ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.01.10 № 3/335/07-АП-5/207/07-АП-3/590/07-АП-11/9/10-АП

суддя Гончаренко С.А.

12 год. 03 хв.

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Бердянський міжрайонний прокурор Запорізької області (вул. Дюміна, 61, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100) в інтересах держави, органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: Бердянська обєднана державна податкова інспекція Запорізької області (пр. Праці, буд. 20, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100)

до відповідача: Приватний підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 71100)

у присутності представників:

прокуратури: ОСОБА_2 посвідчення № 383 від 16.11.2009р.;

позивача: не зявився;

відповідача: не зявився

про: стягнення податкового боргу в сумі 28467,98 грн. -

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Запорізької області надійшов адміністративний позов Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави, органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 28467,98 грн., як вказано у позові податкового боргу.

01.06.2007р. на підставі ст. ст. 104-107 і п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. № 2953-ІV) відкрито провадження в адміністративній справі і призначений судовий розгляд.

Ухвалою від 09.01.2008р. провадження у справі було зупинено до розгляду по суті повязаної справи №23/12/08-АП, винесення відповідного рішення та набрання ним законної сили.

У звязку із закінченням повноважень судді Соловйова В.М., не підставі розпорядженням виконуючого обовязки голови господарського суду Запорізької області № 1204 ухвалою від 01.12.2009р. справа прийнята до розгляду даним складом суду.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з обставин, викладених в адміністративному позові. В додаткових поясненнях повідомив, що не зважаючи на залишення без розгляду позову про скасування податкових повідомлень-рішень ПП ОСОБА_1 не сплачує суму наявного податкового боргу. Просить адміністративний позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача податковий борг в сумі 28467,98 грн., в тому числі основний платіж по податку на додану вартість в сумі 27085,06 грн. та пеня в сумі 1382,92 грн. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Прокурор підтримав доводи викладені позивачем.

Відповідач відзив на адміністративний позов та витребувані документи не надав, повноважного представника в судове засідання не направив.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини:

Відповідно до ст. 4 Закону України Про систему оподаткування платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Ст. 9 цього Закону передбачений обовязок платника податків подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Приватний підприємець ОСОБА_3 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа рішенням виконаного комітету Бердянської міської ради Запорізької області та видано Свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи від 05.04.1995р. і включений до Єдиного держаного реєстру за кодом НОМЕР_1.

Відповідач згідно даних особової картки платника податків, має податковий борг у сумі 28467,98 грн., який складається з 644,12 грн. самостійно визначеного зобовязання по податку на додану вартість, 17190,00 грн. визначеного податковим органом зобовязання по податку на додану вартість, 9250,94 грн. штрафних санкцій та 1382,92 грн. пені.

Вказаний податковий борг утворився наступним чином.

На протязі 2006-2007 років ПП ОСОБА_1 здійснив самостійне декларування сум податку на додану вартість деклараціями:

- № 67791 від 20.01.2006р. на суму 200,00 грн. (з урахуванням часткової оплати залишок складає 144,12 грн.);

- № 66584 від 19.01.2006р. на суму 200,00 грн.;

- № 3428 від 20.02.2006р. на суму 100,00 грн.;

- № 5696 від 20.03.2006р. на суму 100,00 грн.;

- № 19338 від 19.05.2006р. на суму 100,00 грн., разом на 644,12 грн.

Уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № 5874 від 23.03.2006р. підприємець збільшив суму податкового кредиту, яка не була ним врахована в декларації за вересень 2004р. і відповідно зменшив суму податкового боргу на суму 17190,00 грн.

Згідно п. 7.7.5 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

На підставі зазначеної норми Бердянською ОДПІ підприємцю було направлено повідомленням № 4442/10/171 від 28.03.06р. про проведення позапланової перевірки правомірності даних вказаних в уточнюючому розрахунку. На виконання чого виданий наказ начальника Бердянської ОДПІ № 27 від 17.05.2007р. про проведення перевірки та видано направлення на перевірку № 220019 від 18.05.2007р. За результатами перевірки був складений Акт № 05/17-2/НОМЕР_1 від 19.05.2006р. В ході перевірки ПП ОСОБА_1 відмовився надати документи, які підтверджують правомірність збільшення суми податкового кредиту (податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних тощо) та відмовився давати будь-які пояснення.

Таким чином, перевіркою не була підтверджена заявлена сума бюджетного відшкодування за вересень 2004р. в сумі 17190,00 грн. Відповідне податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.05.2007р. було отримане відповідачем 29.05.2006р.

Крім того, в звязку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми податкового зобовязання до ПП ОСОБА_1 була застосована штрафна санкція і прийняте податкове повідомлення-рішення № 3531710/0 від 15.12.2006р. на суму 9250,94 грн.

ПП Бабич оскаржував вказані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку, але ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 23/12/08-АП-3/162/08-АП-11/25/09-АП від 31.03.2009р. позовні вимоги залишені розгляду.

Згідно з пп. 3.1 п. 3 Інструкції ДПА України Про порядок нарахування та погашення пені, затвердженої Наказом № 77 від 01.03.2001р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.03.2001р. за № 240/5431, після закінчених встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пп. 3.7 п. 3 цієї Інструкції, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного Банку України діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок. Розрахунок пені здійснюється на дату погашення суми податкового боргу (частини податкового боргу) за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день такого погашення.

Зазначений розмір пені діє для всіх видів податків і зборів (обовязкових платежів), крім пені щодо порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється окремим законодавством.

В звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум податкового зобовязання відповідачу була нарахована пеня в сумі 1382,92 грн.

Податковим зобовязанням та податковим боргом згідно пп. 1.2, 1.3 ст. 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами № 2181-ІІІ від 20.12.2000р. є зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України ,,Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п. 4.2 та 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до абз. 2 пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму податкового зобовязання у строки визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У зазначені строки податкове зобовязання не сплачено, а тому у відповідності до пп. 5.4.1 цього Закону визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 11 ст. 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку.

Згідно пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягненні в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами, а адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 112, ч. 3, 158 - 163, п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. № 2953-ІV),-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів приватного підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, 71100, код ДРФО НОМЕР_1) до державного бюджету м. Бердянська (р/р 011, банк ГУДКУ в Запорізькій області, МФО 813015, , код платежу 14010100) 28467,98 грн. в рахунок погашення податкової заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя С.А.Гончаренко

В судовому засіданні 26.01.2010р. оголошені вступна і резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений і підписаний 28.01.2010р.