ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.10 Справа№ 18/108

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт", м. Київ,
до відповідача:фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами "Акрополь", м. Львів,
про: стягнення 55052,09 грн.
Суддя Т. Рим
За участю представників:
позивача:ОСОБА_2 довіреність №4 від 05.10.2010 р.,
відповідача:ОСОБА_3 довіреність №05/10 від 22.11.2010 р.,
третя особа:ОСОБА_2 довіреність №16 від 25.11.2010 р.
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 55052,09 грн. Ухвалою від 11.10.2010 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 27.10.2010 р. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду. Ухвалою від 24.11.2010 р. за клопотанням відповідача суд залучив до участі у справі третю особу товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами "Акрополь".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору найму №02/10 від 18.10.2007 р. не здійснив у повному обсязі оплати за користування обєктом оренди у період з жовтня 2008 року по січень 2009 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 55052,09 грн. перед наймодавцем товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами "Акрополь". Оскільки позивачу було відступлено право вимоги від наймодавця, вимагає стягнення зазначеної суми заборгованості з відповідача.

Відповідач повністю заперечив проти позовних вимог з таких підстав:

- вважає, що договір уступки права вимоги, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами "Акрополь" та товариством з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт" є неукладеним, оскільки сторони цього договору не погодили таку істотну умову, як предмет договору, а саме: сторонами не визначено, за який саме період третя особа передає право вимоги, відсутній розрахунок суми заборгованості;

- приміщення були передано відповідачу у незадовільному стані, а тому вони не могли використовуватися за цільовим призначенням згідно з умовами договору оренди. З огляду на це відповідач вважає, що за період, коли він не мав змоги використовувати орендоване майно, наймодавець не вправі нараховувати орендну плату, як це визначено частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України;

- відповідач вважає, що у звязку з проведенням ним ремонтних робіт частини приміщень на загальну суму 229439,00 грн. та в силу пункту 6.4.3 договору оренди, положень статті 776 Цивільного кодексу України він вправі зарахувати ці кошти в розмір орендної плати;

- відповідач також представив копії платіжних доручень про перерахування коштів за оренду приміщень, стверджує, що ці проплати свідчать про повне погашення будь-яких боргів.

Третя особа підтримала позовні вимоги позивача та підтвердила всю інформацію, відображену в позовній заяві.

В судовому засіданні 03.12.2010 р. відповідачем подано клопотання про залучення до справи як третьої особи державного підприємства "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" та продовження у звязку з цим строків розгляду справи. Вважає, що рішення у справі може вплинути на права та обовязки цього підприємства, оскільки воно є балансоутримувачем майна, що є предметом договору оренди. Залучення цієї особи дасть змогу дослідити факт виконання ремонту в орендованих приміщеннях, стан орендованого майна до передачі в оренду.

Позивач та третя особа заперечили проти поданого клопотання з огляду на його необґрунтованість. Вважають, що предмет цього спору (стягнення заборгованої орендної плати) не стосується прав та обовязків балансоутримувача, оскільки їхні відносини базуються на іншому договорі. Звертають увагу суду на те, що не заперечують проти факту виконання ремонтних робіт відповідачем, а також факту незадовільного стану цих приміщень до передачі в оренду. Зазначають також, що відповідач намагається таким чином затягнути розгляд справи, оскільки мав достатньо часу та можливостей для заперечення проти позову до закінчення строків розгляду справи.

Суд відмовляє в задоволенні поданого відповідачем клопотання з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. Суд звертає увагу відповідача на завершення строків розгляду справи, на неприбуття представників відповідача у судові засідання 27.10.2010 р. та 10.11.2010 р., відсутність будь-яких заперечень проти позову протягом більшої частини строку розгляду справи. Суд погоджується з твердженням позивача та третьої особи про те, що рішення у справі не впливає на права та обовязки державного підприємства "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем". Крім того, залучення до участі у справі третьої особи є правом, а не обовязком суду. Суд також зазначає, що позивач та третя особа не спростовують доводів відповідача про незадовільний стан орендованого приміщення до передачі в оренду, а також факт ремонту відповідачем цих приміщень. Враховуючи наведені вище обставини у сукупності, суд вважає клопотання відповідача безпідставним та відмовляє в його задоволенні.

В судовому засіданні 07.12.2010 р. відповідачем подано усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою проведення детальної звірки взаємних розрахунків та встановлення точної суми заборгованості. Позивач заперечив проти поданого клопотання, яке вважає спробою затягнути розгляд справи.

Суд відхиляє подане відповідачем клопотання з огляду на такі обставини. Ухвалами суду від 11.10.2010 р., 27.10.2010 р., 10.11.2010 р., 24.11.2010 р. відповідача неодноразово зобовязано провести з позивачем звірку взаємних розрахунків. Проте відповідач не виконав без поважних причин зазначені вимоги, звірки взаємних розрахунків ні з позивачем, ні з третьою особою не проводив. За таких обставин суд вважає подане відповідачем клопотання безпідставним.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Державне підприємство "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" та товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" 18 квітня 2005 року уклали договір про довірче управління нерухомим майном (окремі нежитлові приміщення будинку, позначеного в технічній документації літерою А-4), що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 30.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди майна №02/10 від 18.10.2007 р. (далі Договір). За умовами цього договору орендодавець передає, а орендар (відповідач у справі) приймає у тимчасове платне користування окремі нежитлові приміщення будинку, позначеного в технічній документації літерою А-4, розташовані за адресою: місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 30, а саме: приміщення, позначені цифрами: 84, 85, 86, 87, 88, 89, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, ХХХІ, ХХІV, ХХV, ХХVІ, ХХVІІ, ХХVІІІ, ХХІХ, 156, частина ХVІ, загальною площею 713,5 м2.

Зазначені приміщення були передані наймодавцем відповідачу, а відповідачем вони були прийняті, про що складено акт приймання-передачі від 01.02.2008 р. Цим актом засвідчено, що приміщення передано відповідачу в неналежному санітарно-технічному стані і потребують ремонту.

За період з лютого 2008 року по січень 2009 року позивачем надано відповідачу послуг з оренди приміщень на загальну суму 202848,15 грн., про що свідчать долучені до матеріалів справи:

- рахунки (№СФ-0000123 від 11.03.2008 р. на суму 15678,23 грн.; №СФ-0000186 від 08.04.2008 р. на суму 16274,00 грн.; №СФ-0000251 від 07.05.2008 р. на суму 16778,49 грн.; №СФ-0000341 від 11.06.2008 р. на суму 16996,61 грн.; №СФ-0000405 від 09.07.2008 р. на суму 17132,58 грн.; №СФ-000481 від 07.08.2008 р. на суму 17046,93 грн.; №СФ-000553 від 09.09.2008 р. на суму 17029,87 грн.; №СФ-000631 від 08.10.2008 р. на суму 17217,20 грн.; №СФ-000743 від 07.11.2008 р. на суму 17509,89 грн.; №СФ-000862 від 09.12.2008 р. на суму 17772,54 грн.; №СФ-001211 від 13.01.2009 р. на суму 18145,76 грн.) та

- акти передачі-приймання робіт (акт №2-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у березні 2008 р. на суму 15678,23 грн.; акт №3-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у квітні 2008 р. на суму 16274,00 грн.; акт №4-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у травні 2008 р. на суму 16778,49 грн.; акт №6-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у червні 2008 р. на суму 16996,61 грн.; акт №7-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у липні 2008 р. на суму 17132,58 грн.; акт №8-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у серпні 2008 р. на суму 17046,92 грн.; акт №9-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у вересні 2008 р. на суму 17029,87 грн.; акт №10-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у жовтні 2008 р. на суму 17217,20 грн.; акт №11-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у листопаді 2008 р. на суму 17509,89 грн.; акт №12-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у грудні 2008 р. на суму 17772,54 грн.; акт №01-С передачі-приймання робіт (надання послуг) про надання послуг з оренди приміщень у січні 2009 р. на суму 18145,76 грн.).

Відповідачем проводилися часткові оплати за користування орендованими приміщеннями на загальну суму 144266,05 грн., про що представлено такі платіжні доручення: №37 від 16.11.2007 р. на суму 15266,05 грн., №38 від 16.11.2007 р. на суму 3053,21 грн., №43 від 18.12.2007 р. на суму 3053,21 грн., №4 від 29.01.2008 р. на суму 3053,21 грн., №10 від 14.02.2008 р. на суму 3053,21 грн., №28 від 02.07.2008 р. на суму 20000,00 грн., №58 від 12.10.2009 р. на суму 35000,00 грн., №59 від 12.10.2009 р. на суму 5000,00 грн., №66 від 30.11.2009 р. на суму 23000,00 грн., №73 від 30.12.2009 р. на суму 27000,00 грн., №33 від 23.06.2009 р. на суму 4000,00 грн., №87 від 26.02.2010 р. на суму 15000,00 грн. Крім того, відповідачем представлено виписку по рахунку (електронна система Клієнт-Банк), яка свідчить про перерахування 01.03.2010 р. третій особі ще 15000,00 грн. Зазначена інформація підтверджена третьою особою у складеному нею акті звірки взаємних розрахунків та судовому засіданні 07.12.2010 р. Таким чином, відповідачем сукупно було перераховано на користь третьої особи 171478,89 грн. орендної плати за користування приміщеннями.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" та товариство з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт" уклали договір уступки вимоги (цесії) №31/30-09-10 від 30.09.2010 р. (надалі Договір цесії). За умовами цього договору цедент (третя особа) передає цесіонарію (позивач у справі), а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договором найму №02/10 від 18.10.2007 р. в частині права вимоги на суму 55052,09 грн. Крім того, між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" та товариством з обмеженою відповідальністю "Національна компанія Укрексперт" укладено додаткову угоду від 24.11.2010 р. до Договору цесії. За цією угодою пункт 2 Договору цесії викладено в іншій редакції. Зокрема, уточнено період (від жовтня 2008 року по січень 2009 року) та підстави (рахунки №СФ-000631 від 08.10.2008 р., №СФ-000743 від 07.11.2008 р., №СФ000862 від 09.12.2008 р., №СФ-001211 від 13.01.2009 р.) виникнення заборгованості в сумі 55052,09 грн.

На виконання вимог пункту 5 Договору цесії товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" направило на адресу відповідача повідомлення від 30.09.2010 р. №92-1/30-09-10 про уступку вимоги від фізичної особи підприємця ОСОБА_1, що підтверджується квитанцією від 06.10.2010 р.

Позивачем на адресу відповідача направлено претензію (вих. №129 від 26.12.2008 р.) про сплату заборгованості (орендних платежів) за період з 08.10.2008 р. до 13.01.2009 р. у сумі 55052,09 грн. Доказів реагування на цю претензію відповідачем не було надано.

Відповідач звернувся до третьої особи з вимогою від 01.12.2010 р. №30 про компенсацію вартості ремонтних робіт, проведених у приміщеннях, що орендувалися відповідно до умов Договору.

В судовому засіданні 07.12.2010 р. представником позивача а третьої особи повідомлено про припинення дії Договору оренди. Представник відповідача зазначеного факту не заперечив.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктами 5.1 та 5.2 Договору оренди визначено, що орендна плата на місяць за наймане приміщення становить 15266,05 грн., сплачується у національній валюті України на поточний рахунок наймодавця щомісяця не пізніше 10 числа календарного місяця за поточний розрахунковий місяць. Згідно з пунктом 6.1.2 Договору оренди наймач зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендні платежі, передбачені Договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин у відповідача виник обовязок зі здійснення орендних платежів протягом строку дії Договору оренди.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача в частині, що стосується відсутності обовязку сплачувати орендну плату у звязку з неналежним технічним станом орендованих приміщень з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 767 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов'язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею.

Пунктом 4.1 Договору оренди передбачено, що передача найманого приміщення від наймодавця до наймача здійснюється у відповідності до акта приймання-передачі, підписання якого свідчить про фактичну передачу приміщення та майна у найм наймачу. У акті приймання-передачі сторони зазначають фактичний стан найманого приміщення. Даний стан вважається станом, відповідним цьому договору. Відповідачу був відомий стан цих приміщень, що засвідчено в акті приймання-передачі, проте саме такі приміщення він прийняв у користування. Враховуючи пункт 4.1 Договору оренди, такий стан приміщень відповідав умовам цього договору.

Згідно з положеннями статті 784 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі. Проте, як убачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, він не звертався до наймодавця з вимогою про розірвання договору оренди. Більше того, сплачував орендну плату та вчиняв дії для проведення капітального ремонту приміщення, отримав дозвіл на проведення такого капітального ремонту.

Таким чином, оскільки в силу пункту 4.1 Договору оренди прийняті відповідачем приміщення у неналежному технічному стані відповідають умовам цього договору; відповідачу було відомо про такий стан приміщень; відповідач прийняв ці приміщення у користування; наймодавець надав, а відповідач прийняв послуги з оренди приміщень за жовтень 2008 р. січень 2009 р.; відповідач здійснював орендні платежі за користування приміщенням; відповідач не звертався до наймодавця з претензіями стосовно якості прийнятих приміщень; відповідач не звертався до наймодавця з вимогою про розірвання Договору оренди; суд вважає заперечення відповідача в частині відсутності обовязку сплачувати орендні платежі за найм приміщень з посиланням на норму частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується заперечень відповідача в частині необхідності зарахування витрат на проведення капітального ремонту приміщень в рахунок орендної плати, то суд відзначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 776 Цивільного кодексу України якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту. Проте пунктом 6.2.3 Договору оренди встановлено, що наймач (відповідач у справі) має право у разі, якщо ним за власний рахунок з дозволу наймодавця здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без завдання йому шкоди, вимагати від наймодавця компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, яке відбулося в результаті таких поліпшень, але не більше, ніж 90% від загального розміру орендної плати, сплаченої наймачем з моменту одержання дозволу наймодавця на такі поліпшення.

Однією із загальних засад цивільного законодавства в силу статті 3 Цивільного кодексу України є свобода договору. Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами в договорі встановлено правило, за яким наймач у випадку здійснення поліпшень приміщення за дозволом наймодавця вправі вимагати компенсації вартості проведених поліпшень (виконаних робіт з проведення капітального ремонту).

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем у ході розгляду справи судом заявлялися вимоги (вимога від 01.12.2010 р. №30) до третьої особи саме про компенсацію вартості виконаних підрядних робіт, а не їх зарахування.

З огляду на зазначені вище обставини суд вважає безпідставним твердження відповідача про необхідність зарахування вартості виконаних ним робіт з капітального ремонту приміщення в рахунок орендних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як убачається з Договору цесії та додаткової угоди від 24.11.2010 р. до Договору цесії позивачу передано право вимоги в сумі 55052,09 грн. заборгованості за надані послуги з оренди приміщень за період від жовтня 2008 року по січень 2009 р.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідача, який вважає Договір цесії неукладеним з огляду на таке. По-перше, предметом договору цесії є власне право вимоги кредитора до боржника, а відсутність вказівки на період виникнення боргу не свідчить про недосягнення сторонами Договору цесії згоди стосовно укладення цього договору. По-друге, сторони цього договору внесли зміни до його положень, де чітко зазначили період виникнення заборгованості, яка уступається.

Разом з цим суд частково погоджується із запереченнями відповідача, який стверджує, що представлені ним платіжні доручення про сплату орендних платежів свідчать про сплату таких платежів за період з жовтня 2008 року по січень 2009 року. Зазначене мотивовано наступним.

Як установлено судом, у більшості наданих відповідачем платіжних дорученнях міститься загальне формулювання: "орендна плата згідно з договором найму 02/10 від 18.10.2007, без ПДВ". Як убачається з наданих третьою особою пояснень у судовому засіданні 03.12.2010 р., орендні платежі зараховувалися за попередні періоди. З огляду на це суд приходить до такого висновку. Як установлено вище, третя особа відповідно до умов Договору оренди нарахувала орендних платежів на загальну суму 202848,21 грн. за період з лютого 2008 року по січень 2009 року. У той же час відповідачем здійснено оплату цих платежів на загальну суму 171478,89 грн. Проте як убачається з платіжного доручення №37 від 16.11.2007 р., відповідачем оплачено 15266,05 грн. як авансовий платіж відповідно до умов Договору оренди.

Відповідно до пунктів 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3 Договору оренди наймач сплачує авансом місячний розмір орендної плати після підписання цього договору і не пізніше акту приймання-передачі. Авансовий платіж наймодавець включає в якості місячної плати у разі прострочення орендної плати за поточний місяць, а у випадку припинення договору в якості орендної плати за останній місяць. У випадку відновлення плати наймачем за поточний місяць, останній зобовязується поновити такий авансовий платіж, за поточний і наступні місяці. Враховуючи ті обставини, що Договір оренди припинив свою дію, відповідачем допускалася заборгованість, відповідачем не поновлювався авансовий платіж всупереч пункту 5.2.3 Договору оренди, позивачем правомірно не було зараховано сплачений відповідачем авансовий платіж у сумі 15266,05 грн. у період з лютого 2008 року по січень 2009 року. За таких обставин до зарахування в орендну плату за вказаний період підлягало 156212,84 грн.

Таким чином, непогашеною залишилася заборгованість у сумі 46635,30 грн. Враховуючи факт зарахування орендних платежів за попередні періоди, суд не погоджується з висновком третьої особи та позивача про існування заборгованості перед нею за період з жовтня 2008 року по січень 2009 року в сумі 55052,09 грн. Заборгованість відповідача за спірний період (жовтень 2008 року січень 2009 року) перед третьою особою станом на дату укладення Договору цесії становила 46635,30 грн. За таких обставин третя особа не вправі була відступати право вимоги за вказаний період у сумі 55052,09 грн.

Згідно з положеннями частини 1 статті 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Враховуючи ту обставину, що встановлена судом заборгованість за період з жовтня 2008 року по січень 2009 року складає 46635,30 грн., суд вважає вимоги позивача обгрунтованими частково, у зазначеній вище сумі.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При частковому задоволенні позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з частковим задоволенням позову суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 3, 6, 512, 514, 518, 526, 627, 776 Цивільного кодексу України, статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1, 79017, фактична адреса: вулиця Винниченка, будинок 30, місто Львів, 79008; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт" (юридична адреса: проспект 40-річчя Жовтня, будинок 120, корпус 1, Голосіївський район, місто Київ, 03127; поштова адреса: АДРЕСА_2, 01601; ідентифікаційний код 31513443) 46635,30 грн. основного боргу, 466,35 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 199,92 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2010 р.

Суддя Рим Т.Я.