ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" травня 2010 р. Справа № 66/197-10

Суддя господарського суду Шатерніков М.І. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 4402/1-66 від 14.05.10) ТОВ "Таміра", м. Харків

до СПД ФО ОСОБА_1, м.Харків

про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, частину земельної ділянки, яка розташована по пр. 50 річчя ВЛКСМ, 55А в м. Харків, орієнтовною площею 0,0417га в межах земельної ділянки ТОВ «Таміра» (між точками 5-11 лінії координат) та зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Таміра» земельною ділянкою по пр. 50 річчя ВЛКСМ, 55А у м. Харкові, орієнтовною площею 0,417га, шляхом знесення споруд із бамбуку та автостоянки, межі якої визначені бордюрами зі стовбцями, відновлення межі земельної ділянки ТОВ «Таміра» (між точками 5-11 лінії координат), приведення вказаної частини земельної ділянки в стан, придатний для використання.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що їх подано з порушенням п. 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не подано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з частиною першою статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, зокрема, Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" зі змінами і доповненнями та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15.

Згідно п. 33 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України за №15 від 22.04.1993р. з позовних заяв, що носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до п. 37 вищенаведеної Інструкції до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, що не підлягають вартісній оцінці.

В даному випадку вимоги позивача про витребування з незаконного володіння суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, частину земельної ділянки, яка розташована по пр. 50 річчя ВЛКСМ, 55А в м. Харків, орієнтовною площею 0,0417га в межах земельної ділянки ТОВ «Таміра» (між точками 5-11 лінії координат) та зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Таміра» земельною ділянкою по пр. 50 річчя ВЛКСМ, 55А у м. Харкові, орієнтовною площею 0,417га, шляхом знесення споруд із бамбуку та автостоянки, межі якої визначені бордюрами зі стовбцями, відновлення межі земельної ділянки ТОВ «Таміра» (між точками 5-11 лінії координат), приведення вказаної частини земельної ділянки в стан, придатний для використання є двома окремими вимогами немайнового характеру.

Згідно наданого платіжного доручення № 66 від 11 травня 2010 року позивачем було перераховано в державний бюджет України державне мито у розмірі 85,00 грн., однак державне мито повинно бути сплачено з немайнових вимог (витребування з незаконного володіння частини земельної ділянки та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою) у розмірі, визначеному п."б" розд. 2 ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", що становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 170,00 грн. (17,00 грн. х 5 = 2 * 85,00 грн.), тобто за кожну окрему немайнову вимогу.

Натомість позивачем не надано доказів сплати державного мита в установленому розмірі.

Таким чином, позивачем сплачено державне мито не в повному обсязі, що є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, відповідно п.4 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. Згідно ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Однак надані додатки не відповідають вищенаведеним нормам права, а саме на документах стоїть печатка підприємства та підпис особи, посадове становище якої не вказано.

Керуючись п. 33, 37 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України за №15 від 22.04.1993р., ст. 36, 46, 57, п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" та додані до неї документи на 11 аркушах, в тому числі платіжні доручення від 11 квітня 2010 року без розгляду.

Суддя Шатерніков М.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджує повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).