донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.11.2010 р. справа №18/98

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Мясищева А.М.

Суддів: Алєєвої І.В., Москальової І.В.

При секретарі: Жильцовій О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 по дов.;

від відповідача: ОСОБА_2 по дов.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 кооперативу Ювілейний м. Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 16.08.10р.

у справі № 18/98 (суддя Овсяннікова О.В.)

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 м. Маріуполь Донецької області

до відповідача ОСОБА_3 кооперативу Ювілейний м. Маріуполь Донецької області

про стягнення 30669,10грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.08.10р. у справі № 18/98 (суддя Овсяннікова О.В.) стягнуто з Житлово будівельного кооперативу „Ювілейний м. Маріуполь Донецької області на користь Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 м. Маріуполь Донецької області 13969,10 грн. боргу, 1175,40 грн. інфляційних. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що 15.09.2008р. сторонами укладений договір № 11/2008Е, згідно з яким замовник (відповідач) доручив, а виконавець (позивач) прийняв на себе зобовязання провести електромонтажні роботи по заміні автоматики у ВРУ для замовника за адресою: м. Маріуполь, б. Комсомольський, 20.

Позивачем договірні зобовязання з виконання робіт та прийняття таких робіт відповідачем шляхом підписання акту виконаних робіт виконані належним чином. Однак, відповідач свої зобовязання за договором виконав не у повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 13969,10грн. Належних доказів погашення заборгованості відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Внаслідок неналежного виконання грошового зобовязання позивачем нараховані інфляційні за період з травня 2009 р., але судом першої інстанції встановлено, що фактично вони підлягають нарахуванню з червня 2009 р. у сумі 1175,40 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ці вимоги не доведені і документально не підтверджені.

Оскаржуючи рішення господарського суду, відповідач просить його скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю рішення господарського суду Донецької області та його прийняттям з порушенням норм матеріального права.

В оскаржуваному рішенні вказано, що підставою для стягнення суми боргу є додаткова угода № 1, за якою сторони визначили додаткові роботи в підїздах житлового будинку № 20 по б. Комсомольському м. Маріуполя. Однак, означена додаткова угода не укладалась зі сторони ЖБК Ювілейний, що підтверджується відсутністю печатки підприємства на вказаній додатковій угоді на місці підпису голови кооперативу ОСОБА_5 Цей факт просліджується з постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 17.03.09р., згідно якого ОСОБА_5 пояснила, що додаткова угода нею не укладалась.

Така угода не укладалась взагалі і не є дійсною через те, що на ній відсутня печатка кооперативу, яка б посвідчувала повноваження голови та виконання зобовязань самим кооперативом, а також дата підписання.

Зокрема, позивачем протягом розгляду справи у суді першої інстанції надавалися різні додаткові угоди одного змісту: одна була підписана ОСОБА_5 без прикладання печатки підприємства, інша з підписом ОСОБА_5 та ксерокопічною печаткою ЖБК Ювілейний. Оригінал зазначеної додаткової угоди у судове засідання позивачем не надавався.

Посилання судом першої інстанції на постанову від 17.03.10р., як на доказ фактичного виконання позивачем робіт, є невірними, адже вона була скасована 12.05.09р. прокуратурою Орджонікідзевського району м. Маріуполь, що підтверджується довідкою № 236/98ж-09.

Акт виконаних робіт, з боку ЖБК Ювілейний не підписувався, не містить найменування робіт та дати, що не може слугувати належним доказом прийняття робіт. Крім того, позивачем не надано доказів отримання відповідачем рахунку-фактури для оплати робіт на виконання умов договору.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила:

Між позивачем та ЖБК Ювілейний укладений договір № 11/2008Е від 15.09.2008р., згідно з яким замовник (відповідач) доручив, а виконавець (позивач) прийняв на себе зобовязання провести електромонтажні роботи по заміні автоматики у ВРУ для замовника за адресою: м. Маріуполь, б. Комсомольський, 20.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що загальна сума договору є договірною, обґрунтованою розрахунком і складає 3152,50 грн.

Оплата здійснюється на рахунок виконавця, згідно виставлених замовнику рахунків (п. 4.2 договору).

Замовник здійснює передплату за виставленим рахунком одразу після затвердження договірної ціни (п. 4.4 договору).

Кінцева оплата здійснюється після підписання сторонами акта здачі -приймання виконаних робіт (п. 4.5 договору).

Згідно п. 5.1 договору, він вступає в законну силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання зобовязань сторін за зазначеним договором.

Додатковою угодою № 1 до договору № 11/2008Е від 15.09.2008р. сторони визначили додаткові роботи по заміні силових кабелів, освітлювальної проводки, щітков та світильників у підїздах житлового будинку № 20 по б. Комсомольський у м. Маріуполі.

При цьому вартість робіт збільшена на 18499,60 грн. і склала 21652,10 грн. (п. 2 додаткової угоди).

У п. 3 додаткової угоди замовник зобовязався здійснити попередню оплату у сумі 4530,50 грн., а решту у сумі 13969,10 грн. після підписання акта здачі прийомки виконаних робіт.

Договір № 11/2008Е від 15.09.08р. та додаткова угода зі сторони замовника підписана головою кооперативу ОСОБА_5

Законодавством не передбачено, що зміна керівника кооперативу може бути підставою для скасування угод, укладених попереднім керівництвом.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, що підтверджується актом виконаних робіт № 02-2009Е, підписаним представниками сторін без заперечень.

З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи слідчого Орджонікідзевського РВ Маріупольського ГУ МВС України у Донецькій області від 30.05.09р. вбачається, що новий голова кооперативу ОСОБА_6 не погоджується з вартістю виконаних робіт, але підтверджує факт їх виконання у повному обсязі.

На виконання умов договору та додаткової угоди № 1, замовником сплачена виконавцю передплата у сумі 3152,50 грн. за договором та 4530,50 грн. за додатковою угодою, разом 7683,00 грн.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що кінцева оплата здійснюється після підписання сторонами акта здачі - приймання виконаних робіт. Оплата здійснюється на рахунок виконавця, згідно виставлених замовнику рахунків (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У звязку з тим, що строк оплати робіт не визначений, але в п. 4.2 договору передбачено, що оплата здійснюється на підставі виставлених замовнику рахунків, позивачем 05.06.2009р. рекомендованим листом надісланий відповідачу рахунок фактура № СФ 0000015 від 01.06.2009р. на суму 13969,10 грн. (ст.34, т.1).

Таким чином господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рахунок підлягав оплаті до 15.06.2009р.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 34 вказаного вище Кодексу встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки доказів сплати боргу відповідачем до матеріалів справи не подано, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що за ним налічується борг у сумі 13969 грн.

З розрахунку суми індексу інфляції, який міститься в матеріалах справи вбачається, що інфляція позивачем нараховується з 28.05.09р. по 01.06.10р. Однак граничним строком оплати є 15.06.2009р., тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що інфляційні можуть бути нараховані з червня 2009р. та підлягають стягненню у сумі 1175,40 грн. за період з червня 2009р. до червня 2010 р.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції правомірно визнав необгрунтованими, оскільки ці вимоги не доведені і документально та не підтверджені матеріалами справи.

Посилання скаржника на те, що ним було отримано від позивача рахунку - фактури для оплати робіт на виконання умов договору не може бути прийнято до уваги, оскільки належним доказом виставлення рахунків є докази направлення/отримання рахунків відповідачу.

Згідно п.п. 36, 78 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1155, доказом направлення листа є касовий чек, розрахункова квитанція, опис вкладення тощо. Згідно оригіналу фіскального чека № 3665 від 05.06.09р., на адресу відповідача рекомендованим листом направлено рахунок фактуру № СФ 0000015 від 01.06.2009р.

Посилання скаржника, що додаткова угода та акт виконаних робіт не укладались взагалі і не є дійсними через те, що на них відсутня печатка кооперативу, яка б посвідчувала повноваження голови та виконання зобовязань самим кооперативом, а також дата підписання не може бути прийнято до уваги, оскільки цей факт не підтверджений матеріалами справи.

З огляду на наведене рішення господарського суду відповідає матеріалам справи та приписам чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 103,104,105 ГПК України, судова колегія , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення господарського суду Донецької області від 16.08.10р. у справі №18/98 - залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя А.М.М`ясищев

Суддя І.В. Алєєва

Суддя І.В.Москальова

Надруковано прим.:

1 прим. позивачу;

1 прим. відповідачу ;

1 прим. - у справу;

1 прим. госп. суду;

1 прим. ДАГС.