ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.10 Справа № 16/229/10

Суддя Ніколаєнко Р.А.

За позовом товариства з обмеженою відповідністю КЕМА Україна, 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул..Київська, буд.8,

до відповідача приватного підприємства Фасад Центр, 69006, АДРЕСА_1.,

про стягнення 39 634,72 грн.

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. Б/н від 10.08.2010) в засіданні 31.08.2010

від відповідача ОСОБА_2 (директор, рішення № 1 від 15.04.20008), ОСОБА_3 (дов.025 від 31.08.2010) в засіданні 31.08.2010, 01.11.2010

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ КЕМА Україна заявлено позов про стягнення на його користь з ПП Фасад центр 39634,72 грн., з яких 38878,44 грн. сума неоплаченого товару з врахуванням індексу інфляції, та 756,28 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 19.08.2010 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 16/229/10 з призначенням судового засідання на 31.08.2010. В засіданні 31.08.2010 оголошувалася перерва до 18.10.2010. Ухвалою від 18.10.2010 процесуальний строк вирішення спору за клопотанням відповідача було продовжено на п`ятнадцять днів, розгляд справи відкладено до 02.11.2010. В засіданні 02.11.2010 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з укладеним сторонами 28.07.2008 договором купівлі-продажу продукції поставив на користь відповідача товар на суму 42408,80 грн., але відповідач суму вартості товару сплатив лише частково та має прострочену заборгованість в розмірі 37408,80 грн. Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України за період прострочення з січня по червень 2010 позивач розрахував суму боргу з врахуванням індексу інфляції, внаслідок чого ця сума збільшилася до 38878,44 грн. Також за період прострочення з 18.12.2009 по 05.08.2010 на відповідні суми заборгованості відповідачу нараховано 3% річних, що склало 756,28 грн.

Відповідач проти виникнення заборгованості перед відповідачем не заперечив. Вказав на те, що вживає належних заходів для погашення заборгованості. Представленими суду платіжними дорученнями № 40 від 13.09.2010 та № 42 від 18.10.2010 підтвердив часткову оплату за отриманий від відповідача товар в загальній сумі 32000,00 грн. Також відповідач, посилаючись на його скрутне фінансове становище, яке склалося на цей час, та на існування дебіторської заборгованості, заявив клопотання про відстрочку виконання рішення до 01.01.2011.

Від позивача факсимальним зв`язком судом отримано заяву, де позивач підтвердив часткове погашення відповідачем суми боргу в сумі 32000,00 грн. з датами проплат 13.09.2010 та 18.10.2010.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

28.07.2008 сторонами у справі укладено договір № 28/07/08 купівлі-продажу продукції (далі Договір), за яким позивач продавець зобовязався на визначених Договором умовах передати у власність відповідача покупця товар, а відповідач зобовязався прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п.2.1 Договору ціни на товар погоджуються сторонами та зазначаються в накладних, які є невідємними частинами Договору.

Згідно з п.4.2 Договору повна оплата за отриманий товар має бути здійснена покупцем протягом 30 днів після отримання товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що на виконання Договору позивач за видатковою накладною № 994 від 17.11.2009 поставив відповідачу товари на суму 42408,80 грн. з врахуванням ПДВ.

Відповідач здійснив часткову оплату товару в сумі 5000,00 грн. за платіжним дорученням № 36 від 09.04.2010, що підтверджено банківської випискою по рахунку позивача.

Прострочена заборгованість відповідача за Договором на день предявлення позову становить 37408,80 грн., проти чого відповідач не заперечив.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем з врахуванням часткової оплати за загальний період прострочення з 18.12.2009 по 05.08.2010 на відповідні суми заборгованості нараховано 3% річних, розмір яких склав 756,28 грн., і, крім того, суму боргу розраховано з врахуванням індексу інфляції. Сума втрат від інфляції склала 1469,64 грн.

Заявлення вказаних сум є правомірним та обґрунтованим.

Після порушення провадження у справі позивач частково погасив заявлену до стягнення суму заборгованості за платіжними дорученнями № 40 від 13.09.2010 та № 42 від 18.10.2010 на загальну суму 32000,00 грн. і, таким чином, залишок основного боргу на момент розгляду справи в суді становить 5408,80 грн.

В частині стягнення з відповідача 5408,80 грн. основного боргу, 756,28 грн. 3% річних та 1469,64 грн. втрат від інфляції позов підлягає задоволенню.

В решті частині позову (в частині стягнення 32000,00 грн. основного боргу) провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору.

Заявлене відповідачем клопотання про відстрочку виконання рішення судом відхилено як не обґрунтоване та не підтверджене будь-якими доказами.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 632,35 грн. (396,35 грн. витрат на державне мито та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) повністю покладаються на відповідача, враховуючи, що часткове погашення ним заборгованості відбулося після предявлення позову та порушення провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 80 п.1-1, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства Фасад Центр (69006, АДРЕСА_1., ) на користь товариства з обмеженою відповідністю КЕМА Україна (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул..Київська, буд.8, ) 5408 грн. 80 коп. основного боргу, 756 грн. 28 коп. 3% річних, 1469 грн. 64 коп. втрат від інфляції та 632 грн. 35 коп. судових витрат.

В решті частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Р.Ніколаєнко