ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2010 р. Справа № 33/86-08

Вх. номер 3490/3-33

Суддя господарського суду Смірнова О.В.

при секретарі судового засідання Липко О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (дов. № 07 від 12.01.2010 р.)

відповідача (заявника) - ОСОБА_2 (дов. № 32/29/801 від 04.01.2010 р.)

розглянувши заяву Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

за позовом: Лозівського комунального підприємства "Теплові мережі", с. Краснопавлівка

до Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", м. Харків

про стягнення 750 799,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.07.2008 р. частково задоволенні позовні вимоги Лозівського КП "Теплові мережі", присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Виробничо-технологічного підприємства "Вода" 708674,83 грн. боргу, 7186,75 грн. витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 112,95 грн. 05.08.2008 р. видано відповідний наказ на примусове стягнення вказаних сум.

19.11.2009 р. КП ВТП "Вода" звернулося до суду з заявою в порядку ст. 117 ГПК України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у зв*язку з його добровільним виконанням, в якій просило також зупинити виконавче провадження ВДВС Жовтневого р-ну Харківської області з примусового виконання наказу господарського суду від 05.08.2008 р., відкликати наказ з виконання до вирішення питання по суті цієї заяви. Свою заяву обґрунтовувало тим, що на виконання вимог ст. 53 Закону України „Про державний Бюджет на 2009 р. та відповідної постанови Кабінету Міністрів України між сторонами підписано договір № 21/115 на суму 518251 грн., за яким погашення відповідної заборгованості має бути проведено з державного бюджету. Згідно п.3.1 вказаного договору до проведення взаєморозрахунку сторони зобовязалися не вчиняти дій щодо погашення заборгованості, яку передбачається погасити відповідно до цього договору. Крім того, позивач послався на те, що ним проведено оплату платіжним дорученням № 2814 від 10.11.2009 р. у розмірі 117 000,00 грн., яка не врахована позивачем.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2010 р. в задоволенні заяви відповідачу відмовлено. Заходи щодо зупинення стягнення за наказом господарського суду від 05.08.2008 р. по справі № 33/86-08, вжиті ухвалою суду від 19.11.2009р., скасовано.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2010 р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу господарського суду від 08.02.2010 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2010 р. касаційну скаргу відповідача задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2010 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2010 р. у справі №33/86-08 в частині відмови у задоволенні заяви Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, скасовано. Заяву Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №33/86-08 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2010 р. було порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06.09.2010 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.09.2010 р. розгляд справи було відкладено на 20.09.2010 р.

В судовому засіданні було оголошено перерву з 20.09.2010 р. до 18.10.2010 р.

Представник відповідача (заявника) у судовому засіданні 18.10.2010 р. підтримує заяву та просить суд врахувати усі проведені оплати в погашення заборгованості за послуги з теплопостачання, прийняти в цій частині нову ухвалу, якою заявлену відповідачем заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у звязку з його добровільним виконанням задовольнити, визнати часткове погашення заборгованості за послуги теплопостачання на загальну суму 197 723,53 грн.

Представник позивача проти заяви заперечує в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем проведено добровільні платежі лише на суму 105 000,00 грн., решту боргу не погашено. Наявність договору про проведення розрахунків не свідчить про те, що фінансування буде проведено, оскільки у 2009 р. у звязку з дефіцитом держбюджету фінансування за субвенцією проведено не було, а у 2010 році зовсім не передбачено. Платіж у розмірі 117 000,00 грн. на підставі листа відповідача було зараховано, як сплату за іншим договором за водовідведення.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Згідно ст.124 Конституції України та ст.115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

За статтею 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативними актами, рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Прийнявши виконавчий документ до виконання, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження встановлює строк для добровільного виконання судового рішення та попереджає про його наступне примусове виконання.

За правилами частин 2, 4 ст.117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Цей перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, є вичерпним.

Отже, існує лише два випадки, коли господарський суд своєю ухвалою може визнати наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: коли наказ було видано помилково та коли обов'язок боржника припинився або добровільним виконанням або з інших причин.

Як видно з матеріалів справи наказ суду видано на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у відповідності до вимог ст.116,117 ГПК України.

22.10.2008 р. постановою Жовтневого ВДВС Харювського МУЮ наказ № 33/86-08, виданий 05.08.2008 р. повернуто в орган, що його видав у звязку з порушенням апеляційного провадження по перегляду ухвали господарського суду Харківської області від 21.10.2008 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2008 р. виконання судового рішення відстрочено на 25 днів до 27.09.2008 р.

Постановою Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ від 02.10.2008 р. виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з КП «Вода» суми боргу на користь Лозівського КП «Теплові мережі» в poзмірі 715974,53 поновлено.

Судом встановлено, що оплата заборгованості за рішенням господарського суду Харківської області від 22.07.2008р. проводилася наступним чином.

Після відкриття виконавчого провадження КП «ВТП «Вода» були проведені добровільні платежі на суму 105 000,00 грн., а саме: платіжними дорученнями за № 1287 від 22.06.2009 р на суму 30 000,00 грн.; за № 1409 від 02.07.2009 на суму 25 000,00 грн. Між стягувачем та боржником був укладений графік реструктуризації на три місяці на суму 142 723,53 грн. ( основний борг -135423,83 грн. та судові витрати -7299,70 грн.) За договором реструктуризації заборгованість сплачено за жовтень платіжними дорученнями за № 1017 від 23.10.2009 р. на суму 30 000,00 грн. та за № 1044 від 30.10.2009 р на суму 20 000,00грн. За листопад сплата за графіком реструктуризації не здійснена.

Посилання боржника на укладення між сторонами договору від 05.03.2009 р. за № 21/115 про організацію взаєморозрахунків на суму 518251 грн., укладеного у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 193 від 05.03.2009 р., за яким погашення відповідної заборгованості має бути проведено з державного бюджету України у звязку з різницею у тарифах, не свідчать про те, що зобовязання з оплати за договором № 4юр/121 від 17.10.2005 р. припинилось у звязку з його виконанням КП „ВТП „Вода, проведеним належним чином у відповідності до вимог ст.599 ЦК України.

Наявність вказаного договору про проведення розрахунків не підтверджує те, що фінансування проведене. Станом на момент розгляду справи заборгованість у сумі 518 251,00 грн. яка повинна була бути перерахована субвенцією не перерахована у звязку з дефіцитом у 2009 році держбюджету фінансування, а у 2010 році зовсім не передбачається.

У відповідності з п. 5.3 договору від 05.03.2009 р. вищезазначений договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування.

Порядок перерахування у 2009 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги водопостачання, водовідведення, що вироблялися транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у заявку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування затверджений постановою Кабінету Mіністрів України від 05.03.2009 року за № 193 передбачає, що у договорі про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків, форма якого затверджена Державним казначейством, обов'язково передбачається умова, що договір дійсний лише у разі проведення відповідного фінансування. Порядок перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах затверджується Кабінетом Міністрів на кожний фінансовий рік. Термін дії постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року за № 193, яка передбачає перерахування субвенції у 2009 poцi закінчився з прийняттям Закону України «Про державний бюджет на 2010 piк»

КП «ВТП» Вода» у доповненні до пояснень зазначає про перерахування позивачу грошових коштів у сумі 117 000,00 грн. платіжним дорученням № 2814 від 10.11.2009 р. та просить зарахувати в рахунок погашення заборгованості за теплову енергію на виконання рішення суду від 22.07.2008 р. суму 92 723,53 грн., посилаючись на листи від 10.11.2009 р. за № 4367/6 та від 11.11.09 р. за вих. № 4378/29., якими підприємство двічі змінювало призначення платежу та суму. На думку відповідача право вчиняти або змінювати призначення платежу належить виключно платнику.

Лозівське КП "Теплові мережі", заперечуючи проти зарахування вказаної суми в рахунок договору від 05.03.2009 р., погоджується з тим, що дійсно платіж на суму 117 000,00 грн. було проведено -10.11.2009 р., але у цей самий день від КП «ВТП»Вода» надійшов лист за вих. № 4367/6 від 10.11.2009 р. про те, що в платіжному дорученні № 2814 помилково вказано призначення платежу «сплата за теплову енергію згідно рішення суду справа № 33/86-08 від 22.07.2008 р ПДВ 19 500,00 грн.» i боржник просив вважати вірним наступне призначення платежу: «сплата за водовідведення та очистку стічних вод згідно договору № 4а юр./122 від 01.11.2005 р. ПДВ 20% 19 500 грн.» (а.с. 101 том 3). Тобто, листом за № 4367/6 КП «ВТП» Вода» використало своє право платника на зміну призначення платежу і платіж у cyмі 117 000,00 грн. був зарахований позивачем як сплата за водовідведення.

В подальшому листом від 11.11.2009 р. за вих. № 4378/29, врученому Лозівському КП «Теплові мережі», згідно поштового повідомлення - 27.11.2009 р. (а.с. 7 том 4) боржник повідомив стягувача про допущену помилку у листі від 10.11.2009 за № 4367/6 та замість суми 117 000,00 грн. просив читати суму 24 276,47 грн. Однак, даний платіж ще 10.11.2009 р. був зарахований позивачем як сплата за водовідведення

Таким чином, матеріалами справи підтверджено сплату відповідачем на виконання рішення суду лише суми 105 000,00 грн. та не доведено відсутності у нього обовязку щодо виконання рішення суду в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відповідача по справі боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 116, 117 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунальному підприємству "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" відмовити.

Відділу державної виконавчої служби Жовтневого району Харківської області вжити заходи з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 05.08.2008 р.

Суддя Смірнова О.В.

Повний текст ухвали підписано 19 жовтня 2010 року