Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "02" листопада 2010 р. Справа № 4/902

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Тимошенко О.М.

при секретарі Кудряшовій М.І.

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 06.07.10)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 12.10.10)

від ДВС ОСОБА_3 (довіреність від 19.04.10)

розглянув у судовому засіданні в м.Житомирі скарги Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" на дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Забудовник" (м. Житомир)

до Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" (м. Житомир)

про стягнення 991712,74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.09.09, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.04.10 та постановою Вищого господарського суду України від 10.08.10, вирішено стягнути з Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Забудовник" 790798,17грн. основного боргу за виконані будівельно-монтажні роботи, 157107,95грн. інфляційних втрат, 46545,04грн. 3% річних, 5000,00грн. витрат по оплаті експертного дослідження, 10159,13грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Всього стягнуто - 1009728,29 грн.

На виконання рішення суду видано наказ.

30.08.10 від Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" (далі боржник) надійшла скарга на дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (далі відділ ДВС), в якій боржник просить:

- поновити строк оскарження дій відділу ДВС;

- зупинити виконавче провадження;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 28.05.10 про стягнення з боржника виконавчого збору та скасувати вказану постанову;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 14.06.10. про накладення арешту на кошти боржника та скасувати вказану постанову;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 13.07.10 про накладення арешту на кошти боржника та скасувати вказану постанову.

29.09.10 від боржника надійшла скарга на дії відділу ДВС, в якій боржник просить:

- поновити строк оскарження дій відділу ДВС;

- зупинити виконавче провадження;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 07.09.10 про накладення арешту на кошти боржника та скасувати вказану постанову.

29.09.10 від боржника надійшла скарга на дії відділу ДВС, в якій боржник просить:

- поновити строк оскарження дій відділу ДВС;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 25.08.10 про привід та скасувати вказану постанову.

11.10.10 від боржника надійшла скарга на дії відділу ДВС, в якій боржник просить:

- поновити строк оскарження дій відділу ДВС;

- зупинити виконавче провадження;

- визнати неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 19.08.10 про внесення процесуальних змін до документу та скасувати вказану постанову.

Обгрунтовуючи скарги боржник зазначає, що оскаржувані постанови винесені державним виконавцем з порушенням вимог закону, не були направлені боржнику у встановленому порядку. Про їх існування боржник дізнався ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, тому ставить питання про поновлення строку їх оскарження.

Скарги боржника об'єднані для розгляду в одному провадженні.

В судовому засіданні представник боржника вимоги скарг підтримав.

Представник відділу ДВС надав письмовий відзив, в якому не визнає скарги, зазначає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням вимог закону, просить відмовити в задоволенні скарг.

Представник стягувача підтримує позицію відділу ДВС, просить відмовити в задоволенні скарг.

В судовому засіданні 20.10.10 та 26.10.10 оголошувалась перерва відповідно до 26.10.10. та до 02.11.10.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, копія якого долучена до матеріалів судової справи, господарський суд приходить до наступного висновку.

Постановою державного виконавця відділу ДВС від 21.05.10 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду №4/902 та надано боржнику строк для добровільного виконання до 29.05.10 включно. (том 9 а.с.107)

Відповідно до ст. 24 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження" в постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Дійсно, державним виконавцем порушено вимоги закону щодо строку для добровільного виконання рішення, оскільки надано строк більше семи днів.

Разом з тим це порушення не може впливати на права та обов'язки боржника і призводить до добросовісного розуміння боржником того, що йому наданий строк для добровільного виконання рішення саме до 29.05.10.

Натомість, постановою державного виконавця від 28.05.10, тобто в період строку, наданого для добровільного виконання рішення, стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 100972,83 грн. (том 9 а.с.115). Вказана постанова винесена з порушенням частини 1 статті 46 закону України "Про виконавче провадження", яка вказує на те, що виконавчий збір стягується у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного виконання рішення.

В подальшому, постановою начальника відділу ДВС від 19.08.10 про внесення процесуальних змін до документу внесено зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.05.10, а саме, змінено "число надане боржнику для добровільного виконання виконавчого провадження 29.05.2010 року на 27.05.2010 року". Оскільки судом досліджується правомірність дій відділу ДВС на момент їх вчинення, то вказана постанова не має правового значення для вирішення скарги.

Постанова Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.03 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вказує на те, що предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. (пункт 13). У разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника (пункт 7)

За таких обставин господарський суд визнає неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 28.05.10 про стягнення з боржника виконавчого збору та визнає вказану постанову не дійсною.

Постановою державного виконавця від 28.05.10 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій стягнуто з боржника 19,75 грн. витрат на проведення виконавчих дій. (том 9 а.с.114)

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" під витратами на проведення виконавчих дій розуміються витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 30 ч.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішення розпочинається, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення.

В зв'язку з тим, що станом на 28.05.10 строк добровільного виконання рішення не закінчився постанова державного виконавця від 28.05.10 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій є незаконною.

Постановою державного виконавця від 14.06.10 про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти в межах 111020,86 грн., які знаходяться на належних боржнику рахунках. (том 9 а.с.124). В постанові зазначено, що вона винесена на виконання наказу господарського суду Житомирської області №4/902 від 19.05.10 про стягнення боргу на загальну суму 111020,86 грн. Натомість, наказ господарського суду №4/902, на виконання якого винесена вказана постанова, містить іншу загальну суму, яка підлягає стягненню з боржника (1009728,29 грн.). Таким чином вказана постанова винесена державним виконавцем не на виконання виконавчого документу, який прийнятий до виконання, отже дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 14.06.10. про накладення арешту на кошти боржника, є неправомірними, тому вимоги скаржника в цій частині підлягають задоволенню.

Постановою державного виконавця від 13.07.10 про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти в межах 1110720,86 грн., які знаходяться на належних боржнику рахунках. (том 9 а.с.146). В постанові зазначено, що вона винесена на виконання наказу господарського суду Житомирської області №4/902 від 19.05.10 про стягнення боргу на загальну суму 1110720,86 грн. Натомість, наказ господарського суду №4/902, на виконання якого винесена вказана постанова, містить іншу суму, яка підлягає стягненню з боржника (1009728,29 грн.).

Якщо вважати, що сума, яка визначена в цій постанові, є сумою чисел 1009728,29 грн. (сума за наказом), 100972,83 грн. (виконавчий збір), 19,75 грн. (витрати на виконавчі дії), то, як зазначено вище в цій ухвалі, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій є незаконними.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій є самостійним виконавчим документом. Разом з тим, в порушення вимог Додатку №3 до Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.99, в постанові державного виконавця від 13.07.10 про арешт коштів боржника не вказано резолютивну частину цих виконавчих документів.

З урахуванням викладеного господарський суд визнає неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 13.07.10 про накладення арешту на кошти боржника та визнає вказану постанову не дійсною.

З цих же підстав господарський суд визнає неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 07.09.10 про арешт коштів боржника. (том 10 а.с.205) та визнає цю постанову не дійсною.

Постановою державного виконавця від 25.08.10 про привід постановлено провести 31.09.10 примусовий привід директора та головного бухгалтера КП "Житомирбудзамовник" до відділу ДВС. (том 10 а.с.127). Постанова мотивована тим, що боржник не виконав рішення суду, відмовився отримати будь-яку документацію, в тому числі і виклики посадових осіб.

В постанові не наведено коли саме посадові особи боржника викликались до відділу ДВС і не з'явились на виклик, тобто відсутні мотиви для застосування приводу.

Натомість, в матеріалах виконавчого провадження міститься акт державного виконавця від 25.08.10, з якого вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконання наказу №4/902 встановлено, що "при спробі вручити 4 вимоги державного виконавця за вих. №53215/9 в канцелярії установи боржника відмовилися прийняти дані вимоги…" (том 10 а.с.124)

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право викликати громадян та посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Отже привід може бути застосований лише у разі неявки боржника на виклик державного виконавця. Натомість, з акту державного виконавця від 25.08.10 не вбачається, що державний виконавець намагався вручити боржнику саме виклик директора та бухгалтера.

Крім того, акт не містить підпису боржника або напису державного виконавця про відмову боржника підписати акт.

Крім того, як вбачається з 4-х вимог державного виконавця №53215/9, про які йдеться мова в акті від 25.08.10, державний виконавець вимагав від директора та головного бухгалтера з'явитись до відділу ДВС для дачі пояснень не пізніше наступного дня з моменту отримання цих вимог. (том 10 а.с.117-120)

Таким чином, якщо вважати що ці вимоги боржник мав отримати 25.08.10 (дата складання акту), то особи, зазначені у вимогах повинні були з'явитись до відділу не пізніше 26.08.10, отже тільки 27.08.10 державний виконавець мав право виносити постанову про привід.

З огляду на викладене господарський суд визнає неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням постанови від 25.08.10 про привід та визнає цю постанову не дійсною.

Постановою начальника відділу ДВС від 18.09.10 про внесення процесуальних змін до документу постановлено "Внести зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2010 року, а саме: замінити число надане боржнику для добровільного виконання виконавчого провадження 29.05.2010 року на 27.05.2010 року. (том 10 а.с.123)

Вказана постанова винесена з грубим порушенням закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством не передбачено право начальника відділу ДВС вносити зміни до постанови державного виконавця, отже начальник відділу ДВС вийшов за межі наданих йому повноважень.

Слід зазначити, що дійсно, відповідно до пункту 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.99, керівник органу державної виконавчої служби з власної ініціативи або за заявою сторін виконавчого провадження може виправити допущені в процесуальних документах, винесених державним виконавцем, який йому безпосередньо підпорядкований, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься постанова. Однак виходячи з назви та змісту постанови начальника відділу ДВС від 18.09.10 ця постанова не є постановою про виправлення граматичних чи арифметичних помилок.

Враховуючи викладене господарський суд визнає неправомірними дії відділу ДВС, пов'язані з винесенням начальником відділу ДВС постанови від 18.09.10 про внесення процесуальних змін до документу та визнає цю постанову не дійсною.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник був своєчасно повідомлений про винесення державним виконавцем та начальником відділу ДВС вищевказаних постанов, які є предметом скарг. До суду не представлено інших доказів, які б свідчили про таке повідомлення боржника. Боржник повідомив, що про вказані постанови боржнику стало відомо під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. За таких обставин господарський суд відновлює строк оскарження дій відділу ДВС.

Виходячи зі змісту ст. 121-2 ГПК України вимоги скаржника про зупинення виконавчого провадження, які викладені у скаргах, розцінюються судом як клопотання в межах скарги, які направлені на забезпечення вимог викладених у скарзі щодо визнання неправомірними дій відділу ДВС. Клопотання про зупинення виконавчого провадження задоволенню не підлягають, оскільки при наявних обставина місцевий господарський суд не наділений повноваженнями щодо зупинення виконавчого провадження.

Крім того, від боржника 01.11.10 надійшло клопотання, в якому боржник просить направити повідомлення до правоохоронних органів щодо кримінально карних дій працівників відділу ДВС. Господарський суд не вбачає ознак злочину в діях працівників відділу ДВС, тому відхиляє клопотання.

В цьому ж клопотання боржник просить вилучити матеріали виконавчого провадження, притягти винних осіб до відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України та Законом України "Про боротьбу з корупцією". Клопотання є безпідставним, так як господарський суд не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скарги Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" на дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції задовольнити.

Відновити Комунальному підприємству "Житомирбудзамовник" строк оскарження дій Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 28.05.10 про стягнення з боржника виконавчого збору та визнати вказану постанову не дійсною.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 14.06.10. про накладення арешту на кошти боржника та визнати вказану постанову не дійсною.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 13.07.10 про накладення арешту на кошти боржника та визнати вказану постанову не дійсною.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 07.09.10 про накладення арешту на кошти боржника та визнати вказану постанову не дійсною.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 25.08.10 про привід та визнати вказану постанову не дійсною.

Визнати неправомірними дії Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, пов'язані з винесенням постанови від 19.08.10 про внесення процесуальних змін до документу та визнати вказану постанову не дійсною.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу