ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2010 р. Справа № 3/70

За позовом ОСОБА_1 підприємства «РКС»

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проф-стиль»

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 17942,55 грн. та збитків в розмірі 15030,00 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проф-стиль»

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «РКС»

про стягнення заборгованості в розмірі 21172,9 грн.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від ПП «РКС»: представник ОСОБА_3 (довіреність № 64 від 04.03.2010 року);

від ТОВ «Проф-стиль»: представник ОСОБА_4 (довіреність №б/н від 18.05.2010 року)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

ПП «РКС»звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ «Проф-стиль»про стягнення 17942,55 грн. пені, 15030,00 грн. збитків за невиконання зобовязань згідно Договору підряду №360 від 09.09.2009 року на виготовлення конструкцій з ПВХ та їх монтаж. Позовні вимоги мотивує наступним: за умовами вказаного Договору відповідач - ТОВ «Проф-стиль»взяв на себе зобов'язання виконати конструкції з ПВХ у термін 14 робочих днів з моменту отримання авансового платежу та забезпечити їх монтаж у термін 7 днів із дати їх виготовлення, а позивач - ПП «РКС»зобов'язався у порядку, передбаченому цим Договором, прийняти роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку, в терміни і в розмірах, передбачених цим Договором. Згідно з пунктом 4.3. Договору, позивач перерахував відповідачу передоплату у розмірі 106500,00 грн. Крім того, позивач перерахував відповідачу згідно договору підряду №360 від 09.09.2009 року додатково 70000,00 грн.. Загальна сума перерахована на користь відповідача складає 176500,00 грн..

Відповідач свої зобовязання за договором виконав частково на суму 176500,00 грн., у терміни встановлені договором не забезпечив виготовлення, поставку та монтаж виготовлених конструкцій чим прострочив виконання зобовязання.

Згідно з пунктом 5.3. Договору при простроченні виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сума пені за 181 день прострочення становить 17942,55 грн..

Окрім цього, в звязку з невиконанням Підрядником прийнятих на себе зобовязань у встановлені строки позивач був змушений укласти Договір підряду за № 485 від 03.11.2009 року з ПП фірмою «Інтерекопласт»на суму 72130,00 грн..

Позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у вигляді додаткових витрат, які він поніс в звязку із замовленням робіт у іншого підрядника. Сума збитків вирахувана як різниця між вартістю фактично понесених витрат на оплату виконаних робіт відповідача та ПП фірми «Інтерекопласт»та початкової вартості робіт встановленої договором підряду №360 від 09.09.2009 року і складає 15030 грн..

03.06.2010 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проф-стиль»звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства «РКС»про стягнення суми заборгованості за Договором підряду № 485 від 03.11.2009 року в розмірі 21172,9грн. та пені за прострочення виконання зобовязання в розмірі 256,95 грн.. В обґрунтуванні зустрічних позовних вимог ТОВ «Проф-стиль»зазначає, що 30.12.2009 року між сторонами було складено акт виконаних робіт, згідно якого загальна вартість виробів і монтажних робіт становить 196800,00 грн.. Враховуючи те, що ПП «РКС» перераховано на його користь 176500,00 грн. просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом суму різниці у розмірі 20300,00 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 21172,90 грн., а також суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 154 дня прострочення в розмірі 256,95 грн..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07.06.2010 року зустрічний позов прийняти судом для спільного розгляду з первісним.

ПП «РКС»у відзиві на зустрічну позовну заяву позовні вимоги не визнало в повному обсязі, зазначивши наступне: акт виконаних робіт від 30.12.2009 року з сторони ПП «РКС»підписаний ОСОБА_5. Як станом на дату укладення договору підряду № 360 від 09.09.2009 року так і станом на 30.12.2009 року керівником - директором ПП «РКС»був ОСОБА_6, тому, оскільки Акт виконаних робіт від 30.12.2009 року підписаний не уповноваженою особою він не є належним та допустимим доказом.

У наданому суду ТОВ «Проф-стиль»відзиві на первісний позов зазначено, що 02.10.2009 року відповідач повідомляв позивача про необхідність збільшення строку на виготовлення остаточної кількості виробів та їх монтажу до 01.01.2010 року. В звязку із узгодженням строку виготовлення остаточної кількості виробів та їх монтажу, 26.10.2009 року позивачем здійснено оплату за вироби у розмірі 70000,00 грн.. Відповідач вважає, що проведеною оплатою позивач погодився із збільшенням строку для виготовлення та монтажу виробів.

ПП «РКС»надав суду заперечення на відзив ТОВ «Проф-стиль»на первісний позов в яких зазначив, що строк виконання робіт згідно умов Договору підряду №485 від 03.11.2009 року наступив 02.10.2009 року. Лист від 02.10.2010 року яким ТОВ «Проф-стиль»повідомляв позивача про необхідність збільшення строку на виготовлення остаточної кількості виробів та їх монтажу до 01.01.2010 року в розумінні чинного законодавства не міг вважатися підставою для продовження строків виконання робіт, оскільки строки виконання встановлення в договорі, зміни та доповнення до якого мають вчинятися у вигляді додаткової угоди до договору та бути підписані повноважними представниками та скріплені печатками.

Окрім цього, ПП «РКС» посилається на той факт, 18.08.2009 року між ПП «РКС»та Державною іпотечною установою був укладений Договір відчуження майнових прав на обєкт незавершеного будівництва житлового призначення згідно до якого Державна іпотечна установа зобовязалася добудувати та здати в експлуатацію обєкт незавершеного будівництва житлового призначення на якому відповідач виконував роботи. Отже, ПП «РКС»не могло продовжити строк виконання робіт відповідачу до 01.01.2010 року.

За клопотанням ПП «РКС»погодженим з ТОВ «Проф-стиль»на підставі ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, вирішення спору продовжено на більш тривалий строк.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між сторонами по справі Договору підряду №360 від 09.09.2009 року (далі - Договір), ТОВ «Проф-стиль»(далі Підрядник) зобовязався відповідно до специфікації (замовлення) виготовити конструкції з ПВХ у кількості 280 шт., загальною орієнтовною площею 610 кв.м. у термін 14 робочих днів з моменту отримання авансового платежу (п.2.1.1. Договору), власними силами доставити вироблені конструкції на обєкт будівництва (п.2.1.2. Договору) забезпечити монтаж вироблених конструкцій безпосередньо на обєкті будівництва у термін 7 днів із дати їх виготовлення (п.2.1.3. Договору), а ПП «РКС»(далі - замовник) зобовязався прийняти роботи (п.2.2.1. Договору), в термін одного банківського дня після підписання Договору перерахувати Підряднику передоплату у розмірі 50% орієнтовної вартості конструкцій з ПВХ та здійснити остаточний розрахунок у термін одного банківського дня після закінчення повного обсягу монтажних робіт (п.4.3.Договору).

Згідно п.1.2 Договору обєктом будівництва на якому здійснюються монтажні роботи по встановленню конструкцій з ПВХ: «Реконструкція існуючого готелю під житловий будинок з влаштуванням магазинів господарчих та продовольчих товарів в селі Зоря Рівненської області».

Загальна орієнтовна вартість договору згідно п.4.1. Договору сумарно складає 233600,00 грн., з яких 213000,00 грн. - орієнтовна вартість конструкції з ПВХ, 20600 грн. - орієнтовна вартість монтажних робіт.

На виконання договірних зобовязань Замовник у порядку передоплати перерахував Підряднику 11.09.2009 року суму в розмірі 106500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 11.09.2009 року. Крім того, 26.10.2009 року Замовник перерахував Підряднику 70000,00 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку ПП «РКС»№ 1070 відкритого в Харківській філії АКБ «Укрсоцбанк»м.Харків.

30.09.2009 року Підрядник передав Замовнику металопластикові вікна загальною площею 246,306 кв. метрів на загальну суму 106500,00 грн., що підтверджується накладною №31 від 30.09.2009 року, довіреністю №26 від 30.09.2009 року.

30.12.2009 року Підрядник передав Замовнику металопластикові вікна загальною площею 134,807 кв.м. на загальну суму 70000,00 грн., що підтверджується накладною №48 від 30.12.2009 року, довіреністю №84 від 30.12.2009 року.

Таким чином, судом встановлено, що Замовник належним чином виконав своє зобовязання по договору, а саме: здійснив передоплату у розмірі 50% орієнтовної вартості конструкцій з ПВХ, в свою чергу Підрядник свої зобовязання виконав неналежним чином, а саме порушив терміни виготовлення, поставки та монтажу вікон, а також не виконав умови договору щодо обсягів виготовлених та поставлених металопластикових вікон.

Згідно до п.5.3. Договору за несвоєчасне виконання замовлення Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплачених виробів за кожен день затримки поставки та виконання робіт.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено Законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на норму вказаної статті, період нарахування пені за порушення відповідачем умов договору складає з 02.10.2009 року (дати станом на яку Підрядник зобовязаний забезпечити монтаж виконаних конструкцій(п.п.2.1.3., 2.1.3.Договору) по 02.04.2010 року.

Судом не приймається як належний та допустимий доказ, наявну в матеріалах справи копія листа від 02.10.2009 року про збільшення строку для виготовлення та монтажу виробів, з огляду на наступне: відповідно до положень ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами додаткової угоди про збільшення строку для виготовлення та монтажу виробів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині заявлених до стягнення пені в сумі 17942,55 грн. правомірні, обгрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Окрім стягнення пені позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача суму збитків у вигляді додаткових витрат, які він поніс в звязку із замовленням робіт у іншого підрядника.

Позивачем обраховано суму збитків, як різницю між початковою вартістю робіт встановленою договором підряду №360 від 09.09.2009 року та сумарною вартістю понесених позивачем витрат по оплаті робіт за вищезазначеним договором і договором укладеним між позивачем та ППФ «Інтерекопласт». З наданих суду позивачем документів: договору підряду №485 від 03.11.2009 року укладеного між ПП «РКС» та ППФ «Інтерекопласт», накладної № 5/1914 від 04.11.2009 року виданої ППФ «Інтерекопласт», платіжного доручення № 92 від 04.11.2009 року судом встановлено, що приватним підприємством «Інтерекопласт»для ПП «РКС»виготовлено та поставлено 146,82 кв. метрів металопластикових вікон на обєкт «реконструкція існуючого готелю під житловий будинок з влаштуванням магазинів господарчих та продовольчих товарів в селі Зоря Рівненської області». Поставку вікон було здійснено 04.11.2009 року.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.22 Цивільного кодексу України до складу збитків відносяться також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Права замовника під час виконання роботи визначені ч.2 ст.849 ЦК України, відповідно до якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

В матеріалах справи відсутні докази направлення ПП «РКС»вимоги ППФ «Проф-Стиль»щодо втрати свого інтересу до виконання відповідачем простроченого зобов'язання та відмови від Договору. Остання накладна по якій позивачем були прийняті від відповідача пластикові вікна датована 30.12.2009 року. Зазначене свідчить, що позивач під час укладення договору з ППФ «Інтерекопласт»не мав наміру відмовлятися від договору з відповідачем. Окрім цього, загальний обсяг (площа) вікон (146,82 кв.) поставлених позивачу ППФ «Інтерекопласт»04.11.2009 року не відповідає обсягу (площі) вікон недопоставлених позивачу відповідачем, яка станом на дату поставки складає 363,694 кв.м. (610 кв.м. мінус 246,306 кв. м.).

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що вимоги ПП «РКС»про стягнення з відповідача суми збитків у вигляді додаткових витрат, які він поніс в звязку із замовленням робіт у іншого підрядника у розмірі 15030,00 грн.. необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Стосовно зустрічних позовних вимог: ТОВ «Проф-стиль»просить стягнути з приватного підприємства «РКС»суму заборгованості за Договором підряду №485 від 03.11.2009 року в розмірі 21172,90 грн. та пені за прострочення виконання зобовязання в розмірі 256,95 грн. мотивуючи тим, що 30.12.2009 року між сторонами було складено акт виконаних робіт, у якому зазначено, що загальна вартість виробів і монтажних робіт становить 196800,00 грн., у тому числі загальна вартість виробів 176500,00 грн. та монтажні роботи 20300 грн..

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне: поданий позивачем за зустрічним позовом Акт виконаний робіт від 30.12.2009 року підписаний ОСОБА_5, однак, як на момент укладення Договору підряду №360 від 09.09.2009 року так і станом на 30.12.2009 року керівником - директором ПП «РКС»був ОСОБА_7, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою з ЄДРПОУ, а також іншими документами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.65 ГПК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Відповідно до п.8.1. розділу 8 Статуту ПП «РКС»Виконавчим органом Підприємства є Директор.

Відповідно до п. 8.5. Статуту ПП «РКС»Директор підприємства, зокрема, діє від імені підприємства без доручення; представляє підприємство у відношеннях з юридичними та фізичними особами, державними органами; укладає угоди.

Отже, враховуючи вищевикладене, єдиною особою, яка має право підписувати документи від імені ПП «РКС»є директор ОСОБА_7. В матеріалах справи відсутні докази надання іншим особам повноважень на підписання Актів виконаних робіт.

Таким чином, поданий позивачем за зустрічним позовом Акт виконаних робіт від 30.12.2009 року не є належними та допустимим доказом в розумінні ст.34 ГПК України, оскільки від ПП «РКС»він підписаний не уповноваженою особою.

Крім того, слід зазначити, що оплата ПП «РКС»за вікна згідно умов договору за платіжними дорученнями №1 від 11.09.2009 року та №81 від 26.10.2009 року не може свідчити про визнання ПП «РКС»виконання ТОВ «Проф-Стиль»монтажних робіт, оскільки вказані оплати здійснені ПП «РКС»раніше дати зазначеної в Акті виконаних робіт.

З огляду на вищевказане зустрічні позовні вимоги ТОВ «Проф-стиль»є безпідставними, необґрунтованими, не доведені належними та допустимими доказами, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проф-стиль» (33023, м.Рівне, вул. Крушельницької, 75/65 , р/р 5242 в Приватбанк м.Рівне МФО 333391) на користь ОСОБА_1 підприємства «РКС»(33024, м.Рівне, вул.Князя Острозького,1 , р/р 2183 Харьківське ГРУ Приватбанка МФО 351533) 17942 грн.55 коп. пені, 178,04 грн. витрат на оплату державного мита та 127,44 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

3. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписаний «04»жовтня 2010 року.