ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16.08.10 Справа № 25/301/07-16/153/08-25/28/09

Суддя Дьоміна А.В.

Кредитор Бердянська обєднана державна податкова інспекція Запорізької області, м. Бердянськ, 71100, пр. Праці, 20

банкрут фізична особапідприємець ОСОБА_1, м. Бердянськ Запорізької області, 71100, вул. Кірова, 94/10

банк, здійснюючий розрахунково-касове обслуговування боржника Бердянське відділення АКБ СР Укрсоцбанк, м. Бердянськ Запорізької області

Суддя Дьоміна А.В.

Представники:

Від кредитора не зявився

Від банкрута ОСОБА_2 особисто

ОСОБА_3 - адвокат

Ліквідатор ОСОБА_4

У судовому засіданні розглядається заява ліквідатора ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору застави №508 від 12.02.2008. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Ухвалою суду від 11.05.2010. заява ліквідатора прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 09.06.2010.

Розгляд справи двічі відкладався з 09.06.2010. до 11.08.2010., потім до 16.08.2010.

У судовому засіданні 16.08.2010. ФОП ОСОБА_1 надані заперечення на заяву ліквідатора, згідно до яких вона зазначає, що автомобілі які перебувають у заставі були придбані нею як фізичною особою, а не як приватним підприємцем. Договір застави №508 від 12.02.2008. укладений ОСОБА_2 з ОСОБА_5 теж як з фізичною особою. Таким чином на думку банкрута відсутність майна у ОСОБА_2 як у підприємця для погашення кредиторських вимог Бердянської ОДПІ не дає правових підстав для стягнення заборгованості за рахунок майна ОСОБА_2 як фізичної особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши банкрута та ліквідатора, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Запорізької області від 19.12.2007. у справі №25/301/07-16/153/08 ФОП ОСОБА_1, м. Бердянськ Запорізької області, 71100, вул. Кірова, 94/10 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено, що за даними Бердянського МРЕО УДАІ УМВС України в Запорізькій області (лист №32/10-56 від 18.01.2010.) ФОП ОСОБА_1 на праві власності належить транспорт, а саме: ЗАЗ-ДЕУ Т 13110 державний номер НОМЕР_1, ЗАЗ-ДЕУ Т 13110 державний номер НОМЕР_2.

12.02.2008. між ОСОБА_5 (заставодержавець та позикодавець) та ОСОБА_2 (заставодавець та позичальник) укладений договір застави за умовами якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., без нарахування відсотків, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів на умовах визначеним цим договором.

Відповідно п. 1.6 договору застави від 12.02.2008. ОСОБА_5 має право у випадку невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань, отримати задоволення за рахунок майна, заставленого з метою забезпечення виконання цього зобовязання, на нижчевказаних умовах. Предметом застави є: легковий автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, випуск 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 та легковий автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, випуск 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Таким чином вищезазначені автомобіли відповідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна перебувають у заставі, обтяжувачем є ОСОБА_5

Згідно із статтею 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Відповідно до ст. 25, ч. Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ліквідатор з дня свого призначення поряд з іншими повноваженнями приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його зберігання, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Частиною 1 статті 26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

У відповідності із абзацем 12 частини першої статті 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ліквідатор з дня свого призначення подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що ФОП ОСОБА_1 після визнання її банкрутом та відкриття відносно неї ліквідаційної процедури не мала права розпоряджатися належним їй на праві власності майном, а саме: легковим автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, випуск 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 та легковим автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, випуск 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 та передавати його у заставу.

Таким чином своїми неправомірними діями ФОП ОСОБА_1 порушила права ініціюючого кредитора Бердянської ОДПІ Запорізької області, а саме після реалізації майна банкрута при задоволенні вимог кредиторів буде порушено черговість задоволення вимог кредиторів, оскільки відповідно ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вимоги забезпечені заставою забезпечуються у першу чергу.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1, що відповідно ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Підприємницька діяльність це діяльність на власний ризик та особисту майнову відповідальність підприємця. У першу чергу, підприємницький ризик виявляється у вірогідності втрати усього майна, належного фізичній особі, до складу якого згідно із ст. 190 ЦК України входять як окремі речі або їх сукупність, так і майнові права та обовязки. Чинне законодавство України не передбачає відокремлення майна, яке використовується підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, із загальної маси майна належного фізичній особі. Тому стягненню підлягає усе майно боржника, незалежно від того використовувалося воно у підприємницькій діяльності чи ні. Виняток становить лише майно, яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ліквідатора ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору застави №508 від 12.02.2008. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 24, 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора задовольнити.

Визнати недійсний договір застави №508 від 12.02.2008., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6

Копію ухвали надіслати банкруту, ліквідатору, ОСОБА_5 (м. Київ, вул. М. Мішина, 15/17), приватному нотаріусу ОСОБА_6 (71100, АДРЕСА_1).

Суддя А.В. Дьоміна