ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.10 Справа№ 18/122 (2010)

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛАВІСС", м. Рівне,
до відповідача:фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Стрий,
про: стягнення 7579,40 грн.,
Суддя Т. Рим
За участю представників:
позивача:ОСОБА_2 довіреність від 21.01.2010 р.
відповідача:не зявився.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛАВІСС" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 7579,40 грн. Ухвалою від 02.11.2010 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 17.11.2010 р. Розгляд справи судом відкладено на 01.12.2010 р. у звязку з неприбуттям в судове засідання представника відповідача.

Позовні вимоги з урахуванням заяви від 01.12.2010 р. про уточнення позовних вимог обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №255 від 24.02.2010 р. частково здійснив оплату за поставлений товар. Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість у сумі 5140,24 грн. Крім того, відповідачу нараховано 911,89 грн. пені, 1369,28 грн. 26% річних.

В судові засідання представник відповідача не зявлявся, хоч був належним повідомлений про час та місце судового засідання за юридичною адресою, зазначеною у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, виданою 09.11.2010 р. державним реєстратором виконавчого комітету Рівненської міської ради: АДРЕСА_1, 82400.

Відповідно до частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. За таких обставин відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Суд, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності пояснень (заперечень) відповідача щодо заявлених позовних вимог та представника відповідача у судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Між сторонами у справі укладено договір №255 від 24.02.2010 р. (надалі Договір). За умовами цього договору продавець (позивач у справі) зобовязується протягом дії цього договору передавати у власність покупця (відповідач у справі) товар окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджуються сторонами у накладних, а покупець зобовязується прийняти у власність та оплатити товар у порядку та на умовах, встановлених цим Договором. Накладні є невідємною частиною цього Договору.

На виконання умов Договору позивач здійснив відповідачу поставку товару на 19149,30 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЛА-000316від 01.03.2010 р. від 12.06.2009 р.

Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар у сумі 5000,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, які були долучені до матеріалів справи. Крім того, відповідачем було повернуто поставлений товар на суму 9009,06 грн., про що свідчить накладна на повернення товару №ЛА-000002 від 02.06.2010 р.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 5140,24 грн.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №148 від 13.08.2010 р. про оплату вартості отриманого товару. Зазначене підтверджується копією поштової квитанції від 13.08.2010 р., яку було долучено до матеріалів справи.

Доказів погашення відповідачем заборгованості в сумі 5140,24 грн. відповідачем не представлено.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що покупець зобовязаний проводити розрахунки за отриману партію товару протягом 15 календарних днів з моменту прийняття товару. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умов Договору, порушив обовязок в частині оплати вартості поставленого товару, вимоги позивача про стягнення з відповідача 5140,24 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.3 Договору визначено, що у випадку затримки платежів, передбачених пунктом 3.1 Договору, покупець сплачує 26% річних з простроченої суми. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 1369,28 грн. 26% річних, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, пунктом 4.3 Договору передбачено, що у випадку затримки платежів, передбачених пунктом 3.1 Договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочки сплати. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 911,89 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При задоволенні позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача. Таким чином, оскільки судове рішення прийнято на користь позивача, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу потрібно покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 82400; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛАВІСС" (адреса: вулиця Промислова, будинок 1, місто Рівне, Рівненська область, 33024; ідентифікаційний код 13990381) 5140,24 грн. основного боргу, 911,89 грн. пені, 1369,28 грн. 26% річних, 102,00 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 236,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.