами в доларах США, проценти в розмірі 16,8 процентів річних за кредитами в українських гривнях), комісію за внесення змін до кредитного договору в розмірі 0,1 процента від суми встановленого ліміту кредитування, та своєчасно повернути кредит заставодержателю. Термін користування кредитом встановлено до 10 березня 2008 року, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного кредитного договору».

У пункті 4 договору про зміни заставодержатель та заставодавець дійшли згоди, що інші умови договору залишаються без змін в частині, що не суперечить договору про зміни, і сторони підтверджують за ними свої зобовязання (а.с.20, том1).

Позивач у своїх запереченнях проти апеляційної скарги та у судовому засіданні, посилаючись на статтю 604 Цивільного кодексу України, посилається на те, що у правовідносинах між позивачем та відповідачем, що виникли з договору про зміни №7 до договору іпотеки, відбулась новація. Саме договором про зміни №7, як він вважає, було внесено зміни до предмету договору застави (іпотеки), а саме: замінено боржника, виконання зобовязання якого забезпечується іпотекою. З цими доводами погодився і суд першої інстанції при ухваленні судового рішення, яке є предметом оскарження по даній справі.

Однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із зазначеною статтею новація це угода про заміну первісного зобовязання іншим між тими ж сторонами. Новацію характеризують наступні ознаки: наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобовязання та щодо умов нового зобовязання; наявність умови про припинення попереднього зобовязання, припинення всіх додаткових зобовязань; виникнення між тими ж особами нового зобовязання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони за договором про зміни № 7 до договору іпотеки від 12 червня 2007 року не змінилися, зміст цього договору свідчить про погодження позивачем на виконання своїх обовязків за договором застави (іпотеки) від 10.12.2003 року з метою забезпечення кредитних зобовязань ТОВ «Енерготрансінвест Холдинг»за кредитним договором № 09-12/03КА.

Таким чином, висновок господарського суду Харківської області про те, що новація відбулась, є помилковим, оскільки суд першої інстанції не врахував наступне: внаслідок новації між сторонами виникає нове зобовязання, яке повинно містити умови про інший предмет або інший спосіб виконання; при новації намір замінити одне зобовязання іншим у тексті угоди повинен бути прямо та недвозначно виражений, а в тексті договору про зміни №7 до договору іпотеки взагалі не йдеться про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням, а лише змінено боржника, а сам предмет і спосіб по забезпеченню заставою виконання зобовязань залишилися незмінними.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про заставу»істотними умовами застави є суть, розмір та строк виконання зобовязання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Діючим законодавством України передбачено право сторін змінювати умови договору, їх зміна не означає припинення зобовязання.

Іпотека є окремим видом застави нерухомого майна та регулюється спеціальним законодавством Законом України «Про іпотеку».

Статтею 523 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки заміни боржника у зобовязанні, забезпеченому порукою або заставою: поручитель або майновий поручитель можуть дати згоду забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. При заміні сторони у даному договорі зобовязання продовжують існувати.

Отже, договір про зміни № 7 до договору іпотеки не є за своєю правовою природою новацією в розумінні статті 604 Цивільного кодексу України та не тягне за собою припинення іпотечного зобовязання.

Крім зазначеного, судова колегія суддів вважає необхідним відзначити, що у подальшому між цими ж сторонами позивачем та відповідачем було укладено: договір про зміни №8 від 06.03.2008р., договір про зміни №9 від 10.06.2008р., договір про зміни №10 від 08.08.2008р., до договору застави (іпотеки), за якими позивач поручався своїм заставленим майном за боржника (а.с.22-а.с24, том1). Зазначені договори про зміни є діючими, на даний час доказів їх оскарження щодо визнання їх недійсними суду не надано.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального права, висновок суду першої інстанції щодо наявності новації не відповідає обставинам справи.

З огляду на зазначене, оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 24.02.2010 року по даній справі підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню.

Керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, п. 2 ст.103, п.п.3, 4 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів , -

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.02.2010 року по справі №06-5-33/1576-27/06-10 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом місяця може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Судді Пуль О.А.

ОСОБА_6