ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.10 Справа № 25/151/10

ОСОБА_1

За позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69096,

м. Запоріжжя,вул. Каховська, 26

до відповідача ОСОБА_2 державного підприємства Радіоприлад, 69600,

м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3

про присудження виконання обовязку в натурі

Суддя Дьоміна А.В.

Присутні:

Від позивача ОСОБА_3, дов. № 218 від 15.09.2010.

Від відповідача ОСОБА_4, дов. № 6-юр від 20.04.2010.

До господарського суду звернулося Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго з позовом до ОСОБА_2 державного підприємства Радіоприлад про присудження виконання обовязку в натурі, що полягає в зобовязанні надати позивачу пакет документів для підготовки проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а саме: кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж, затверджений ОСОБА_2 територіальним представництвом НКРЕ.

Ухвалою суду від 31.08.2010 порушено провадження у справі № 25/151/10, судове засідання призначене на 23.09.2010 року.

У судовому засіданні 23.09.2010 року за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач від позову не відмовився, вимоги мотивував п.1.7, 5.15, 5.17, 10.2 Правил користування електричною енергією. Вказує, що ненадання витребуваних документів тягне невиконання позивачем вимог постанови НКРЕ № 329 від 01.04.2010р. і як наслідок застосування санкцій, відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України Про електроенергетику; зупинення дії ліцензії на провадження підприємницької діяльності з постачання та/або передачі електричної енергії, відповідно до п.26 Порядку застосування санкцій; анулювання дії ліцензії на провадження підприємницької діяльності з постачання та/або передачі електричної енергії, відповідно до п.34 Порядку застосування санкцій. Просить позов задовольнити.

Відповідач письмових пояснень по суті спору не надав, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Зазначив про необґрунтованість на незаконність вимог позивача. Просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення.

Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Звернення до суду за захистом, відновленням порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості захистити, відновити порушені права та інтереси, застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невідємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Позивач посилаючись на ст. 20 Господарського кодексу України визначив предмет позову як присудження виконання обовязку в натурі, що полягає в зобовязанні відповідача надати позивачу пакет документів для підготовки проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а саме: кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж, затверджений ОСОБА_2 територіальним представництвом НКРЕ. Позовні вимоги обґрунтовуються нормами Правил користування електричною енергією, а саме пунктами 1.7, 5.15, 5.17, 10.2, які жодним чином не обґрунтовують законність вимог викладених в регулятивній частині позову. По суті зазначені норми регулюють відносини сторін по укладенню договору.

Таким чином, вимога позивача не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та не може бути реалізована в подальшому.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача у відповідності до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя А.В.Дьоміна