ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

29.06.10р. Справа № В39/7781

Суддя Ліпинський О.В., розглянувши матеріали

за позовом Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Орель-Лідер", м.Дніпропетровськ

до Редакції газети "Событие" м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про зобов'язання відповідача публічно спростувати наклепні вислови, надруковані в статтях "Здоровая" вонь" та "Орель-Лидер": запах в номере" та стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Орель-Лідер", м.Дніпропетровськ (надалі - відповідач) звернулося з позовною заявою до Редакції газети "Событие" м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область (надалі - Позивач), в якій просить суд: зобов'язати відповідача публічно спростувати наклепні вислови, надруковані в статтях "Здоровая" вонь" та "Орель-Лидер": запах в номере" та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 9 Постанови Верховного Суду України „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27.02.2009 № 1, якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

Як убачається за змісту статей: "Здоровая" вонь", що надрукована 15.07.2009 року в №28(673) та "Орель-Лидер": запах в номере", що надрукована 16.09.2009р. № 37(682) в газеті "Событие", які додана до матеріалів позовної заяви, авторами зазначених статтей являються фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

За вищенаведених обставин, автори публікації - фізичні особи повинені бути залучений до участі у справі в якості відповідачів.

Відповідно до частини першої ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

У статті 1 названого Кодексу зазначені: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні); громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності; крім того, у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 1 ст. 12 ГПК України до підвідомчості господарських судів віднесено такі справи:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

З урахуванням відповідних законодавчих приписів та з огляду на необхідність залучення до участі у справі як відповідачів авторів спірних статей Л. ОСОБА_1 та В. ОСОБА_2 спір у даній справі не підлягає вирішенню в господарських судах України. Така справа може бути розглянута загальним судом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви , якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Згідно з п.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93р. № 7-93 "Про державне мито" і ст.47 ГПК України державне мито в сумі 5 085 грн. 00 коп., перераховане платіжним дорученням № 612 від 18.06.2010р. підлягає поверненню.

Відповідно до п.2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93р. №7-93 "Про державне мито" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп., перераховане платіжним дорученням № 613 від 18.06.2010р. підлягає поверненню.

Суддя ОСОБА_3