ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.07.10 № 23/750/06-АП-11/297/09-АП

суддя Гончаренко С.А.

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю САН (АДРЕСА_1, 69035)

до відповідача: Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (вул. Перемоги, 14, м. Запоріжжя, 69001)

у присутності представників :

позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 01.12.2009р.;

ОСОБА_2 дов. б/н від 24.06.2010р.;

відповідача: ОСОБА_3 дов. № 486/10-014 від 01.02.2010р.

про: скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької області звернулось ТОВ САН з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Орджонікідзевської ДПІ м. Запоріжжя рішень №/0/1776 від 06.04.2006р., №/0/1777 від 06.04.2006р., №/1/20645 від 09.06.2006р., №/1/20646 від 09.06.2006р., №/2/29204 від 21.08.2006р., №/2/29205 від 21.08.2006р., 38117 №/3 від 03.11.2006р., 38118 №/3 від 03.11.2006р.

Ухвалою суду від 09.11.2006р. відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судовому засіданні оголошувалась перерва.

Ухвалою від 29.11.2006р. провадження у справі було зупинено до розгляду судовою колегією з цивільних справ Верховного Суду України касаційної скарги ДПІ у Святошинському районі м. Києва, поданої на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19.01.2006р. по справі №22-9266, якою скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва про скасування державної реєстрації та визнання недійсними установчих документів ПП УкрРесурсПром від моменту реєстрації та визнання недійсним свідоцтва платника ПДВ,

На підставі розпорядження в.о. голови господарського суду Запорізької області № 575 від 23.06.2009р., ухвалою від 23.06.2009р. справа прийнята до розгляду даним складом суду.

Ухвалою від 02.06.2010р. у звязку з усуненням обставин, що обумовили зупинення провадження у справі, провадження у справі було поновлено.

З метою витребування додаткових доказів, що мають істотне значення для вирішення спору, всебічного та обєктивного розгляду справи, а також для надання можливості сторонам нормативно та документально обґрунтувати свої доводи і заперечення в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Позивач підтримав адміністративний позов у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. Вважає, що включення до складу валових витрат суми 1132050,80 грн. зроблено згідно діючого законодавства, що спростовую висновки контролюючого органу про заниження податку на прибуток за період з 01.04.2004р. по 30.09.2005р. на суму 283013,00 грн.

Також позивач не погоджується з висновками відповідача щодо порушень Закону України Про податок на додану вартість на підставі яких, контролюючий орган зменшив податковий кредит з податку на додану вартість на суму 642861,04 грн. у звязку з дослідженням підприємств з ознаками фіктивності по ланцюгам постачання. Просить позов задовольнити.

Відповідач не визнає адміністративний позов у повному обсязі, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими, а висновки податкового органу, викладені в акті перевірки такими, що відповідають дійсним обставинам справи та діючому законодавства.

Просить у задоволенні адміністративного позову ТОВ САН до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.04.2006р. № /0/1776 та №/0/1777; від 09.06.2006р. № /1/20645 та №/1/20646; від 21.08.2006р. № /2/29204 та №/2/29205; від 03.11.2006р. № /3/38117 та №/3/38118. відмовити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши додатково надані докази та вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя була проведена виїзна планова комплексна документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ САН, за період з 01.04.2004р. по 30.09.2005р., про що було складено акт від 24.03.2006р № 47/23-32149667.

На підставі зазначеного акту 06.04.2006р. податковим органом винесені податкові повідомлення рішення № /0/1776 та №/0/1777.

За результатами адміністративного оскарження були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.06.2006р. № /1/20645 та №/1/20646; від 21.08.2006р. № /2/29204 та №/2/29205; від 03.11.2006р. № /3/38117 та №/3/38118, якими позивачу визначені податкові зобовязання по податку на прибуток в сумі 417795 грн. (в т.ч. 283013 грн. основний платіж та 134782 грн. штрафні (фінансові) санкції) та зобовязання по податку на додану вартість в сумі 711648,50 грн. (в т.ч. 438547 грн. основний платіж та 273101,50 грн. штрафні (фінансові) санкції).

В ході перевірки встановлено порушення вимог п. 5.1. пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від 22.05.1997р. №283/97-ВР зі змінами і доповненнями, а саме: Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Позивач безпідставно відніс до складу валових витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими документами, а саме: Позивач до складу валових витрат включив, витрати повязані з придбанням товару у IIII УкрРесурсПром (іпн 77) згідно договорів постачання № 20/12-04 від 20.12.2004р., № 25/11-04 від 25.11.2004р. та № 04/01-05 від 01.04.2005р. на загальну суму 1132050.8 грн., у тому числі по періодах:

2004 рік: 4 квартал 2004р. 428133,16 грн.

2005 рік: 1 квартал 2005 року 434892,0 грн.

2 квартал 2005 року 269026,5 грн.

Позивач здійснював фінансово-господарські взаємовідносини з ПП УкрРесурсПром на підставі договорів поставки від 25.11.2004р. № 25/11-04. від 20.12.2004р. № 20/12-04 та від 01.04.2005р. № 04/01-05, що були укладені між зазначеними сторонами і підписані директором Позивача ОСОБА_4 з однієї сторони і директором ПП УкрРесурсПром ОСОБА_5 з другої сторони, який на момент підписання договорів мав прізвище Стоборов.

У звязку з тим, що підпис на первинних документах було здійснено посадовою особою ПП УкрРесурсПром за прізвищем, яке було фактично змінено, ці первинні документи не можна вважати документами, що підтверджують здійснення господарської діяльності.

Господарський суд не погоджується з таким висновком перевіряючих, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, Валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, в редакції Закону України 22.05.1997 р. № 283/97-ВР із змінами та доповненнями, До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В ході своєї фінансово-господарської діяльності ТОВ САН віднесло до валових витрат витрати, повязані з придбанням товару у ПП УкрРесурсПром, згідно договорів постачання № 20/12-04 від 20.12.2004р., № 25/11-04 від 25.11.2004р. та № 04/01-05 від 01.04.2005р. та на підставі товарних накладних, які засвідчували перехід права власності на товарно-матеріальні цінності. В акті перевірки ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не заперечує, що до перевірки надані первинні документи, на підставі яких було зроблено запис у регістрах бухгалтерського обліку, на даних якого базується податковий облік.

Фактичне виконання договору, як і правомірність валових витрат може підтверджуватись наступними документами первинного обліку:

- видатковою накладною;

- актом прийому-передачі;

- платіжним дорученням на сплату вартості товару.

Наявність хоча б одного з названих документів, як документа первинного обліку, надає право на віднесення сум, зазначених у ньому, до валових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ПП УкрРесурсПром в період господарських відносин з позивачем було належним чином зареєстровано, мало повний обсяг цивільної дієздатності, що передбачає складання документів первинного обліку. а твердження відповідача про недійсність таких документів, виданих позивачу, з посиланням на відсутність заяви засновника ПП УкрРесурсПром до органів ДПС про перереєстрацію у звязку із зміною прізвища, суд вважає безпідставним.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, 7.4.5, п. 7.4, пп. 7.7.5, 7.7.1, п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями, позивач безпідставно відніс до складу податкового кредиту 39781.27 грн. суми зазначені в податкових накладних, які були надані за умови придбання брухту сталевого у ПП Рост-Стат згідно з договорами купівлі-продажу № 26/11-04 від 26.11.2004р. та № 01/02-05 від 01.02.2005р... згідно наступних податкових накладних:

Листопад 2004р.:

№ 2 від 26.11.2004р. на суму 150000,00 грн. в т.ч. ПДВ 25000,00 грн.,

Грудень 2004р.:

№ 5 від 14.12.2004р. на суму 38687,69 грн. в т.ч. ПДВ 6447,95 грн.

Квітень 2005р.:

№ 45 від 11.03.2005р. на суму 12074,05 грн. в т.ч. ПДВ 2012,34 грн.,

№ 58 від 18.03.2005р. на суму 28514,32 грн. в т.ч. ПДВ 4752,39 грн.,

№ 57 від 17.03.2005р. на суму 7486,2 грн. в т.ч. ПДВ 1247,7 грн.,

№ 77 від 30.03.2005р. на суму 1398,01 грн.. в т.ч. ПДВ 233,00 грн.,

№ 80 від 31.03.2005р. на суму 43,41 грн. в т.ч. ПДВ 7,22 грн.

на загальну суму ПДВ 8252,65 грн.

Травень 2005р.:

№ 73 від 28.03.2005р. на суму 484,01 грн. в т.ч. ПДВ 80,67 грн.

У ході перевірки до керівника ПП Рост-Стат ОСОБА_6 було направлено повідомлення про надання документального підтвердження щодо наявності фінансово-господарських відносин з ТОВ САН № 5853/8/23-103 від 18.02.2006р. Відповідь не отримано. Після визнання ПП Рост-Стат банкрутом (постанова Господарського суду Запорізької області від 02.03.2006р. справа № 25/245) до ліквідатора ОСОБА_7ІО. було направлено повідомлення про надання документального підтвердження щодо наявності фінансово-господарських відносин з ТОВ САН № 8131/8/23-103 від 06.03.2006р. У відповідь надійшов лист (вх. № 3184/К від 21.03.2006р.) від ліквідатора ПП Рост-Стат, у якому зазначено, що директор ПП Рост-Стат ОСОБА_6 передав ліквідатору наступні документи: свідоцтво про державну реєстрацію ПП Рост-Стат оригінал, Статут ПП Рост-Стат оригінал, довідка Запорізького обласного управління статистики про включення в єдиний державний реєстр оригінал, кругла печатка ПП Рост-Стат.

У вищезазначених періодах ПП Рост-Стат задекларовано наступні показники податкового зобовязання з податку на додану вартість:

Листопад 2004р. - декларацію з ПДВ не надано

Грудень 2004р. - декларація з ПДВ реєстр. № 131369 від 18.01.2005р. податкове зобовязання 25790.0 грн., податковий кредит 25186.0 грн., до сплати 604 грн. (сплачено плат. доручення № 28 від 28.01.2005р.).

Під час проведення планової виїзної комплексної документальної перевірки позивача робітниками ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя одночасно перевірялись повязані особи ТОВ САН ТОВ Т.М.К. (акт документальної перевірки № 33/23-02-31836712 від 03.03.2006р.) та ТОВ Индустрия-Б (на дату підписання акту перевірка тривала), у ході яких виявлено, що ТОВ Рост-Стат було відвантажено продукцію у грудні 2004 року до ТОВ Т.М.К. на суму податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 17294,98 грн.. до ТОВ Индустрия-Б на суму податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 27046.0 грн.. Тобто загальна сума податкового зобовязання з податку на додану вартість задекларованого ПП Рост-Стат у грудні 2004 року повинна складати не менш ніж 50788.98 грн. (27046,00+6448,0+17294,98). Таким чином, ПП Рост-Стат не включило до складу податкового зобовязання з ПДВ у грудні 2004 року суму відвантаженої продукції до ТОВ САН у розмірі 6448,0 грн.

Квітень 2005р. - декларація з ПДВ реєстр. № 45044 від 18.05.2005р. податкове зобовязання 0,00 грн., податковий кредит 0,00 грн., до сплати 0,00 грн.

Травень 2005р. - декларація з ПДВ реєстр. № 53501 від 17.06.05р. податкове зобовязання 0,00 грн., податковий кредит 0,00 грн., до сплати 0,00 грн.

Крім того, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2005р., ОСОБА_6 визнано винним за ст. 212 КК України - ухилення від сплати податків, зборів, інших обовязкових платежів.

Згідно допиту ОСОБА_6, який обіймав посаду директора ПП Рост-Стат з 01.11.2004р. та підприємств по ланцюгу встановлено, що фактично придбання товарів (робіт, послуг) на підприємстві не відбувалося. Грошові кошти підприємства перераховувалися на банківські рахунки СПД з метою подальшого їх переведення в готівку.

На підставі викладеного податковий орган робить висновок, що встановлення факту несплати ПП Рост-Стат податку на додану вартість, який належало віднести до податкових зобовязань в результаті проведених операцій з позивачем, виключає право останнього на віднесення зазначених сум ПДВ до податкового кредиту.

В порушення вимог п, 1.8. ст. 1, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.5, 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.97р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями, позивач безпідставно у травні 2004р. відніс до складу податкового кредиту 19556,92 грн. суми зазначені в податкових накладних, які були надані за умови придбання брухту сталевого у ТОВ СК-Тавр.

Згідно довідки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя №276/2307 від 10.06.2005р. про результати позапланової перевірки ТОВ СК-Тавр з питань взаємовідносин з ТОВ САН за період травень 2004р. (вх.№ 1821/7 від 15.03.2006р.) постачальником відвантаженої у травні 2004р. продукції є ПП ВесМастер.

ПП ВесМастер згідно відповіді № 21253/23-3-304 від 07.09.2005р. на обліку у Ленінській міжрайонній ДПІ у м. Луганськ знаходиться з 04.11.2003р., до ДПІ не звітує з травня 2004 року, має ознаки фіктивності, зобовязання з податку на додану вартість не декларує. Постановою господарського суду Луганської області від 10.05.2006р. у справі № 9/239пн-ад установчі документи ТОВ ВесМастер визнані недійсними з моменту реєстрації та скасовано державну реєстрацію ТОВ ВесМастер з моменту реєстрації.

На підставі зазначеного відповідач робить висновок, що ТОВ САН не має права на отримання податкового кредиту у травні 2004р. на суму 19556,92 грн. по взаємовідносинам з купівлі брухту сталевого та стружки сталевої згідно наступних податкових накладних:

№ 516 від 04.05.2004р. на суму 4101,07 гри. в т.ч. ПДВ 585,87 гри.

№ 517 від 05.05.2004р. на суму 14742,0 грн. в т.ч. ПДВ 2106,0 гри.

№ 518 від 06.05.2004р. на суму 14352,1 грн. в т.ч. ПДВ 2050,3 грн.

№ 519 від 07.05.2004р. на суму 12545,05 гри. в т.ч, ПДВ 1792,15 гри.

№ 521 від 10.05.2004р. на суму 12626,4 грн. в т.ч. ПДВ 1873,5 грн.

№ 522 від 11.05.2004р. на суму 16249,45 грн. в т.ч. ПДВ 2321,35 грн.

№ 523 від 12.05.2004р. на суму 33489,75 гри. в т.ч. ПДВ 4784,25 грн.

№ 524 від 13.05.2004р. на суму 10848,6 грн. в т.ч. ПДВ 1549,8 гри,

№ 525 від 14.05.2004р. на суму 13605.9 грн. в т.ч. ПДВ 1943,7 грн.

№ 526 від 26.05.2004р. на суму 3850,0 грн. в т.ч. ПДВ 550,0 грн.

В порушення вимог п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.5, 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.97р. №168/97-ВР зі змінами та доповненнями, позивач безпідставно відніс до складу податкового кредиту 145874,55 грн. суми податку на додану вартість відповідно податкових накладних від ТОВ Стронг на загальну суму, в т.ч. по періодах:

січень 2005р. 25000,00 грн.

лютий 2005р. 20597,32 грн.

березень 2005р. 80954,30 грн.

травень 2005р.- 23118,17 грн.

А саме: ТОВ Стронг відвантажено продукцію (металобрухт) до позивача згідно угоди № 27/12-04 від 27.12.2004р. про купівлю-продаж брухту та відходів чорних металів. На виконання угоди відвантажено продукцію по наступним податковим накладним:

№ 2712-3 від 27.12.2004р. на суму 150000,00 грн. в т.ч. ПДВ 25000,00 грн. - включено до податкового кредиту у січні 2005р.

№ 2401-4 від 24.01.2005р. на суму 123583,9 2грн. в т.ч. ПДВ 20597,32 грн. - включено до податкового кредиту у лютому 2005р.

№ 1404-3 від 14.04.2005р. на суму 138709,01грн. в т.ч. ПДВ 23118,17 грн. - включено до податкового кредиту у травні 2005р.

№ 3103-6 від 31.03.2005р. на суму 485725,82 грн. в т.ч. ПДВ 80954,3 грн. - включено до податкового кредиту у березні 2005р.

Згідно, довідок про проведення зустрічної перевірки № 38537/23-211 від 14.11.2005р. та № 39043/23-211 від 16.11.2005р. за період січень, грудень, червень, березень 2005р. постачальником відвантаженої продукції до ТОВ Стронг є ПП Рост-Стат та ПП Будмайстер.

У січні, грудні та червні 2005р. ПП Рост-Стат відвантажено продукцію ТОВ Стронг на загальну суму податку на додану вартість 90335,35 грн.

У березні 2005р. ПП Рост-Стат відвантажено продукцію на загальну суму податку на додану вартість 80557,44 грн.

На ПП Рост-Стат за перевіряємий період відсутні первинні документи, які підтверджували б фактичне придбання товару, а саме податкові накладні, товарні накладні, акти виконаних робіт.

Виходячи з того, що ПП Рост-Стат не звітує, мас ознаки фіктивності, визнано банкрутом, не сплачує до бюджету податкові зобовязання податковий орган робить висновок, що ТОВ САН не має права на отриманий податковий кредит.

В порушення пп. 7.2.1 (в), 7.2.4, 7.2.6 п. 7.2. пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, позивач до складу податкового кредиту безпідставно включив суми податку на додану вартість відповідно податкових накладних від ПП УкрРесурсПром, які оформлені не належним чином на загальну суму 340989,46грн. по наступних періодах:

грудень 2004р.- 135626,63 грн.

лютий 2005р.- 7062,84 грн.

березень 2005р. - 198299,99 грн.

В ході перевірки було встановлено, що ТОВ САН здійснювало фінансово-господарські взаємовідносини з ПП УкрРесурсПром на підставі договорів поставки від 25.11.2004р. № 25/11-04, від 20.12.2004р. № 20/12-04 та від 01.04.2005р. № 04/01-05, що були укладені між зазначеними підприємствами і підписані директором ТОВ САН ОСОБА_4 з однієї сторони і директором ПП УкрРесурсПром ОСОБА_5 з другої сторони, який на момент підписання договорів мав прізвище Стоборов.

Підприємством завищено податковий кредит у червні 2005р. на загальну суму ПДВ 107656,12 грн. у звязку з корегуванням кількісних та якісних показників № 1/31 від 30.03.2005р. від ПП УкрРесурсПром.

Таким чином, на думку ДПІ у Орджонікідзевського району м. Запоріжжя загальна сума заниження податкового кредиту внаслідок порушень стосовно фінансово-господарської діяльності ТОВ САН з ПП УкрРесурсПром складає 233333,34 грн. (340989,46 107656,12 = 233333,34 грн.).

Не можна погодитись з вказаними висновками перевіряючих ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, виходячи з наступного:

Згідно пункту 1.7 статті 1 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.5.1 пунктом 7.5 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4. статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Згідно підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР встановлено, що платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками певні реквізити, перелік яких встановлений зазначеним підпунктом.

Платники податку, визначені у підпунктах а, в, г, д пункту 10.1 статті 10, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (пункт 10.2 статті 10 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР)

На відповідність податкової накладної діючому законодавству впливають два моменти:

- відповідність податкової накладної вимогам пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість та наказу ДПА від 30.05.1997р. №165 Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг) порядку їх заповнення (в редакції на момент складання податкової накладної);

- той факт, що особа, яка склала податкову накладну, в момент її складання була зареєстрована органами ДПС у встановленому порядку згідно чинного законодавства як платник ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що ПП УкрРесурсПром в період господарських відносин з позивачем було належним чином зареєстровано як платник податку на додану вартість, а твердження відповідача про недійсність податкових накладних, виданих позивачу, з посиланням на відсутність заяви засновника ПП УкрРесурсПром до органів ДПС про перереєстрацію у звязку із зміною прізвища, суд вважає безпідставним.

Як було встановлено відповідачем під час перевірки, та зафіксовано в акті перевірки, а також підтверджено наданими копіями відповідних первинних документів, факт придбання підприємством товару підтверджується відповідними первинними документами угодами і видатковими накладними.

Факт сплати ТОВ САН податку на додану вартість в ціні придбання товару підтверджується відповідними первинними документами платіжними дорученнями.

Факт виникнення у контрагентів ТОВ САН відповідної суми податкових зобовязань з ПДВ, яка кореспондується з сумою податкового кредиту, підтверджується даними податкових декларацій наданих відповідачу, на які є посилання безпосередньо в акті перевірки.

Отже, факт придбання товару та розрахунки підтверджені належним чином первинними документами. Даний факт відповідачем не заперечується.

Ні норми Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., ні положення інших законодавчих актів з питань оподаткування не містять вимог включення сум ПДВ до податкового кредиту та бюджетного відшкодування лише після сплати відповідної суми податку до бюджету його контрагентами, або контрагентами його контрагентів, а також не містять вимог з виключення таких сум із податкового кредиту та бюджетного відшкодування у випадку несплати податку на додану вартість такими контрагентами.

Більше того, висновок контролюючого органу про обовязковість попередньої сплати суми податку з доданої вартості до бюджету суперечить пп. 7.7.5. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (в редакції, що діяла на дату відповідних операцій), згідно до якого: у випадку, коли сума бюджетних надходжень від податку на додану вартість відповідного періоду не покриває суму податків, що має бути відшкодована бюджетом, для такого бюджетного відшкодування використовуються доходи з інших джерел, які відповідно до законодавства зараховуються до Державного бюджету України.

Окрім того, слід зазначити, що ТОВ САН не мала безпосередніх правовідносин з жодним із субєктів господарювання, який би у відповідний період не вів фінансово-господарську діяльність, не укладав договори, не виписував податкові накладні, або його установчі документи, свідоцтво платника податків на додану вартість та первинні документи було визнано недійсними з дати реєстрації, або такий платник податку не перебував на обліку у ДПІ, належним чином не звітував, податків не сплачував, або за рішенням суду був визнаний банкрутом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним спірних податкових повідомлень-рішень.

Вимоги позивача законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. №2953-ІV), -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 06.04.2006р. № /0/1776 та №/0/1777; від 09.06.2006р. № /1/20645 та №/1/20646; від 21.08.2006р. № /2/29204 та №/2/29205; від 03.11.2006р. № /3/38117 та №/3/38118.

Присудити до стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ САН (АДРЕСА_1, 69035, ) документально підтверджені судові витрати.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Гончаренко С.А