ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"14" травня 2010 р.Справа № 10/26-445
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Тетильківці Шумського району Тернопільської області

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління держкомзему у Шумському районі, м. Шумськ вул. Українська ,59

до відповідача 1: Шумської районної державної адміністрації, м. Шумськ, вул. Українська, 59 Тернопільської області

Відповідача 2: Шумського комунального спеціалізованого лісогосподарського та мисливського підприємства "Волинь" , м. Шумськ, вул. Українська, 59 Тернопільської області

Відповідача 3: Державного підприємства "Тернопільський геодезичний центр", м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20а

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська регіональна філія Центру Державного земельного кадастру, м. Тернопіль, вул. Текстильна,18

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_2 - представника, довіреність № 255 від 02.03.10 р.;

Третьої особи: не прибув;

Відповідача 1: ОСОБА_3- завідувач юридичного сектору, довіреність, №02-409/7-7 від;

Відповідача 2: ОСОБА_4- лісничий Шумського КСЛМП "Волинь", доручення № 18 від 12.04.10 р.;

Відповідача 3: ОСОБА_5- юрисконсульт ДП "Тернопільгеодезцентр", доручення від 13.04.10 р.;

Третьої особи: ОСОБА_6В- Юрисконсульт ДП "Центр державного кадастру", довіреність № 407 від 04.01.10р.

В судовому засіданні представникам сторін розяснено процесуальні права і обовязки, передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з позовом до відповідача 1: Шумської районної державної адміністрації м. Шумськ, вул. Українська,59 Тернопільської області; Відповідача 2: Шумського комунального спеціалізованого лісогосподарського та мисливського підприємства "Волинь", м. Шумськ, вул. Українська,59 Тернопільської області; Відповідача 3: Державного підприємства "Тернопільський геодезичний центр", м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20а; Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська регіональна філія Центру Державного земельного кадастру, м. Тернопіль, вул. Текстильна,18; про визнання частково недійсним розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 15 березня 2005 року № 117 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і надання земельних ділянок у постійне користування", визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 296916, виданий 21 липня 2005 року Шумському КСЛМП "Волинь" на підставі розпорядження Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 15 березня 2005 року № 117; визнати недійсною державну реєстрацію державного акта на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 296916 від 21 липня 2005 року; стягнути з Відповідачів на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на розпорядження голови Шумської РДА від 10.02.2003р. ОСОБА_7, на підставі якого надано земельну ділянку площею 22,67 га, на умовах оренди строком на 5 років для ведення рибного господарства. Договір оренди укладений 10 лютого 2003 року; строк дії якого закінчився 10 лютого 2008 року.

Як вказує позивач, з метою внесення даної ділянки в базу даних автоматизованої системи ведення централізованого державного земельного кадастру, було укладено договір на виконання робіт по складанню кадастрового плану на земельну ділянку площею 10 га, на якій розташований ставок та ділянки площею 15,5 га, на якій знаходяться сажівки. Однак , у Тернопільській філії Центру ДЗК було виявлено, що на земельну ділянку площею 15,5 га, на якій розташовані сажівки, видано державний акт на право постійного користування Шумському КСЛМП "Волинь" для ведення лісового господарства та вважає, що даний Акт виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства та підлягає скасуванню.

У запереченнях проти позову в частині пролонгації договору оренди земель водного фонду від 10.02.2003р. №05-421/7-7 від 09.04.2010р. Шумська РДА вказує, що в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки, п. 8 Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. №220 передбачає, що орендар, після закінчення строку дії договору має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В нормах Цивільного і Господарського кодексів України поняття "пролонгація договорів" відсутнє. Посилається на ст. 18 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі набирає чинності після держреєстрації .

У відзиві на позов №781/24 від 08.04.2010р. Управління держкомзему у Шумському районі Тернопільської області посилаючись на ст. ст. 118,123,124 Земельного кодексу України, вказує на те, що договір оренди земельної ділянки від 10 лютого 2003 року між Шумською РДА та ОСОБА_1 укладений без дотримання вимог чинного законодавства.

Представник КСЛМП "Волинь" вказує на те, що Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 21.07.2005р. виданий відповідно до рішення Тернопільської обласної ради №94 від 30.01.2003р. та рішень сільських рад району в тому числі і Віліївської №56 від 28.11.2002р. "Про надання згоди на передачу у постійне користування Шумському комунальному підприємству ОСОБА_4" земель лісового фонду, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств" у 2004 році ДП "Тернопільський геодезичний центр" розроблено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками, яка затверджена розпорядженням голови Шумської РДА №117 від 15.03.2005р.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22 березня 2010 року, з посиланням на приписи статей 64,65 ГПК України було порушено провадження у справі № 10/26-445 та призначено до розгляду о 14 год. 45 хвилин 13 квітня 2010 року.

У відповідності до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 14 год. 45 хв. 27 квітня 2010 року та 10 год. 14 травня 2010 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з вимогами статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем подано позов в порядку статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, згідно рішення Конституційного суду України від 01.04.2010р. N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначено, що положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень (абз. 1 п.1 резолютивної частини рішення).

Згідно абз. 3 п. 1 рішення Конституційного суду України від 01.04.2010р. N 10-рп/2010, положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Предметом позовної заяви є визнання недійними розпорядження голови Шумської райдержадміністрації, у звязку з чим господарський суд констатує, що дана категорія спорів, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 01.04.2010р. N 10-рп/2010, підлягає розгляду судами адміністративної юрисдикції, оскільки є публічно-правовим спором, в якому однією з сторін є орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів відносяться спори фізичних чи юридичних осіб з субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Підсудність адміністративних справ визначена ст. 18 КАС України.

Виходячи з положень пунктів 1,7,9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Згідно із повідомленням Державної судової адміністрації України, що розміщено в газеті Свобода від 17.05.2008 р. № 38 (2248) з 06.06.2008 р. розпочав діяльність Тернопільський окружний адміністративний суд, розташований за адресою: вул. Кн. Острозького, 20, м. Тернопіль, 46001.

Таким чином, у контексті зазначених норм Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений здійснювати управлінські чи контрольні функції щодо іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, справу №10/26-445 слід розглядати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, СПД ФО ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, посилаючись на приписи Господарського процесуального кодексу України, що унеможливлює суд розглянути дану справу в строки та в порядку, що визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до статті 47 ГПК України та статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито сплачене державне мито підлягає поверненню у випадку припинення провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в господарському суді.

Враховуючи викладене, провадження у справі слід припинити по п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 47, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Провадження по справі №10/26-445 припинити.

2.Видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки на повернення сплаченого державного мита в сумі 85 грн. та на повернення 236 гр. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Ухвалу направити сторонам по справі.

4.Повний текс ухвали складено та підписано 17 травня 2010 року.

Суддя М.Є. Півторак