ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.10 Справа№ 18/64

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МВЗ", м. Львів,
до відповідача:фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
про: стягнення 50861,63 грн.
Суддя Т. ОСОБА_2
За участю представників:
позивача:ОСОБА_3 довіреність від 03.03.2010 р.,
відповідача:ОСОБА_1
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "МВЗ" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 50861,63 грн. Ухвалою від 09.08.2010 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 01.09.2010 р. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди майна №93 від 22.05.2008 р. не здійснив у повному обсязі оплати за користування обєктом оренди, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 47136,99 грн. Крім того, відповідачу нараховано 2921,00 грн. пені, 534,15 грн. інфляційних збитків, 269,58 грн. 3% річних.

В судове засідання 13.10.2010 р. позивачем подано уточнення позовних вимог. У звязку з частковим погашенням відповідачем заборгованості у розмірі 10000,00 грн., просить стягнути з нього залишок заборгованості у сумі 40861,63 грн., у тому числі нараховані пеню, інфляційні збитки та 3% річних.

У судовому засіданні 13.10.2010 р. відповідачем було подано заяву про часткове визнання позовних вимог. Пояснив, що частково визнає заборгованість у сумі 18041,63 грн., решту заборгованості не визнає, оскільки за періоди 29.03.10-12.04.10, 30.04.10-31.05.10, 19.07.10-27.09.10, 27.09.10-13.10.10, не мав доступу до орендованого майна у звязку з опломбуванням цих приміщень позивачем. Зазначені обставини не дають також можливості нараховувати пеню за ці періоди. Крім того, просить виключити з суми позову вартість наданих позивачу юридичних послуг у сумі 2000,00 грн., оскільки неправомірне обмеження доступу до майна проводилося в період дії договору про надання таких послуг.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Між сторонами у справі укладено договір оренди майна №93 від 22.05.2008 р. (далі Договір). За умовами цього договору товариство з обмеженою відповідальністю "МВЗ" (позивач у справі) передає, а фізична особа підприємець ОСОБА_1 (відповідач у справі) приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення для здійснення підприємницької діяльності, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, 93-А, загальною площею 275 м2. Відповідно до пункту 2.1 Договору вступ орендаря в користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору оренди.

Додатком №1 від 02.01.2009 р. до Договору сторони погодили внести зміни до пунктів 7.1 та 7.5 Договору. Зокрема, орендна плата за користування орендованим приміщенням складає 18,00 грн. за 1 м2 орендованої площі (п. 7.1); орендар оплачує орендну плату, відшкодовує вартість комунальних послуг та інших витрат по обслуговуванню майна щомісяця на рахунок орендодавця в термін до 10-го числа поточного місяця згідно виставленим рахунком за тарифами водо-, тепло- та енергопостачальних організацій. У випадку укладення прямих договорів з обслуговуючими підприємствами оплата здійснюється на умовах укладених договорів (п. 7.5).

Сторонами проведено звірку взаєморозрахунків щодо заборгованості за умовами виконання Договору, про що складено відповідний акт. Згідно з цим актом заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.06.2010 р. становить 42186,99 грн.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем становить 47270,27 грн. Відповідачем представлено копію платіжного доручення №36 від 29.09.2010 р. на суму 10000,00 грн., яким частково погашено заборгованість. Зазначене стало підставою для зменшення позивачем позовних вимог.

Відповідачем на підтвердження обставин опломбування орендованих приміщень представлено акт опломбування орендованих приміщень від 29.05.2009 р., який складений комісією у складі головного інженера ОСОБА_4, заступника директора ОСОБА_5, бухгалтера ОСОБА_6, а також акт опломбування орендованих приміщень від 19.07.2010 р., який складений комісією у складі головного інженера ОСОБА_4, виконроба ОСОБА_2 Зазначені акти не містять печаток позивача, в їх тексті не згадується, що опломбування проведено працівниками саме позивача.

Листом позивача №49/05 від 29.05.2009 р. відповідача повідомлено, що згідно з підпунктом 10.3.4 пункту 10.3 Договору позивач розриває Договір. Проте сторонами у справі складено акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.06.2010 р. З цього акту вбачається, що сторонами були продовжені договірні відносини, оскільки відповідачу надалі нараховувалася орендна плата, а відповідач частково її оплачував. Станом на 30.06.2010 р. заборгованість перед позивачем становила 42186,99 грн. Факт продовження договірних відносин підтверджено і поясненнями сторін у судовому засіданні.

Листом №15/20 від 11.06.2010 р. позивачем повідомлено відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку. Відповідач отримав зазначений лист 11.06.2010 р.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "МВЗ" та адвокатським обєднанням "Західноукраїнська юридична колегія" укладено договір №03/08 від 13.03.2010 р. про надання адвокатських послуг. За цим договором замовник (позивач у справі) доручає, а виконавець (адвокатське обєднання) бере на себе обовязок надати в погодженому між сторонами порядку адвокатські послуги в обсязі і на умовах, передбачених цим договором. На підставі пункту 2.1.1 Договору виконавець бере на себе обовязок надавати замовнику консультації з питань чинного законодавства та представляти і захищати законні права та інтереси замовника у господарському суді Львівської області, інших установах у справі про стягнення заборгованості з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 згідно з Договором. Факт надання адвокатських послуг підтверджено актом виконаних робіт №б/н від 05.08.2010 р. За надані послуги виставлено рахунок №15 від 04.08.2010 р. на суму 2000,00 грн. Позивачем оплачено надані послуги у сумі 2000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №434 від 04.08.2010 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 7.5 Договору передбачено, що орендар сплачує орендну плату щомісяця на рахунок орендодавця в термін до 10-го числа поточного місяця згідно з виставленим рахунком орендодавцем. Пункт 5.2 Договору встановлює обовязок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що позивач періодично опломбовував передане в оренду приміщення, чим здійснював перешкоди в користуванні майном, оскільки таке твердження не підтверджується належними доказами. Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У звязку з наведеним належністю доказів визнається спроможність фактичних даних містити інформацію про обставини, що входять до предмета доказування. Проте представлені відповідачем акти опломбування орендованих приміщень не відповідають наведеним вище вимогам, оскільки

- по-перше, такі акти не дозволяють установити той факт, що саме позивач уживав дій щодо недопущення відповідача до орендованих приміщень;

- по-друге, заявлені відповідачем періоди, протягом яких він не мав доступу до приміщень (29.03.10-12.04.10, 30.04.10-31.05.10, 19.07.10-27.09.10, 27.09.10-13.10.10), не охоплюються актом від 29.05.2009 р., а періоди 29.03.10-12.04.10, 30.04.10-31.05.10 не підтверджені узагалі жодними документами.

Крім того, у випадку порушення позивачем прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, останній управі діяти відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України. Так, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків. Способи захисту цивільних прав передбачено також статтею 16 Цивільного кодексу України. Проте відповідач не реалізовував надані йому законом можливості у випадку порушення його прав.

Відповідно до пункту 10.3.4 Договору договір може бути розірвано раніше визначеного терміну за ініціативою орендодавця в односторонньому порядку шляхом повідомлення про це орендаря за тридцять днів у випадку несплати орендної плати протягом двох місяців. Як убачається з матеріалів справи, представленого розрахунку заборгованості відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасної сплати орендних платежів протягом більше двох місяців, а тому дії позивача в частині реалізації права на одностороннє розірвання договору є правомірними. В судових засіданнях відповідач підтвердив факт припинення дії Договору у звязку з одностороннім розірванням договору позивачем. Враховуючи положення пункту 10.3.4 Договору суд приходить до висновку про те, що Договір припинив свою дію 11.07.2010 р.

За таких обставин акт опломбування приміщення від 19.07.2010 р. не стосується предмету цього спору, а саме: стягнення орендних платежів за період дії Договору.

Крім того, як убачається з представленого розрахунку позовних вимог орендні платежі нараховані за період до 30.07.2010 р., а відповідач вимагає не нараховувати їх по 13.10.2010 р.

Враховуючи наведені обставини, нараховані позивачем орендні платежі за цілий липень 2010 року є помилковим, оскільки Договір припинив свою дію 11.07.2010 р. У звязку з цим вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати в сумі 4950,00 грн. за липень 2010 року є обгрунтованими частково, в сумі 1756,46 грн. за одинадцять днів липня 2010 року. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 133,28 грн. відшкодування вартості комунальних послуг за липень 2010 року є безпідставними, оскільки позивачем не проведено розмежування наданих комунальних послуг за період чинності Договору, що не дає підстав задоволити вимоги в цій частині.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37270,27 грн. основного боргу є обгрунтованими частково, в сумі 33943,45 грн. (за вирахуванням 3193,54 грн., нарахованих за період 12.07.2010 р. 31.07.2010 р., та 133,28 грн. відшкодування вартості комунальних послуг за липень 2010 року).

Відповідно до пункту 8.3 Договору за несвоєчасну сплату орендної плати, а також інших платежів за Договором орендар (відповідач у справі) сплачує орендодавцеві (позивач у справі) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування оплати. Заперечень стосовно порядку та періодів нарахування пені від відповідача не надходило. За таких обставин вимоги позивача про стягнення 2921,00 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 269,58 грн. 3% річних та 534,15 грн. інфляційних збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При задоволенні позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, покладаються на відповідача. Таким чином, оскільки судове рішення прийнято на користь позивача частково, враховуючи факт погашення частини заборгованості після порушення провадження у справі, судові витрати потрібно покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 625, 762 Цивільного кодексу України, статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса: вулиця Антоновича, 4/77, місто Львів; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МВЗ" (адреса: вулиця Володимира Великого, будинок 52, Франківський район, місто Львів, Львівська область, 79053; ідентифікаційний код 30919237) 33943,45 грн. основного боргу, 269,58 грн. 3% річних, 534,15 грн. інфляційних збитків, 2921,00 грн. пені, 475,72 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 220,57 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1869,20 грн. відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2010 р.

Суддя Рим Т.Я.