ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

"26" травня 2010 р. Справа № 32/6-10-1075

За заявою боржника ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства (Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Леніна, 9; )

про визнання банкрутом

Суддя Грабован Л.І.

Представники сторін:

від заявника(боржника): ОСОБА_2 за довіреністю №16 від 22.04.2010р.;

СУТЬ СПОРУ: про визнання банкрутом

Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства банкрутом у зв`язку з неспроможністю товариства сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 15 224,58 грн. та недостатністю майна для повного задоволення вимог кредитора у порядку ст.51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою суду від 05.03.2010р. порушено провадження у справі №32/6-10-1075 про визнання банкрутом ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства у порядку ст. 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

29.03.2010Р. та 20.05.2010р. заявником до суду надані додаткові пояснення по справі.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно постанови загальних зборів членів ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства №8 від 11.10.2005р. членами товариства постановлено ліквідувати товариство, створити ліквідаційну комісію, установити строк для ліквідації протягом шести місяців, установити строк для прийняття претензій кредиторів протягом двох місяців з моменту опублікування оголошення про ліквідацію у офіційному друкованому органі, передати на затвердження загальних зборів членів товариства проміжний ліквідаційний та ліквідаційний баланси ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства.

Відповідно до постанови загальних зборів членів ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства №3 від 11.10.2005р. призначено членів ліквідаційної комісії у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, якх зобовязано провести усі необхідні заходи щодо ліквідації товариства.

Частина 4 ст. 105 Цивільного кодексу України встановлює, що комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Згідно витягу з Бюлетеня державної реєстрації №36 2005 рік та ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про знаходження підприємства у стані припинення.

Згідно ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 60 Господарського кодексу України ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб'єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання. Ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Не зважаючи на те, що заявником не було проведено повної інвентаризації майна боржника та не було затверджено реєстру виявлених вимог кредиторів, ним було складено баланс станом на 31.12.2005р., звіт про фінансові результати за 2005 рік та проміжний баланс станом на 11.01.2006р., з яких вбачається, що підприємство вело збиткову діяльність, здійснювало погашення вимог кредиторів, однак виявлені пасиви боржника значно перевищували його активи.

Частиною 3 ст. 110 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо вартості майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Статтею 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Проте, ліквідаційна комісія ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства вже після закінчення строку на проведення ліквідаційних заходів, встановленого у постанові загальних зборів членів товариства №8 від 11.10.2005р., продовжувала самостійно здійснювати списання основних засобів виробництва, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка від 31.12.2005р., акт №1 від 23.02.2006р., акт №1 та №2 від 02.07.2007р., акт №1 від 30.06.2008р.; реалізовувати обєкти нерухомості за період з 2005р. по 2008 рік, про що свідчить розгорнута довідка Районного бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості №85 від 26.04.2010р.; отримувати строкову зворотну матеріальну допомогу для погашення заборгованості, що підтверджено постановою правління Одеської облспоживспілки №125 від 03.07.2007р., договором безпроцентної позики від 03.07.2007р. та видатковим касовим ордером від 10.07.2008р.; реалізовувати обладнання, що засвідчене накладними та прибутковими касовими ордерами за 2005-2007р.р.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ліквідаційною комісією ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства здійснювались розрахунки з кредиторами навіть після прийняття рішення про звернення до господарського суду Одеської області із заявою про визнання товариства банкрутом (26.02.2010р.), що підтверджується різницею (у бік зменшення) кредиторської заборгованості, вказаної у списку станом на 24.02.2010р. (67 521,75 грн.) та реєстрі станом на 04.03.2010р. (04.03.2010р.), хоча у звіті про фінансові результати діяльності ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства за 2009 рік та декларації з податку на прибуток за 2009 рік відображено повну відсутність ведення товариством комерційної діяльності.

Також, суд звертає увагу заявника, що рішення про звернення до господарського суду Одеської області із заявою про визнання товариства банкрутом, оформлене протоколом загальних зборів членів ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства від 26.02.2010р., приймалось не на підставі затвердженого проміжного та ліквідаційного балансів, а до баланс товариства станом на 24.02.2010р. не додано жодного акту інвентаризації майна товариства.

Положення Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Цивільного та Господарського кодексів України зобовязують боржника разом із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство зі застосуванням ст. 51 Закону надати суду: НАЛЕЖНІ докази опублікування в засобах масової інформації відомостей про припинення боржника та про порядок і строк предявлення кредиторами вимог до боржника; докази складання ліквідаційною комісією проміжного балансу з відомостями про склад майна боржника, про перелік предявлених кредиторських вимог та про результати їх розгляду; докази проведення ліквідаційною комісією оцінки майна боржника; докази повідомлення ліквідаційною комісією податкового органу про ліквідацію товариства; рішення ліквідаційної комісії про неможливість боржника задовольнити виявлені вимоги кредиторів у повному обсязі та звернення до господарського суду; докази, що підтверджують наявність заявленої кредиторської заборгованості.

Даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 11.06.2008р. по справі № 32-24-2/17-08-437.

Згідно ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При досліджені наданих заявником документів, судом встановлено, що ліквідаційною комісією ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства при поданні заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не дотримано вимог законодавства.

Таким чином, суд вважає, що 04.03.2010р. Вилківське районне риболовецьке споживче товариство безпідставно звернулось до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою передбаченою ст. 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, оскільки, на той час заявником не було дотримано загального порядку ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч.36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 18 грудня 2009 року „Про судову практику в справах про банкрутство у разі коли, законом не врегульовано подальший перебіг провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство, судам слід припиняти провадження у справі про банкрутство на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 11 ч.1 ст. 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

Вказана позиція викладена, зокрема у постанові Вищого господарського суду України від 30.03.32010р. по справі №Б-13/200.

Оскільки, підстави для розгляду справи про банкрутство ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства зі застосуванням Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом відсутні, господарський суд припиняє провадження по справі №32/6-10-1075.

Керуючись ч.7 ст. 12, п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 68, п.11 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі №32/6-10-1075 про банкрутство боржника визнання банкрутом ОСОБА_1 районного риболовецького споживчого товариства ( ) припинити.

2.Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів та скасувати заходи до забезпечення вимог кредиторів, вжиті ухвалою суду від 04.03.2010р.

Копію ухвали надіслати: заявнику (боржнику), державному органу з питань банкрутства, державному реєстратору ОСОБА_1 районної державної адміністрації, до ВДВС у Кілійському районі Одеської області.

Суддя Грабован Л.І.