ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.06.10 Справа № 3/18

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Ковалишин Ю.

з участю представників:

від скаржника (відповідача) зявився,

позивача зявився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка», м.Чернівці

на рішення господарського суду Чернівецької області від 12.05.2010 року, суддя О.В.Гончарук, в справі № 3/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Утек будівельна і торгова компанія», м.Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка», м.Чернівці

про стягнення заборгованості в розмірі 717786,9 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 12.05.2010 року задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Утек будівельна і торгова компанія»про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка»717786,43 грн. боргу, що складає заборгованість за договором за №33/08 на виконання підрядних робіт від 14.10.2008 року.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів оплати виконаних робіт відповідач суду не надав, а тому позовні вимоги про її стягнення підлягають до задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, в звязку з неповним зясуванням місцевим судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що позивачем не подано доказів, а судом не встановлено факту виконання позивачем своїх зобов»язань за договором. При цьому, скаржник вважає, що подані позивачем акти виконаних робіт за період з жовтня 2008 року по серпень 2009 року не можуть підтверджувати факт виконання робіт за договором, оскільки складені з порушенням вимог п.4.2.2 договору, тобто не по формі КБ-2в, КБ-3, а акт за серпень 2009 року взагалі не був підписаний відповідачем.

Скаржник вважає, що лише акти форми КБ-2в, КБ-3 є обов»язковою умовою для проведення оплати за виконані підрядником роботи, а підписані сторонами акти виконаних робіт не є підставою для грошових зобов»язань відповідача та не підтверджують приймання цих робіт відповідачем по якості, оскільки ці акти ним підписано за усною домовленістю з позивачем для забезпечення додаткового надання останньому коштів на проведення робіт.

Скаржник покликається на порушення позивачем п.4.2.2 договору в частині невиконання обов»язку щомісяця передавати замовнику передбачену ДБН України виконавчу документацію, а також невиконання позивачем вимог відповідача щодо усунення недоліків по якості неприйнятих робіт, що підтверджується відповідними листами, а тому згідно вимог п.6 ст.882 ЦК України місцевий суд не вправі визнати чинними дані акти без підпису відповідача, який відмовився приймати неякісні роботи та письмово повідомив позивача про претензії до виконаних робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що підписані сторонами акти виконаних робіт є підставою для здійснення розрахунку за ці роботи, оскільки по своїй формі та змісту вони відповідають актам форми КБ-2в, КБ-3, носять підтверджену та погоджену відповідачем інформацію щодо фактичного та якісного виконання позивачем підрядних робіт, претензій по якості спірних робіт відповідачем не виставлено та по більшій частині цих актів відповідачем проведено повний розрахунок.

Позивач зазначає, що оскільки умовами договору передбачено підписання актів форми КБ-2в, КБ-3 для здійснення повного розрахунку за виконані роботи позивачем направлено відповідачу акти такої форми, проте, відповідач відмовився їх підписати без обґрунтування причин відмови. Разом з тим, згідно вимог ч.4 ст.882 ЦК України, акт підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви другої сторони від підписання акта визнано судом обґрунтованими, а тому місцевим судом підставно визнано направлені позивачем докази належними в розумінні ст.ст.33,34 ГПК України, які підтверджують факт виконання позивачем спірних робіт за договором.

Щодо посилання скаржника на неякісні роботи, то позивач вважає їх безпідставними, оскільки скаржником не подано жодних доказів в підтвердження здійснення ним дій для вжиття заходів по усуненню таких недоліків, обов»язок організації таких заходів покладено саме на замовника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 14.10.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю УТЕК будівельна та торгова компанія (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю Боянівка (замовник) укладено договір за №33/08 на виконання підрядних робіт, за умовами якого позивач зобов'язався за рахунок власних або залучених сил, виконати роботи по влаштуванню монолітного каркасу будівлі виставкового центру за адресою: м.Чернівці, вул.Хотинська,43 у терміни встановлені договором.

П.п. 2.1 договору сторони обумовили між собою строки виконання робіт, які повинні були розпочатися 13.10.2008 року, після підписання договору, перерахування авансу та надання фронту робіт, а закінчитись за 90 календарних днів.

Згідно з п.п.3.1., 3.2 договору до складу робіт входять, зокрема, влаштування паль, пісний бетон під фундаментами, влаштування бетонних фундаментів, плит поверхових і покрівельного перекриття, колон і стін-діафрагм, встановлення опалубки, арматури і заливання бетону.

Загальний обсяг робіт становить 5500 куб. м бетону. Ціна за виконання будь-якого виду бетонних робіт за 1 кв. мстановить 960,785 грн., в обумовленому сторонами еквіваленті 195 доларів США. Загальна вартість робіт складає 5284314,75 грн., в еквіваленті 1072.500,00 доларів США, яку розраховано помноженням об'єму бетону - 5500 м - на ціну роботи за 1 куб. м - 960,785 грн./куб. м.

Відповідно до п.п.3.6. договору протягом 10 банківських днів після укладення договору відповідач перераховує на поточний рахунок позивача аванс у розмірі 20% договірної ціни, а саме 1056862,95 грн., а згідно п.п. 3.7. - подальша оплата повинна відбуватися щомісяця на підставі актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3, що складаються підрядником і підписуються уповноваженими представниками сторін. Оплата повинна здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту підписання зазначених актів.

Відповідно до п.п. 4.2.2. договору позивач зобовязаний щомісяця передавати відповідачу передбачену ДБН України виконавчу документацію і акти виконаних робіт за формами КБ-2в і КБ-3.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем, в період з жовтня 2008 року по серпень 2009 року виконано робіт на загальну суму 2609012,60 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт за жовтень-грудень 2008 року на суму 231982,92 грн., за січень 2009 року на суму 333765, 10 грн., за січень-лютий 2009 року на суму 258772,80 грн., за лютий-березнь 2009 року на суму 766704,90 грн., за квітень 2009 року на суму 349026,60 грн. та за квітень 2009 року на суму 10179 грн., за травень-червень 2009 року на суму 170781 грн., за червень-липень 2009 року на суму 227896 грн., а також серпень 2009 року на суму 259903, 80 грн.

Судом встановлено, що вищезазначені акти приймання виконаних робіт містять в собі відомості щодо виду виконаних робіт, об'єму виконаної роботи та її вартості. Дані акти, крім акту за серпень 2009 pоку, підписані та скріплені печатками сторін. Акт приймання виконаних робіт за серпень 2009 року, будучи вручений відповідачу, останнім не підписано та позивачу не повернуто.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписок з поточного рахунку позивача, відповідачем здійснено тільки часткову оплату вартості виконаних робіт, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 717786,90 грн.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, а згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу .

Підставою відмови здійснити повний розрахунок за виконані позивачем роботи відповідач зазначає невідповідність форми підписаних актів приймання виконаних робіт умовам, що викладені в п.3.7. договору, а також явними недоліками, які існують в частині виконаних позивачем і вже фактично прийнятих відповідачем робіт.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. За приписами частини 6 цієї статті замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

За своєю правовою природою акт приймання виконаних підрядних робіт є документом первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт. Акт складається підрядником (субпідрядником для генпідрядника) та представляється замовнику (забудовнику).

Згідно до ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов»язань за договором підтверджується підписаними відповідачем актами виконаних робіт, оскільки жодних претензій щодо обсягу та якості робіт відповідачем не виставлено, доказів вжиття будь-яких заходів чи дій для встановлення факту цих недоліків та їх усунення у встановленому діючим законодавством порядку відповідачем не подано, а судом не встановлено.

Наведене свідчить про те, що факт недотримання позивачем п.п. 3.7 п.п. 4.2.2 договору щодо оформлення актів виконаних робіт у визначеній формі, а також інші обставини (ненадання актів обстеження прихованих робіт, загальних чи спеціальних журналів) є безпідставними та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання свого обов»язку за договором по оплаті виконаних позивачем робіт, що підтверджується належними та допустимими доказами в порядку ст.ст.33,34 ГПК України.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено на адресу відповідача акти прийняття виконаних робіт формі №КБ-2в та довідки форми № КБ-3, тобто усунуто недоліки щодо недотримання умов договору в цій частині.

З наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Утек будівельна і торгова компанія»про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка»717786,43 грн. боргу, що складає заборгованість за договором за №33/08 на виконання підрядних робіт від 14.10.2008 року.

Покликання скаржника на неякість виконаних робіт судом до уваги не приймається, оскільки не підтверджується жодними доказами. Крім цього, замовник не позбавлений права скористатися правами, передбаченими статтею 882 Цивільного кодексу України щодо претензій по якості у встановленому законодавством порядку, у випадку порушення своїх прав з боку позивача, звернутися до суду за їх захистом.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Чернівецької області від 12.05.2010 року в справі за номером 3/18 - залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка»без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя: С. М. Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

ОСОБА_1