ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" червня 2010 р.Справа № 6/42-697
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув матеріали справи

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст" вул. Довга, 21 м. Тернопіль 46000

На постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управляння юстиції у Тернопільській області вул. Грушевського,8 м. Тернопіль 46000

За участю представників:

Стягувача не зявився

Боржника ОСОБА_1

Відділу ДВС - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Поліграфіст" звернулось в суд, в порядку ст. 121-2 ГПК України, із скаргою на постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управляння юстиції у Тернопільській області від 17.03.2010р. про арешт автомобілів товариства.

У своєму зверненні скаржник просив скасувати дану постанову.

Стягувач і орган ДВС (субєкт оскарження) проти задоволення скарги заперечили.

Розгляд скарги, призначений вперше на 20.05.2010р., відкладався востаннє на 21.06.2010р.

Учасникам процесу розяснювались належні їм права і обовязки, передбачені ст. ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідних клопотань аудіозапис судового засідання не здійснювався.

В засідання 21.06.2010р. представник стягувача не зявився, що відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК України, не є перешкодою для вирішення скарги.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та виконавчої служби, в т.ч., дані ними в попередніх засіданнях, суд встановив наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22 травня 2009 року у справі №6/42-697 позов ТОВ Міхаель Хубер Україна до ТОВ "Поліграфіст" про стягнення боргу задоволено повністю. Постановлено стягнути з відповідача 16189,89 грн. заборгованості, 161,90 грн., сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу (разом 16469,79 грн.), про що 05 червня 2009 року видано відповідний наказ.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управляння юстиції у Тернопільській області від 04.09.2009р. відкрито виконавче провадження по виконанню згаданого наказу. А постановою від 25.09.2009р. його приєднано до зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ТОВ "Поліграфіст".

Згідно з постановою названого підрозділу від 17.03.2010р. накладено арешт на автомобілі боржника.

У звернені від 29.04.2010р., адресованому підрозділу ДВС, ТОВ "Поліграфіст" просило скасувати цю постанову (про винесення якої боржник дізнався 27.04.2010р.), оскільки автомобілі необхідні для господарської діяльності, взамін чого пропонувало звернути стягнення на різальний агрегат марки LBW 750 U 1989року випуску.

В своїй відповіді від 05.05.2010р. за № 3084, орган ДВС задоволив заяву боржника в частині звернення стягнення на запропоноване ним майно, про що виніс постанову від 05.05.2010р. про арешт агрегата. Щодо скасування постанови від 17.03.2010р. заявнику було відмовлено.

У звязку з цим, ТОВ "Поліграфіст" подав скаргу до суду.

З'ясовано також, що 26.05.2010р. субєктом оскарження за участю боржника, складено Акт опису і арешту різального агрегату марки LBW 750 U на погашення заборгованості, яка за зведеним виконавчим провадженням становить 232 968,66 грн.

Згідно з наданим суду витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на час звернення скаржника до суду зазначений агрегат виключено з реєстру обтяжень, а його заставна вартість складає 721 898 грн..

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про можливість задоволення скарги.

Так, законом, котрий визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню Закон України Про виконавче провадження (преамбула цього Закону).

Відповідно до ст. 64 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі Закон N 606-XIV), у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним.

На зазначене майно накладається арешт, і воно реалізується в такій черговості:

- у першу чергу - майно, яке безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, кошти на депозитних та інших рахунках боржника, валютні цінності, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

- у другу чергу - інші матеріальні цінності, які безпосередньо не використовуються у виробництві;

- у третю чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для здійснення виробництва.

За змістом статті черговість встановлена для реалізації, а не арешту майна.

В той же час, ст. 56 Закону N 606-XIV передбачено, що під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобов'язаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення.

Як вбачається з наданих суду документів, не спростованих у встановленому порядку ДВС, на час надання відмови скаржнику від 05.05.2010р. за вих. №3084 у скасуванні постанови від 17.03.2010р., субєктом оскарження вже було арештовано, запропонований боржником різальний агрегат марки LBW 750 U, вартість якого являлась більш ніж достатньою для погашення всієї суми зведеного виконавчого провадження.

У відповідності до листів підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управляння юстиції у Тернопільській області від 23.02.2010р. №747 та від 05.05.2010р. №3084, різальний агрегат марки LBW 750 U ще не виставлявся на реалізацію, тому безпідставними є доводи стягувача про неліквідність цього майна.

З огляду на все викладене, відмова органу ДВС у скасуванні постанови від 17.03.2010р. не ґрунтується на нормах Закону N 606-XIV.

За результатами розгляду скарги на дії органів ДВС виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п.8 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. N 04-5/365).

За таких обставин, скарга боржника підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 86,121-2 ГПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

1. Скасувати (визнати недійсною) постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управляння юстиції у Тернопільській області від 17.03.2010р. про арешт автомобілів, які належать ТОВ "Поліграфіст".

Суддя І.П. Шумський