Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" серпня 2010 р.Справа № 10/936

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 25.03.10р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне товариство "АРГО" (с.Шилівці Хотинського району Чернівецької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Регіон" (м.Житомир)

про стягнення 41252,78 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 41252,78 грн., з яких 33438,00 грн. основного боргу за поставлений товар, 4845,30 грн. пені, 2260,41 грн. інфляційних нарахувань, 709,07 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.31).

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до укладеного між ТОВ ВКТ "АРГО" (далі-позивач) та ТОВ "Сервіс - Регіон" (далі-відповідач) договору поставки №09/0320 від 10.09.09р. (а.с.17-19), відповідач отримав від позивача жерстяні банки розмірами 99/96*82 мм у кількості 30800 шт. по ціні 01,40 грн. за одну шт. на суму 43120,00 грн. та жерстяні кришки діаметром 99 мм у кількості 30800 шт. по ціні 0,335 грн. за одну шт. на суму 10318,00 грн., а всього товару на загальну суму 53438,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН/2679 від 16.09.09р. (а.с.20), довіреністю №42 від 10.09.09р. (а.с.21), товаро-транспортною накладною №001265 від 16.09.09р. (а.с.22).

Згідно пп.1.1 договору постачальник (позивач) зобов'язався виготовити та передати у власність покупця вироби із жесті (далі - товар), а покупець (відповідач) зобов'язався його прийняти та оплатити.

Відповідно до пп.3.2 договору конкретні умови оплати покупцем товару вказуються сторонами в специфікації, при цьому вартість тари та пакування товару включені до ціни за одиницю товару.

Згідно пп.3.4 договору покупець здійснює оплату за поставлений йому постачальником товар шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів, на поточний банківський рахунок постачальника, що вказаний в цьому договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті поставленого йому товару виконав лише частково, згідно даних позивача в сумі - 20000,00 грн. (а.с.23).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день судового розгляду справи становить 33438,00 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.5), довідкою позивача від 30.08.10р. (а.с.34) та іншими матеріалами справи.

Згідно пп.5.4 договору у разі, якщо покупець не оплатив вартість партії товару або не повністю оплатив вартість партії товару у строк, що визначений умовами та положеннями цього договору, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штрафну санкцію: пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення сплати боргу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача розмір пені, інфляційних нарахувань та 3% річних становить, відповідно, 4845,30 грн., 2260,41 грн. та 709,07 грн. (а.с.6-8).

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних, суд вважає, що вказані суми нараховані обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства.

При перевірці розрахунку пені, господарським судом було встановлено, що даний розрахунок позивачем був здійснений без дотримання вимог ч.6 ст.232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, в зв'язку з чим судом здійснено перерахунок пені:

- за період з 16.09.2009р. по 15.03.2010р. за 181 день (33438,00 грн. (сума боргу) х 20,5% (подвійна облікова ставка НБУ): 365 (кількість днів у році) х 181 (кількість прострочених днів) = 3399,22 грн.

Таким чином, сума пені становить 3399,22 грн.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач позов не оспорив, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в сумі - 39806,70 грн., з яких 33438,00 грн. основного боргу за поставлений товар, 3399,22 грн. пені, 2260,41 грн. інфляційних нарахувань, 709,07 грн. 3% річних.

В частині стягнення 1446,09 грн. пені відмовити в зв'язку з необґрунтованістю.

Судові витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Регіон", 10014, м.Житомир, вул.Кафедральна 5-А, кім.108, ідентифікаційний код 36104567:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне товариство "АРГО", 60022, с.Шилівці Хотинського району Чернівецької області, ідентифікаційний код 22836526 - 33438,00 грн. боргу за поставлений товар, 3399,22 грн. пені, 2260,41 грн. інфляційних нарахувань, 709,07 грн. 3% річних, 398,07 грн. державного мита, 227,73 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

СуддяОСОБА_2

Повний текст складено 02.09.2010р.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (рек. з повідом. про вручен.).