ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.10.10 Справа № 01/85-38

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони-Львів, м.Львів, № 155 від 10.08.10

на ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10

у справі № 01/85-38

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони-Львів, м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства Волинь-продукт, м.Луцьк

про стягнення 5 661, 19 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (запізнилася);

від відповідача: ОСОБА_3 представник.

Права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України, розяснено.

Відводів складу суду не заявлено.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 (суддя І.Якушева) провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів до Приватного підприємства Волинь-продукт про стягнення 5 661, 19 грн. припинено. Судові витрати за розгляд спору покладено на відповідача.

З ухвалою господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 не погоджується позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів, оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неповноти зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення господарським судом Волинської області при його винесенні норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що договір про надання послуг був підписаний з боку позивача в іншій редакції, ніж представлено відповідачем. Скаржник також посилається на неможливість подання ним свого тексту договору, оскільки, як зазначає позивач, про існування іншої редакції договору він дізнався 28.07.10, тобто в день винесення оскаржуваної ухвали. Крім того, позивач вважає, що договір про надання послуг № 1/08-ВО від 03.08.09 є неукладеним (таким, що не відбувся). Наводить скаржник і інші мотиви, з яких просить ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 скасувати, справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.10 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 07.09.10.

З метою забезпечення прав сторін, передбачених ст.ст. 22, 28 ГПК України, розгляд апеляційної скарги відкладався на 12.10.10 з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.10.

Відповідач - Приватного підприємства Волинь-продукт правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні 12.10.10 представник позивача підтримав доводи та заперечення викладені ним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти доводів скаржника заперечив, ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 вважає законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 12.10.10, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів задоволенню не підлягає, ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного:

Розглядаючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів , місцевий господарський суд вірно встановив факт укладення між сторонами у справі договору від 01.08.09 з дилером про співробітництво та довгострокові поставки б/н, згідно з п.1.1. якого ТзОВ Торговий дім Українські макарони-Львів (компанія) зобовязалось поставляти ПП Волинь-продукт (дилер) протягом терміну дії та на умовах цього договору, а дилер зобовязався отримувати за плату товари та здійснювати подальший продаж товарів на території області, від власного імені та за власний рахунок відповідно до погоджених сторонами умов.Належним чином проаналізовано судом першої інстанції також п. 5.2. вказаного договору, згідно з нормами якого відповідач зобовязувався провести повний розрахунок за отриману партію товару відповідно до накладної на отриману партію протягом 30 календарних днів з моменту приймання ним зазначеної партії від позивача, якщо інше не буде встановлено додатковою письмовою угодою сторін.

Встановлено судом першої інстанції на підставі аналізу належних документальних доказів, які містяться в матеріалах справи (видаткові накладні № РН-КУм-100597 від 04.08.09, № РН-КУм-100641 від 04.08.09) факт передачі позивачем відповідачу, на виконання умов договору № б/н від 01.08.09, товару на загальну суму 89 677, 89 грн., а також факт часткового виконання відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, а саме на суму 86 198, 68 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 3 479, 21 грн., на які позивачем за порушення строків оплати також нараховано 1 905, 38 грн. пені та 278,84 грн. процентів річних.

Водночас, колегія суддів вважає вірною оцінку, надану судом першої інстанції також посиланням відповідача на відсутність предмету спору, оскільки, як зазначає останній, у ТзОВ Торговий дім Українські макарони-Львів перед ПП Волинь-продукт станом на 01.06.10 рахувалась заборгованість в розмірі 10 000 грн. за договором про надання послуг № 1/08-ВО від 03.08.09, на підставі чого відповідач, в порядку ст. 601 ЦК України, звернувся до позивача з заявою про зарахування однорідних зустрічних вимог в розмірі 5 661, 19 грн.

Аналізуючи вказаний договір, заперечення щодо зарахування однорідних зустрічних вимог, а також щодо дійсності договору № 1/08-ВО від 03.08.09, суд першої інстанції вірно проаналізував норми ст. 601 ЦК України, згідно з якою зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Крім того, у ч. 3 п. 22 Листа від 12.03.09 № 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" Вищий господарський суд України звернув увагу на те, що закон не виключає можливості здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду. У такому випадку відповідна заява обовязково повинна мати письмову форму й адресуватися позивачеві, а її копія і докази надсилання позивачеві (чи одержання ним) подаватися господарському суду. Відповідачем вказані вимоги додержано. Звернув суд першої інстанції увагу і на рекомендації, викладені в листі Вищого арбітражного суду Украни від 01.07.96 № 01-8/241, якою чітко встановлено, що припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Крім того, господарський суд вірно проаналізував норми ст.ст. 601, 602 ЦК України щодо настання строку виконання за обома зобовязаннями, як необхідної умови для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, а також випадків недопустимості зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі чого дійшов висновку, що зарахування однорідних вимог в даному випадку є можливим.

При цьому суд першої інстанції належним чином оцінив укладений між сторонами у справі договір № 1/08-ВО від 03.08.09, згідно з умовами якого замовник (позивач у справі) доручив, а виконавець (відповідач у справі) зобовязався надати замовнику маркетингові послуги та послуги по передпродажній підготовці товару в торговій мережі виконавця, а замовник прийняти такі послуги та оплатити їх відповідно до умов договору. Колегія суддів зазначає, що оригінал договору, враховуючи клопотання позивача від 28.07.10 (арк. спр.54 ), витребуваний господарським судом Волинської області та міститься в матеріалах справи (арк.спр. 54-61).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з застосуванням місцевим господарським судом при аналізі вказаного договору ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності договору, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому суд першої інстанції вірно наголосив, що доказів на підтвердження визнання цього договору недійсним позивачем не подано.

Крім того, господарський суд надав належну оцінку п.п. 2.3.1. п.2.3., п. 3.1. договору № 1/08-ВО від 03.08.09, щодо обовязку замовника оплатити виконання виконавцем послуг у розмірі 10 000 грн. у строки, визначені цим договором, а саме, на протязі 5-ти місяців після закінчення строку дії даного договору. Вірно зазначив суд першої інстанції також про те, що згідно з п. 3.2. договору № 1/08-ВО від 03.08.09, послуги, передбачені цим договором, вважаються належним чином виконаними зі сторони виконавця, якщо протягом 3-ох днів після закінчення строку дії даного договору директору виконавця зі сторони замовника не будуть особисто вручені претензії щодо якості наданих послуг. Договір № 1/08-ВО від 03.08.09, згідно п. 6.1. договору, діє з моменту його підписання і до 31.12.09.

На підставі наведеного, беручи до уваги те, що доказів вручення замовником директору виконавця претензій щодо якості наданих послуг протягом 3-ох днів після закінчення строку дії договору № 1/08-ВО від 03.08.09, позивачем не подано ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо належності виконання відповідачем послуг, передбачених цим договором, а також щодо того, що строк виконання відповідачем зобовязання з оплати вказаних послуг сплив 31.05.10, тобто строк виконання зобовязання настав.

Щодо посилань скаржника на те, що, що послуги відповідачем не надавались з посиланням на відсутність актів приймання-передачі, то колегія судів наголошує, що договором № 1/08-ВО від 03.08.09 підписання між сторонами актів приймання-передачі послуг не передбачено. Відтак, посилання позивача на те, що строк виконання зобовязання з оплати за договором не настав, підставно не взяті до уваги місцевим господарським судом при розгляді позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що зустрічні вимоги, які виникли у сторін за цими договорами, є однорідними, умова, передбачена ст. 601 ЦК України, а саме настання строку виконання обох вимог, дотримана, а відтак, у звязку з тим, що у випадку зарахування зустрічних однорідних вимог зобовязання припиняється, господарський суд вірно припинив провадження у справі в частині стягнення з відповідача 3 479, 21 грн. заборгованості за переданий на підставі договору з дилером про співробітництво і довгострокові поставки б/н від 01.08.09 товар, 1 905, 38 грн. пені, 278, 84 грн. процентів річних, а всього на суму 5 661,19 грн., на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що договір № 1/08-ВО від 03.08.09 є неукладеним колегією суддів до уваги не беруться, як такі, що не підтверджені документально, а також належним чином спростовані місцевим господарським судом. Твердження позивача про те, що договір про надання послуг був підписаний з його боку в іншій редакції, з посиланням на наявність печаток Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Українські макарони - Львів не лише на останній, а й на перших двох сторінках, також не підтверджується належними документальними доказами. Крім того, свідченням безпідставності таких посилань скаржника є також наданий самим позивачем договір з дилером про співробітництво та довгострокові поставки б/н від 01.08.09, на кожній сторінці якого дійсно міститься печатка, але не позивача, а відповідача у справі, що свідчить про відсутність у позивача ділового звичаю скріплення печаткою кожного аркушу договору.

Інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, також є безпідставними, документально не обґрунтованими, такими, що не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, належним чином досліджені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом безпідставності зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 5 661,19 грн.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вимог скаржника, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.10 у справі № 01/85-38 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються до господарського суду Волинської області.

ОСОБА_4Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Кордюк