ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.02.10 Справа № 04/112-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Квіти-Сервісза №114-09 від 08.12.2009р.

на рішення господарського суду Волинської області

від 19.11.2009 року у справі № 04/112-38

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Квіти-Сервіс, м.Київ

до відповідача фермерського господарства Джура, с.Шкурат Ковельського району

про стягнення 75 147,86грн.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_2

Права і обовязки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, право заявляти відводи, розяснено.

Скаржник явку представника в судові засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення копії ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 28.12.2009р. адресату (а.с.99).

Оскільки явка представників сторін не визнавалась судом обов»язковою, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника скаржника, за наявними у справі матеріалами.

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.11.2009р. у справі №04/112-38 (суддя Філітова С.Т.) частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) Квіти-Сервіс, присуджено до стягнення з фермерського господарства (далі - ФГ) Джура на користь позивача 14 478,50грн. боргу, 1 309,02грн. пені, 157,88грн. державного мита, 65,65грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар в сумі 42 388,50грн. підтверджена матеріалами справи та враховуючи часткову оплату, підлягає до стягнення в розмірі 14 478,50грн. боргу та 1 309,02грн. пені, з врахуванням положень ст.ст. 526, 549, 625, 712 ЦК України, ст.ст.193,198 ГК України.

Дане рішення оскаржується позивачем - ТзОВ «Квіти-Сервіс», вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Судова колегія зазначає, що скаржником подано лише скорочений текст апеляційної скарги, вимога ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2010р. (а.с.113), якою позивача зобов»язувалось подати суду обґрунтування вимог апеляційної скарги, а також подати для огляду в судовому засіданні оригінали договору, довіреності та накладних, залишена скаржником без виконання, явка представника в судове засідання не забезпечена.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідач заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.107-108) та усними поясненнями представника в судових засіданнях, зокрема, зазначив, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт поставки товару по накладних №1635 від 16.12.2008р. та №1656 від 25.12.2008р.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Відповідно до умов договору №01-12-к від 01.12.2008 року, укладеного між ТзОВ "Квіти-Сервіс" (постачальник по договору, позивач у справі) та ФГ "Джура" (покупець по договору, відповідач у справі), постачальник зобовязався передати у власність покупця компост, а покупець - прийняти і оплатити товар на умовах і в порядку, передбаченому договором (п.1.1. договору а.с.5-7).

Відповідно до п.1.2. договору, вартість товару становить 1050грн. (з ПДВ) за тонну.

Згідно п.1.3. договору, кількість товару складає 80 тон та, за потребою, додатково узгоджується сторонами на підставі замовлення покупця щодо даної операції купівлі-продажу.

Сторони погодили, що товар постачається покупцю на підставі замовлення. Поставка здійснюється засобами та за рахунок покупця зі складу постачальника. Покупець зобовязаний забезпечити своєчасне подання під навантаження справного рухомого складу, який здатний підтримувати під час транспортування відповідний температурний режим (п.п. 2.1., 2.3. договору).

Відповідно до п.3.4. договору, перехід права власності на товар відбувається у момент передачі товару покупцю, що підтверджується підписаними сторонами накладними.

Умови платежу і порядок розрахунків, визначені розділом 4 договору, зокрема, сторони домовились, що ціна товару визначається угодою сторін на підставі накладних щодо кожного окремого факту поставки; порядок оплати згідно п. 4.2 договору визначений як 100% передоплата, згідно замовлення покупця, яка здійснюється на умовах безготівкового розрахунку шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок покупця. Строк оплати протягом 5 банківських днів до моменту отримання товару покупцем.

Окрім того, умовами договору визначено відповідальність сторін, зокрема, п.6.3. встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару, покупець зобов"язаний сплатити постачальнику неустойку в розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожний день затримки.

Як вбачається з матеріалів справи, покупцем для отримання від ТзОВ «Квіти-Сервіс»80 тон компосту виписано довіреність серії ЯОП №105671 від 04.12.2008р. на ОСОБА_3 (а.с.8).

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, ТзОВ «Квіти-Сервіс» по накладних №1600 від 02.12.2008р., №1617 від 09.12.2008р., №1635 від 16.12.2008р., №1656 від 25.12.2008р., на підставі довіреності ЯОП №105671 від 04.12.2008р. через ОСОБА_3, передав у власність ФГ «Джура»80 тон компосту на суму 84 388,50 грн. (а.с.8, 21-22).

Відповідач підтвердив факт отримання товару по накладних №1600 від 02.12.2008р., №1617 від 09.12.2008р. на суму 42 388,50грн.

Факт передачі товару від постачальника покупцю по накладних №1635 від 16.12.2008р., №1656 від 25.12.2008р. на суму 42 000грн. заперечується відповідачем.

Відповідач вартість отриманого товару оплатив частково в сумі 27 910грн.

26.01.2009р. ТзОВ «Квіти-Сервіс»направлено на адресу ФГ «Джура»претензію за №08-09 від 21.01.2009р. з вимогою оплатити суму боргу, яка залишена СФ «Джура»без відповіді та задоволення.

Наявність заборгованості та непроведення оплати за поставлений товар стали підставою звернення з позовною заявою про стягнення 56090грн. боргу в примусовому порядку.

Окрім того, відповідно до п.6.3. договору відповідачу нараховано пеню в сумі 19057,86грн.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення - вісутні, з огляду на наступне:

Спір у даній справі виник з виконання договору поставки (купівлі-продажу), тому на спірні правовідносини між сторонами поширюються норми глав 48, 54 Цивільного кодексу України та глав 20, 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, в порушення умов договору, а саме, без попереднього замовлення та 100% передоплати, на власний ризик здійснив поставку товару по накладних №1600 від 02.12.2008р., №1617 від 09.12.2008р., №1635 від 16.12.2008р., №1656 від 25.12.2008р., у кількості 80 тон компосту на суму 84 388,50 грн.

Згідно вказаних накладних отримувачем товару визначено ПП «Чабан», товар переданий через ОСОБА_4, ОСОБА_5, Коцюба, ОСОБА_6, в той час, як покупцем (відповідачем) для отримання від ТзОВ «Квіти-Сервіс»80 тон компосту виписано довіреність серії ЯОП №105671 від 04.12.2008р. на ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та бухгалтерську звітність»первинний документ це документ, який містить відомість про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Зокрема, накладна повинна містити інформацію про найменування, кількість, ціну, вартість товару, осіб, які повноважні передати товар та отримати, підписи зазначених осіб, а також відтиски печаток сторін.

Долученими до матеріалів справи накладними не підтверджено факт здійснення господарської операції - поставки товару саме відповідачу, однак, беручи до уваги, що відповідач підтвердив факт отримання товару по накладних №1600 від 02.12.2008р., №1617 від 09.12.2008р. на суму 42 388,50грн. та зважаючи на часткову оплату вартості отриманого товару в сумі 27 910грн., колегія суддів вважає, що господарський суд дав правильну оцінку первинним документам і фактичним обставинам справи, які свідчать про факт отримання ФГ Джура товарно-матеріальних цінностей згідно накладних №№1600,1617 і виникнення обовязку їх оплати.

Оскільки, як вже зазначалось вище, позивач на власний ризик, з порушенням умов договору, здійснив поставку товару без попереднього замовлення покупця та без 100% передоплати товару, виходячи зі змісту ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК України, якими передбачено сплату неустойки у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов»язання, та умов договору (п.6.3.), місцевий господарський суд правомірно прийшов до висновку, що пеню, яка підлягає до стягнення в розмірі 1309,02грн., слід обчислювати за період 03.02.2009р. (через 7 днів з моменту відправки претензії №08-09 - 26.01.2009р. а.с.9-10) по 20.06.2009р.

Поставка позивачем та отримання відповідачем товару по накладних №1635 від 15.12.2008р. та №1656 від 25.12.2008р. на загальну суму 42000грн. належними та допустимими доказами не доведено, відтак, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.33 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обгрунтованість оскаржуваного рішення як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 19.11.2009р. у справі №04/112-38 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти-Сервіс»- без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Краєвська М.В.