ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.03.10 № 3/757/08-АП-11/32/10-АП

суддя Гончаренко С.А.

15 год. 10 хв.

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання Вака В.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Мегаполіс (пр. Леніна, буд. 96, м. Запоріжжя, 69002)

до відповідача-1: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 190-А

до відповідача-2: Державна податкова адміністрація у Запорізькій області (пр. Леніна, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107)

у присутності представників:

позивача: ОСОБА_1 дов. № 04 від 22.02.2010р.;

відповідача 1: ОСОБА_2 дов. б/н від 31.03.2009р.;

відповідача 2: ОСОБА_3 дов. № 785/10/10-112 від 02.03.2010р.

про: визнання нечинними та протиправними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Мегаполіс про визнання нечинними та протиправними рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.06.2008р., рішення про застосування фінансових санкцій №1/08-04 від 12.06.2008р. та рішення Державної податкової адміністрації у Запорізькій області № 3526/10/25-020 від 08.08.2008р. про результати розгляду скарги.

03.12.2008р. на підставі ст. ст. 104-107 і п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. № 2953-ІV) відкрито провадження в адміністративній справі і призначений судовий розгляд.

Ухвалою від 28.12.2009р. на підставі розпорядження виконуючого обовязки голови господарського суду Запорізької області № 1260, у звязку із закінчення повноважень судді Соловйова В.М., справа прийнята до розгляду даним складом суду.

У звязку з неявкою повноважного представника позивача, з метою витребування додаткових доказів та для надання можливості сторонам нормативно та документально обґрунтувати свої доводи і заперечення в судовому засіданні оголошувались перерви.

Позивач наполягає на задоволенні адміністративного позову, зокрема зазначає, що підставою для винесення оскаржуваних рішень слугував акт перевірки № 018562/23-2/443/1/08-04-25484884 від 16.05.2008р. Зазначений акт вважає незаконним, оскільки фактично перевірка не проводилась працівники ДПА у Закарпатський області не були допущені до перевірки внаслідок відсутності у них наказу на проведення перевірки. Звертає увагу на те, що в акті мова йдеться про планову перевірку, тоді як перевірка додержання вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів може бути тільки позаплановою.

Твердження акту про реалізацію позивачем 200 пляшок горілки на суму 2800 гривень за адресою м. Тячів, вул. Чехова, буд. 6 вважає таким, що не відповідає дійсності. ТОВ ТБ Мегаполіс не здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а займається виключно оптовою торгівлею. Продукція відвантажується зі складу у м. Мукачево, а приймання коштів від клієнтів здійснюється за адресою м. Тячів, вул. Чехова, буд. 6. В акті перевірки не надано доказів того, що горілка придбавалася саме у ТОВ ТБ Мегаполіс за адресою м. Тячів, вул. Чехова, буд. 6. Оскільки не було реалізації горілки на 2800 гривень, то не може бути і ніякого не проведення розрахункових операції через регістратор розрахункових операцій. Крім цього позивач зазначає, що застосування в його господарській діяльності реєстраторів розрахункових операцій не потрібно виходячи з положень п. 12 ст. 9 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, згідно з яким реєстратори розрахункових операцій не застосовуються, якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються.

Також, посилаючись на відсутність роздрібної торгівлі, стверджує що ліцензія на провадження такого виду діяльності не потрібна. Не зважаючи на це, СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі прийнято рішення про застосування штрафних санкції, чим порушені вимоги пункту 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і який затверджений постановою КМУ від 02.06.2003р. № 790, а саме: рішення про застосування таких санкцій може бути прийнято керівником, а в разі його відсутності заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту в межах їх компетенції, визначеної законодавством. СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя до вищеназваних органів не відноситься.

Державна податкова адміністрація у Запорізькій області приймаючи рішення про результати розгляду скарги збільшила розмір штрафних санкцій на 1400 грн., при цьому відповідачем-2 сума невідповідності коштів не була зменшена на 2800 грн. Позивач вважає, що не зменшення розміру штрафних санкцій є ще одним доказом не існування операції по продажу 200 пляшок горілки на суму 2800 грн. Оскільки за рішенням ДПА у Запорізькій області у позивача виникає зобовязання по сплаті коштів до бюджету, представник ТОВ ТБ Мегаполіс вважає це рішення актом індивідуальної дії, і просить його скасувати як незаконне.

Крім того, позивач посилається на рішення господарського суду Запорізької області у справі № 23/141/08-АП, яким встановлено, що відповідач не виконав зобовязання, встановлені в статті 11-2 Закону України Про державну податкову службу в Україні щодо обовязкового вручення під розписку наказу та направлення на перевірку. Цим рішенням також встановлено, що перевіряючі до перевірки допущені не були, а також те, що твердження акту перевірки про реалізацію ТОВ ТБ Мегаполіс 200 пляшок горілки за адресою м. Тячів, вул. Чехова, буд. 6 не знайшли свого підтвердження.

Відповідач-1 (Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі) проти задоволення адміністративного позову заперечує. Так зазначає, що помилкове визначення перевірки як планової, не є підставою не допуску працівників до перевірки чи визнання акту перевірки недійсним. Стверджує, що перевіряючи мали всі, передбачені законом, документи для проведення перевірки, а саме Касир ОСОБА_4 була ознайомлена з службовими посвідченнями та направленнями на перевірку, на яких вона відмовилась поставити відмітку про ознайомлення та не надала журнал реєстрації перевірок, але при цьому, не заперечувала проти її проведення. Виходячи з цього, вважає твердження позивача про не проведення перевірки не коректним, отже касиром власноруч було знято денний звіт Х з РРО і перераховано готівкові кошти в результаті встановлена невідповідність (нестача) на суму 44435,80 грн. Крім цього, 200 пляшок горілки були реалізовані без наявності ліцензії.

В підтвердження встановлених порушень фахівці ДПА в Закарпатської області здійснили опис всіх акцизних марок наклеєних на реалізовану горілку.

Після чого касир ОСОБА_4 відмовилась надати до перевірки КОРО, контрольні стрічки, прихідні документи на реалізовану горілку.

Така поведінка касира ОСОБА_4 ще раз підтверджує факт порушення.

За таких обставин, стверджує, що штрафні санкції до позивача були застосовані правомірно.

Відповідач-2 (Державна податкова адміністрація у Запорізькій області) також заперечує проти задоволення адміністративного позову. зокрема в частині позовних вимог заявлених до нього, про визнання нечинним та протиправним рішення № 3526/10/25-020 від 08.08.2008р. про результати розгляду скарги та стягнення судових витрат.

Вважає, що перевіркою дійсно були виявлені факти порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Проте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі при прийнятті рішення від 12.06.2008р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій не враховано, що згідно з актом перевірки невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 44435,80 грн. (2800 грн. 44435,80 грн. 2800 грн. = - 44435,80 грн.), у звязку з чим розмір санкцій, передбачених ст. 22 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг складає 222179 грн., що на 14000 грн. більше, ніж застосовано.

Реалізація алкогольних напоїв ТОВ ТБ Мегаполіс без ліцензій було здійснено на загальну суму 2800 грн. Отже розмір штрафної (фінансової санкції повинен становити 2800 грн. х 200% = 5600 грн. Оскільки Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі вже було застосовано санкцію у розмірі 1700 грн., то оскаржуваним рішенням Державна податкова адміністрація у Запорізькій області її збільшила на 3900 грн.

Висновки зроблені в оскаржуваному рішенні вважає правомірними та заснованими на законі, при цьому посилається на рішення ДПА України № 81661/7/25-0415 від 23.10.2008р., яким оскаржуване рішення залишено без змін а скаргу ТОВ ТБ Мегаполіс без задоволення.

Ретельно дослідивши матеріали справи та надані сторонами додаткові документи, заслухавши пояснення представників, встановив наступні обставини:

16.05.2008р. працівниками ДПА у Закарпатській області на товаристві з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Мегаполіс була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності. За результатами проведеної перевірки був складений акт від 16.05.2008р. 018562/23-2/443/1/08-04-25484884, яким встановлено, що при продажі 200 пляшок горілки Хортиця класична за ціною 14 грн. за пляшку, розрахункова операція на загальну суму 2800 грн. проведена без застосування реєстратора розрахункових операцій МІNІ 500.02 МЕ (заводський номер ПБ 57130722, реєстраційний номер НОМЕР_2), розрахунковий документ не видавався.

Також перевіркою встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій (нестача) на 44435,80 грн. (на місці проведення розрахунків знаходилось 2800 грн., які не проведені через РРО, згідно денного звіту РРО 44435,80 грн.).

Крім цього, в акті зазначається про реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що є порушенням ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995р. № 481.

На підставі акту перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі рішенням від 12.06.2008р. № НОМЕР_1 до ТОВ ТБ Мегаполіс застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 222179 грн. в тому числі:

- 14000 грн. згідно п.1 ст. 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (пятикратний розмір вартості проданих товарів 2800 грн. х 5);

- 208179 грн. згідно ст. 22 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (пятикратний розмір суми, на яку виявлено невідповідність 41635,80 грн. х 5).

Рішенням Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 12.06.2008р. № 1/08-04 про застосування фінансових санкцій до ТОВ ТБ Мегаполіс застосовано штраф у розмірі 1700 грн. згідно абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995р. № 481.

Під час адміністративно оскарження зазначених рішень про застосування штрафних фінансових санкцій за результатами розгляду скарги директора ТОВ ТБ Мегаполіс Державна податкова адміністрація у Запорізькій області прийняла рішення № 3526/10/25-020 від 08.08.2008р. про результати розгляду скарги, яким

- згідно зі ст. 22 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР збільшено на суму 14000 грн. суму штрафної (фінансової) санкції за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті, визначену у рішенні СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі від 12.06.2008р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій;

- згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995р. № 481 збільшено на 3900 грн. суму штрафу, визначену у рішенні СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя від 12.06.2008р. № 1/08-04 про застосування фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії (200% вартості отриманої партії товару).

Господарський суд не погоджується з висновками, зробленими відповідачем-1 в акті перевірки та відповідачаем-2 в рішенні про результати розгляду скарги, виходячи з наступного:

Згідно із частиною 4 статті 2 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг терміни вживаються у такому значенні: розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Оскільки договорами, які укладає ТОВ ТБ Мегаполіс, передбачається перехід права власності на продукцію на складі покупця, а приймання коштів від покупця здійснюється у офісі ТОВ ТБ Мегаполіс, то в даному випадку немає розрахункових операцій, а відтак застосування реєстраторів розрахункових операцій не потрібне, тому що немає розрахункових операцій в тому розумінні, в якому вони визначені у Законі. Оскільки використання РРО позивачем не є обовязковим, то і не проведення певних операцій через РРО або невідповідність суми коштів не є порушеннями законодавства для ТОВ ТБ Мегаполіс. Так статтею 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (про порушення якої йдеться в акті перевірки) передбачені певні обовязки субєкта підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції. В той же час, позивачем не здійснюються розрахункові операції, оскільки місце реалізації товару не співпадає із місцем отримання коштів. Відтак і порушити статтю 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ТОВ ТБ Мегаполіс не могло.

Та обставина, що продукція ТОВ ТБ МЕГАПОЛІС відвантажується зі складу у м. Мукачево, а приймання коштів від клієнтів здійснюється за адресою: м. Тячів, вул. Чехова, буд. 6 встановлена постановою господарського суду Запорізької області у справі №23/141/08-АП та не спростована Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом

Відповідно до частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього, в зазначеній постанові зазначено, що твердження акту перевірки про реалізацію підприємством 200 пляшок горілки на суму 2800 грн. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Відповідачем не доведено факту передачі йому спірного товару та ревізори факту передачі грошей не бачили. Отже реалізації горілки з офісу у м. Тячів не відбувалось.

Оскільки факт реалізації є недоведеним, не можна стверджувати, що позивачем порушені вимоги Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в частині не проведення грошових коштів через РРО та невідповідність готівки і Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів про здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії. А відтак, позовні вимоги в частині скасування рішень СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 12.06.2008р. і рішення про застосування фінансових санкцій №1/08-04 від 12.06.2008р. заявлені позивачем обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання нечинним та протиправним рішення Державної податкової адміністрації у Запорізькій області № 3526/10/25-020 від 08.08.2008р. про результати розгляду скарги підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на врегулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Суттєвою ознакою актів ненормативного характеру є породження прав та обовязків внаслідок їх прийняття.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальний акт), то вони породжують права і обовязки тільки у того субєкта (чи визначеного ними певного кола субєктів), якому вони адресовані.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі (Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 р. Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів (з наступними змінами).

Рішення про результати розгляду скарги не є нормативним актом, оскільки не встановлює, не змінює і не скасовує норми права, не носить загальний чи локальний характер та не застосовується неодноразово.

Також це рішення не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не породжує права і обовязки у ТОВ ТБ Мегаполіс.

Обовязок сплатити суми штрафних (фінансових) санкцій встановлений рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі № НОМЕР_1 від 12.06.2008р. та № 1/08-04 від 12.06.2008р., отже саме ці документи повинні оскаржуватись.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 94, 157 ч. 1 п. 1, 158 - 163, п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. №2953-ІV), -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати нечинними та протиправними рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 12.06.2008р. і рішення про застосування фінансових санкцій №1/08-04 від 12.06.2008р.

В частині визнання нечинним та протиправним рішення ДПА у Запорізькій області №3526/10/25-020 від 08.08.2008р. про результати розгляду скарги провадження у справі закрити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя С.А.Гончаренко

В судовому засіданні 24.03.2010р. оголошені вступна і резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений і підписаний 29.03.2010р.