Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"09" липня 2010 р. № 4/269

Суддя Лозинська І.В. , розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брусилів Продукт" (смт. Брусилів)

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Полтава)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 11.04.2008р. та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

"06" липня 2010р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Брусилів Продукт" (смт. Брусилів) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Полтава) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 11.04.2008р. та визнання права власності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 46 ГПК України встановлено, що державне мито сплачується в дохід Державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

На цей час розмір державного мита, порядок сплати державного мита встановлені Декретом Кабінету Міністрів України від 21.03.93 № 7-93 "Про державне мито" та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року №15 ( з наступними змінами та доповненнями) ( далі - Інструкція № 15).

Розмір ставок державного мита державного мита визначений у ст. 3 Декрету із позовних заяв як майнового характеру, так і немайнового, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру.

Більш детально порядок сплати державного мита врегульовано Інструкцією №15, і зокрема.

У п.п. 81- 84 Інструкції № 15 зазначається, що при здійсненні контролю за дотриманням чинного порядку справляння державного мита та повноти і своєчасності внесення його до бюджету перевіряється правильність оформлення документу про сплату мита, зокрема, чи є в платіжних документах дані, що підтверджують сплату мита по тій справі, до якої доданий документ, і зарахування його до бюджету.

У зв'язку з цим, у п. 5 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Роз'яснення) зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява) оплачується державним митом.

Позивач як доказ сплати державного мита надав платіжне доручення від 17.05.2010р. №304.

У графі "призначення платежу" платіжного доручення зазначено "Держмито за розгляд справи у господарському суді", тобто відсутні відомості про позовну заяву (за позовом кого, до кого, предмет спору), по якій сплачено державне мито.

Згідно з ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.03.93 № 7-93 "Про державне мито" сплачене державне мито підлягає поверненню, зокрема, у випадку повернення заяви без розгляду.

Таким чином, позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про видачу відповідної довідки на повернення сплаченого мита.

Окрім того, слід звернути увагу заявника, що позовну заяву підписано посадовою особою без зазначення її прізвища.

Згідно ч. 3. ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 1, 4, ч.1 ст. 63 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 33 аркушах, в тому числі платіжні документи №№ 304, 305 від 07.05.2010 р.

Суддя Лозинська І.В.