ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" грудня 2010 р. Справа № 12/62

За позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави

в особі Міністерства промислової політики України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до відповідача-1 ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім. академіка ОСОБА_2»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ЕнергоЕко Консалтінг»

до відповідача-2 Відкрите акціонерне товариство «Рівнесільмаш»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року

Суддя Мамченко Ю. А.

Представники:

від прокуратури : ОСОБА_3 посвідчення №82 від 03.11.2010 року;

від позивача : представник не з'явився

від третьої особи на стороні позивача : представник не з'явився

від відповідача 1 : представник ОСОБА_4 довіреність №01/257 від 24.04.2009 року;

від третьої особи на стороні відповідача-1: представник не з'явився

від відповідача 2 : заступник голови правління ОСОБА_5 довіреність №404 від 20.05.2009 року

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Рівненської області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства промислової політики України до відповідачів ОСОБА_1 вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім. академіка ОСОБА_2»та Відкритого акціонерного товариства «Рівнесільмаш»про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року, укладеного між ВАТ «Рівнесільмаш»та Рівненським економіко-гуманітарним інститутом «РЕГІ», обєкта нерухомого майна - незавершеного будівництва приміщення дитячого садка на 320 місць, що знаходиться в смт.Квасилів Рівненського району.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.08.2009 року в справі №12/62 за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Міністерства промислової політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до відповідача-1 ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім. академіка ОСОБА_2»третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Енерго Еко Консалтінг» до відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства «Рівнесільмаш»про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року в позові відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2010 року рішення господарського суду Рівненської області від 27.08.2009 року у справі №12/62 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2010 року касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та касаційне подання Заступника прокурора Рівненської області задоволено. Рішення господарського суду Рівненської області від 27.08.2009 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2010 року у справі №12/62 скасовано, справу №12/62 в передано на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

В судовому засіданні 29 грудня 2010 року прокурором позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що ВАТ «Рівнесільмаш»створено у відповідності до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств»шляхом перетворення заводу «Рівнесільмаш»у Відкрите акціонерне товариство «Рівнесільмаш». Засновником ВАТ «Рівнесільмаш»було Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України, правонаступником прав і обовязків якого є Міністерство промислової політики України. Декретом КМУ «Про управління майном, що є у загальнодержавній власності»від 15.12.1992 року №8-92 визначено, що здійснення функцій з управління майном, що є у загальнодержавній власності покладено на міністерства та інші підвідомчі органи державної виконавчої влади.

Предметом продажу договору від 07.08.1998 року, укладеного між ВАТ «Рівнесільмаш»та Рівненським економіко-гуманітарним інститутом, є обєкт незавершеного будівництва - дитячий садочок на 320 місць, який не ввійшов до статутного фонду товариства, є державною власністю та був проданий ВАТ «Рівнесільмаш»без дозволу Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України, яке здійснювало функції з управління державним майном. А тому при укладенні договору продажу від 07.08.1998 року сторонами не було додержано вимог закону, що є порушенням ст.48 ЦК України (1963 року) та ч.ч.1,5 ст.203 ЦК України.

Незавершене будівництво ОДЗ не включено до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»та є державною власністю, що підтверджується актом оцінки цілісного майнового комплексу заводу «Рівнесільмаш», затвердженого першим заступником Міністра Мінмашпрому 26.03.1994 року та планом розміщення акцій ВАТ «Рівнесільмаш». Згідно з Положенням про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, господарське товариство не має права продавати, списувати чи ліквідовувати державне майно без дозволу органу управління.

Окрім того, відповідно до спільного наказу ФДМУ та Мінекономіки України від 19.05.1999 року №908/68 управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі здійснюють державні органи приватизації, які визначають відповідний спосіб управління державним майном. Господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних фондів, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України.

Прокурор просить позов задоволити та визнати недійсним договір продажу від 07.08.1998 року на підставі ч.1, 2 ст.215, ст.330 ЦК України.

Представник Міністерства промислової політики України в судове засідання не зявився, проте надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги Заступника Прокурора Рівненської області підтримав в повному обсязі.

Ухвалами від 09.11.2010 року та від 17.11.2010 року судом від позивача Міністерства промислової політики України витребовувалися додаткові докази, а саме справу з корпоратизації та документи, які підтверджують право державної власності на об'єкт незавершеного будівництва дитячого садка. Позивачем ухвали від 09.11.2010 року та від 17.11.2010 року отримано, що підтверджується поштовими повідомленнями №915 та № 277.

На виконання вимог ухвали господарського суду Рівненської області від 17.11.2010 року Міністерство промислової політики надало копію Наказу Мінмашпрому України від 30.03.1994 року №467, копію Наказу Мінмашпрому України від 30.03.1994 року №467-А та акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Рівнесільмаш»від 26.03.1994 року, крім того, Мінпромполітики зазначило, що у міністерства відсутня додаткова інформація чи інші докази, які мають відношення до предмету спору.

Відповідач-1 ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім.академіка ОСОБА_2»позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов від 20.05.2009 року №20-05/1 (т.1, а.с.59-62; т.2 а.с.109-111). Зокрема, зазначає, що відповідно до плану розміщення акцій ВАТ «Рівнесільмаш»до переліку обєктів, залишкова вартість яких не включена до статутного фонду, включено проектні роботи ОДС, відновною вартістю 6,3 тис.грн., що неможливо ототожнювати з предметом продажу договору від 07.08.1998 року, тобто обєктом незавершеного будівництва приміщення дитячого садка на 320 місць. Факт передачі обєкта нерухомого майна Рівненському економіко-гуманітарному інституту підтверджується актом передачі від 10.08.1998 року.

Окрім того, Фонд державного майна України, який на день укладення договору від 07.08.1998 року, також здійснював функції управління та розпорядження державною власністю, листом від 01.10.1997 року №10-17-9218 не заперечував проти реалізації основних фондів ВАТ «Рівнесільмаш», які згідно з листом Мішмашпрому України №707 від 28.02.1997 року не можуть використовуватися за безпосереднім призначенням та зазначених у листі №2899 від 09.07.1997 року, якщо це буде оформлено відповідно до чинного законодавства України та не призведе до зменшення статутного фонду товариства. Просить в позові відмовити.

Відповідач-2 - ВАТ «Рівнесільмаш»позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві від 19.05.2009 року №399 (а.с.53-54). Зазначає, що ВАТ «Рівнесільмаш»створено шляхом корпоратизації заводу сільськогосподарського машинобудування «Рівнесільмаш». До статутного фонду товариства не ввійшли деякі обєкти незавершеного будівництва, технічний проект мікрорайону та ряд проектно-вишукувальних робіт по обєктах цього мікрорайону, в т.ч. і проектно-вишукувальні роботи ОДС, відновною вартістю 6,3 тис.грн.. Незавершене будівництво дитячого садка на 320 місць у переліку обєктів, які не ввійшли до статутного фонду товариства, не значиться. Зазначене майно входило до статутного фонду та було власністю ВАТ «Рівнесільмаш».

Окрім того, відповідач-2 зазначає, що регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області неодноразово проводилися перевірки використання та збереження державного майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш». Так, згідно з актом перевірки від 23.05.2006 року підтверджено наявність державного майна, зокрема, проектно-вишукувальних робіт.

Відповідачем-2 заявлено про застосування строку позовної давності у звязку з подачею позовної заяви позивачем з пропущенням строку та відсутністю клопотання про його поновлення. При цьому, зазначає, що прокуратурі Рівненської області про стан використання та збереження державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш», було відомо ще у березні 2004 року, що підтверджується довідкою контрольно-ревізійного відділу в Рівненському районі від 22.03.2004р. № 15-25/6, складеною за результатами перевірки ВАТ «Рівнесільмаш», проведеною відповідно до звернення прокуратури Рівненської області (а.с.88, 105).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення ФДМУ у Рівненській області зазначає, що корпоратизація ВАТ «Рівнесільмаш»здійснювалась відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств». Інвентаризація і оцінка вартості майна проводилась комісією з корпоратизації, створеною наказом Мінмашпрому, яким в подальшому було затверджено акт оцінки вартості майна заводу «Рівнесільмаш». Подальша приватизація підприємства здійснювалась центральним апаратом ФДМУ. Регіональному відділенню ФДМУ по Рівненській області у 2004 році було доручено забезпечити продаж акцій ВАТ «Рівнесільмаш».

Незавершене будівництво ОДЗ не включено до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»та є державною власністю, що підтверджується актом оцінки цілісного майнового комплексу заводу «Рівнесільмаш», затвердженого першим заступником Міністра Мінмашпрому 26.03.1994 року та планом розміщення акцій ВАТ «Рівнесільмаш». Згідно з Положенням про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, господарське товариство не має права продавати, списувати чи ліквідовувати державне майно без дозволу органу управління.

Окрім того, відповідно до спільного наказу ФДМУ та Мінекономіки України від 19.05.1999 року № 908/68 управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі здійснюють державні органи приватизації, які визначають відповідний спосіб управління державним майном. Господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних фондів, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Енерго Еко Консалтінг» у відзиві на позов позовні вимоги заперечує, оскільки на момент укладення договору від 07.08.1998 року ВАТ «Рівнесільмаш»був власником обєкту незавершеного будівництва дитячого садка на 320 місць у відповідності з Планом розміщення акцій ВАТ «Рівнесільмаш», узгодженим з Міністерством машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України та затвердженим Фондом Державного майна України, та п.15 Положення про порядок корпоратизації підприємств. Відтак, ВАТ «Рівнесільмаш»згідно з умовами ст.4 Закону України «Про власність»не повинен був погоджувати продаж власного майна ні з Міністерством, ні з Фондом державного майна України. Просить в позові відмовити (т.1 а.с.85-87).

Заслухавши пояснення прокурора, представників відповідачу-1 та відповідачу-2, третіх осіб, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Рівнесільмаш»створено наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 30 березня 1994 року №467а шляхом корпоратизації заводу сільськогосподарського машинобудування «Рівнесільмаш».

Порядок проведення корпоратизації підприємств визначено Положенням про порядок корпоратизації підприємств, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 року №508.

Відповідно до п.11 Положення про порядок корпоратизації підприємств засновник у тижневий термін розглядає і затверджує акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що підлягає корпоратизації, і в десятиденний термін приймає рішення про створення відкритого акціонерного товариства та затверджує його статут.

Наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 30 березня 1994 року №467 було затверджено акт інвентаризації майна і акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу заводу сільськогосподарського машинобудування «Рівнесільмаш», згідно з яким до обєктів незавершеного будівництва включено проектно-вишукувальні роботи ОДС відновною вартістю 6,3 тис.крб. (т.1 а.с.117, 14-17).

Згідно з п.8 Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств»від 15.06.1993 року №210/93 засновники відкритих акціонерних товариств після прийняття рішення про їх приватизацію передають акції цих товариств державним органам приватизації в порядку, визначеному Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України.

11 липня 1995 року головою Фонду державного майна України затверджено План розміщення акцій ВАТ «Рівнесільмаш», який узгоджено 26.12.1994 року засновником - Міністерством машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України та відповідно до розділу III якого до переліку обєктів, залишкова вартість яких не включена до статутного фонду, до обєктів незавершеного будівництва включено проектні роботи ОДС відновною вартістю 6,3 тис.крб. (т.1 а.с.12-13).

Тобто до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»не увійшли проектно-вишукувальні роботи оздоровчого дитячого санаторію, що підтверджується і витягом з реєстру державного майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»(т.1 а.с.48).

Предметом Договору від 07.08.1998 року, укладеного між ВАТ «Рівнесільмаш»та Рівненським економіко-гуманітарним інститутом, є обєкт незавершене будівництво дитячий садок на 320 місць вартістю пять тисяч гривень.

Суд вважає, що прокурором належними доказами не доведено, що «проектні роботи ОДС»(«проектно-вишукувальні роботи ОДС») і предмет Договору від 07.08.1998 року - обєкт незавершене будівництво дитячий садок на 320 місць є тотожними поняттями, виходячи з такого.

Проектні роботи це роботи, які пов'язані зі створенням проектної документації для будівництва (Державними будівельними нормами України «Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва. ДБН А.2.2-3-2004», затвердженими наказом Держбуду України від 20 січня 2004 р. № 8). Законодавство не дає чіткого тлумачення терміну «проектно-вишукувальні роботи». Вишукування науково-технічна діяльність із дослідження властивостей обєктів середовища, що передбачає роботи з отримання вихідних даних (науково-технічної продукції, інформації) для прийняття оптимальних рішень (Державні будівельні норми України ДБНА.2.2-1-2008). Роботи це будь-яка виробнича, науково-дослідна, проектна, конструкторська та інша аналогічна діяльність (п.2 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію та проведення торгів (тендерів) у сфері державних закупівель (робіт, послуг)»від 28.06.1997 року №694).

Прокурор у позовній заяві зазначає, що між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір купівлі-продажу обєкта нерухомого майна.

Обєкт нерухомого майна - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Відтак, «проектні роботи ОДС»(«проектно-вишукувальні роботи ОДС»), що не увійшли до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»та обєкт нерухомого майна - незавершене будівництво дитячий садок на 320 місць, що є предметом Договору від 07.08.1998 року, не являються тотожними поняттями.

З огляду на вищевказане до переліку обєктів, залишкова вартість яких не включена до статутного фонду включено проектні роботи ОДС, а не обєкт нерухомого майна незавершене будівництво приміщення дитячого садка.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про господарські товариства»товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

Пунктом 15 Положення про порядок корпоратизації підприємств передбачено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов'язків корпоратизованого підприємства.

Таким чином, обєкт нерухомого майна - незавершене будівництво дитячий садок на 320 місць увійшов до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність»(у редакції на момент укладення Договору від 07.08.1998 року) власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

На момент укладення Договору від 07.08.1998 року здійснення функцій з управління майном, що є у загальнодержавній власності, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про управління майном, що є у загальнодержавній власності»від 15.12.1992 року №8-92 було покладено на Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України.

Матеріалами справи підтверджується звернення ВАТ «Рівнесільмаш»до Мінмашпрому України та Фонду державного майна України про надання дозволу на вилучення обєктів зі статутного фонду товариства, зокрема:

- Мінмашпром України у листі від 28.02.1997 року №707 не заперечив проти вилучення зі статутного фонду товариства обєкту, що не може використовуватися за безпосереднім призначенням, у разі узгодження цього питання з Фондом державного майна України (т.1 а.с.130);

- Фонд державного майна України у листі від 01.10.1997 року № 10-17-9218 не заперечив проти реалізації основних фондів товариства, які згідно з листом Мінмашпрому України №707 від 28.02.1997 року не можуть використовуватися за безпосереднім призначенням та зазначені у листі №2899 від 09.07.1997 року, якщо це буде оформлено відповідно до чинного законодавства України та не призведе до зменшення статутного фонду товариства (а.с.62).

09 грудня 1997 року ВАТ «Рівнесільмаш»листом за №3587 звернувся до ФДМ України про надання дозволу на реалізацію основних фондів, зокрема, незавершеного будівництва дитячого садка на 330 місць, оскільки дані обєкти не мають закінченого будівельного циклу, внаслідок чого під дією атмосферних опадів піддаються руйнації; коштів для продовження будівництва та власних коштів для утримання недіючих обєктів у ВАТ «Рівнесільмаш відсутні. Вказаний лист отримано Фондом державного майна України, що підтверджується штампом вх.№ 1356/14662 від 11.12.1997 року, однак, залишено останнім без письмової відповіді (т.1 а.с.129).

17 липня 1998 року судовим виконавцем ОСОБА_6 у процесі примусового виконання наказу арбітражного суду від 16.06.1998 року, виконавчих листів Рівненського міського суду на загальну суму стягнення 33164,17 грн., було складено Акт опису майна ВАТ «Рівнесільмаш», в якому, зокрема, під № 2 зазначено незавершене будівництво дитячого садка (будівництво цегляне, без оздоблювальних робіт, столярки) з грошовою оцінкою - 5000,00 грн. (т.1 а.с.64).

07 серпня 1998 року між Відкритим акціонерним товариством "Рівнесільмаш" (надалі - продавець, відповідач-2) та Рівненським економіко-гуманітарним інститутом (надалі - покупець, відповідач-1) укладено договір продажу (надалі - Договір від 07.08.1998 року), відповідно до п.1 якого продавець продає, а покупець купує обєкт незавершене будівництво дитячий садок на 320 місць. Вартість обєкта - пять тисяч гривень (т.1 а.с.8).

Факт передачі ВАТ «Рівнесільмаш»майна - незавершеного будівництва дитячого садка на 320 місць в смт.Квасилів Рівненському економіко-гуманітарному інституту підтверджується актом передачі від 10.08.1998 року (т.1 а.с.65).

ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім.академіка ОСОБА_2»є правонаступником Рівненського економіко-гуманітарного інституту.

Відповідно до ст.41 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), чинного на момент укладення Договору від 07.08.1998 року, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Згідно зі ст.48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Натомість, суд вважає, що прокурором належними доказами не обгрунтовано невідповідність Договору від 07.08.1998 року вимогам закону.

Прокурором у позовній заяві від 27.02.2009 року №05-156вих-09 до правовідносин, які виникли на підставі Договору від 07.08.1998 року неправомірно застосовано положення Цивільного кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 216 ЦК УРСР зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, факт виконання сторонами своїх зобовязань за Договором від 07.08.1998 року підтверджується актом передачі від 10.08.1998 року, тому на підставі ст.216 ЦК УРСР зобовязання відповідача-1 та відповідача-2 за Договором від 07.08.1998 року є такими, що припинилися 10 серпня 1998 року. Відтак, правовідносини сторін за Договором від 07.08.1998р. регулюються Цивільним кодексом УРСР (1963 року).

Відповідно до положень ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У Постанові Вищого господарського суду України від 13.09.2010 року у справі №12/62 зазначено, що вирішуючи спір, господарський суд не звернув уваги на приписи правових норм та належні докази щодо майна, зокрема незавершеного будівництва дитячого садка на 320 місць, яке в процесі корпоратизації увійшло до статутного фонду відповідача ВАТ «Рівнесільмаш»не досліджував.

Згідно п.2 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 року №508 (далі - Положення) у двотижневий термін з моменту початку корпоратизації, визначеного відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 15 червня 1993 року «Про корпоратизацію підприємств», керівник підприємства подає засновникові відкритого акціонерного товариства (далі - засновник) пропозиції про персональний склад комісії з корпоратизації (далі - комісія). До складу комісії включаються на паритетних засадах представники засновника, банківської установи, що обслуговує підприємство, відповідного органу приватизації, трудового колективу підприємства, що корпоратизується, місцевої державної адміністрації. У разі проведення корпоратизації державних підприємств, закритих акціонерних товариств, що займають монопольне становище на ринку, виробничих і науково-виробничих об'єднань, правовий статус яких раніше не був приведений у відповідність з чинним законодавством, до складу комісії включається представник Антимонопольного комітету. За рішенням засновника до складу комісії можуть включатися також представники інших органів та організацій. Засновник у тижневий термін затверджує склад комісії. На час роботи в комісії за її членами зберігається місце роботи і середньомісячний заробіток.

Згідно п.10 Положення комісія готує і подає засновнику у двомісячний термін з дня затвердження її складу акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що підлягає корпоратизації, проект плану розміщення акцій та проект статуту відкритого акціонерного товариства, розроблений відповідно до Закону України «Про господарські товариства», з урахуванням вимог, передбачених Указом Президента України «Про корпоратизацію підприємств».

Згідно п.16 Положення розмір статутного фонду відкритих акціонерних товариств, створених відповідно до цього Положення, визначається за діючою Методикою оцінки вартості об'єктів приватизації та оренди.

Листом №20/4-3-504 від 23.11.2007 року Міністерство промислової політики України на запит Прокуратури Рівненської області від 01.11.2007 року №07(05)-156с-07 щодо надання відомостей про незавершене будівництво дошкільного закладу і басейну, яке увійшло чине увійшло до статутного фонду ВАТ «Рівнесільмаш»повідомило, що згідно з наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 року №41 документи про приватизацію (корпоратизацію) підприємств загальнодержавної та комунальної власності ( п.1302 Переліку типових документів) повинні постійно зберігатись на підприємстві.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України ухвалами господарського суду Рівненської області від 09.11.2010 року та 17.11.2010 року від Міністерства промислової політики України витребовувалися додаткові докази, а саме справу з корпоратизації та документи, які підтверджують право державної власності на об'єкт незавершеного будівництва дитячого садка.

На виконання вимог ухвали господарського суду Рівненської області від 17.11.2010 року Міністерство промислової політики надало наявні в матеріалах справи копію Наказу Мінмашпрому України від 30.03.1994 року №467, копію Наказу Мінмашпрому України від 30.03.1994 року №467-А та акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Рівнесільмаш»від 26.03.1994 року, крім того Мінпромполітики зазначило, що у міністерства відсутня додаткова інформація чи інші докази, які мають відношення до предмету спору.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарських суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини,я ік мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до положень ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У позовній заяві позивач зазначає, що договір від 07.08.1998 року укладений з порушенням вимог цивільного законодавства, оскільки обєкт продажу не увійшов до статутного ВАТ «Рівнесільсмаш»та є державною власністю, проте всупереч вимогам чинного законодавства позивачем не надано суду належних та допустимих доказів вищевказаних обставин, відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписано «10» січня 2011 року