ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.10р. Справа № 21/44-10

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ,

в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до В-1 - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

В-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс", м. Київ

про стягнення 60 458,00 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, дов. № 1569 від 20.10.2009р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (далі - Відповідач) про стягнення 60 458,00грн. шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тривалим неперерахуванням на рахунок Позивача грошових коштів від реалізації майна, які були отримані Відповідачем в ході виконання наказу суду Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.01.06р. у справі № 2-221.

Розгляд справи відкладався 11.03.10р., оголошувалась перерва з 25.03.по 06.04.10р., розгляд справи відкладався 06.04.10р., 20.04.10р.

Ухвалою від 06.04.10р. господарський суд зобовязував Позивача надіслати на адресу Відповідача-2 копію позовної заяви та доданих до неї документів, повідомити Відповідача-2 про час слухання справи, докази належного та вчасного повідомлення надати суду. Позивач вимоги суду не виконав, доказів направлення Відповідачу-2 копії позовної заяви, та повідомлень по час слухання справи суду не надав.

Представник Відповідача-1 в попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, пояснюючи невиконання своїх обовязків по перерахуванню коштів на рахунок Позивача, неналежним виконанням своїх обовязків ТОВ «Мультисервіс», яке надавало послуги з реалізації арештованого рухомого майна. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач надав документи, які свідчать про вчинення ним дій по виконанню своїх обовязків перед Позивачем.

Відповідач-2 в судове засідання свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вважає, що Відповідач-2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та можливим розглянути справу без участі його представника.

Враховуючи, що термін розгляду справи закінчується, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та надані документи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.03. між Банком «Фінанси та Кредит»в особі філії Банку «Фінанси та Кредит»в Дніпропетровській області та СПД ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії № 61-к-2003.

У звязку з невиконанням СПД ОСОБА_2 своїх обовязків по договору, Банк звернувся з позовом до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, який 17.01.06р. виніс рішення про стягнення з відповідача у справі на користь банку 303 876,64грн. заборгованості. На виконання рішення 13.02.06р. судом був виданий виконавчий лист.

На виконання виконавчого листа Центрально-Міським ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було накладено арешт на майно боржника (ОСОБА_2І.), а саме: Т-150К трактор колісний, ДЄТ-250М трактор гусеничний, а також Т-330 бульдозер 19+97 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі № 003787, реєстраційний номер 11992АА, який переданий в заставу Криворізькій філії ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", як забезпечення повернення позики за договором кредитної лінії № 61-к2003.

Згідно протоколу засідання конкурсної комісії від 27.05.08р. (а.с.25) було вирішено передати. арештоване майно СПД ОСОБА_2 на реалізацію до ТОВ «Мультисервіс», м. Київ.

31.05.08р. між ЦентральноМіським відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції та ТОВ «Мультисервіс»було укладено договір № 8051118-48/209 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с.28-29).

Згідно акту від 28.07.2008р. № 169-8051118-48/209 про виконання робіт, складеного Центрально-Міським ВДВС та ТОВ «Мультисервіс», бульдозер Т-330, 1997р.в., шасі № 003787, був проданий на аукціоні 24.07.08р. за 70 300грн. (а. с. 32).

Винагорода ТОВ «Мультисервіс»згідно з Договором становить 14%, що дорівнює 9 842грн.

Відповідно до п3.2 Договору № 8051118-48/209, кошти, одержані ТОВ «Мультисервіс»від переможця аукціону за придбане ним рухоме майно, за відрахуванням винагороди, перераховуються на відповідний рахунок ВДВС у термін 5 днів з дня надходження коштів на рахунок ТОВ «Мультисервіс».

У звязку з невиконанням ТОВ «Мультисервіс»своїх зобовязань за договором по перерахуванню грошових коштів на рахунок Центрально-Міського ВДВС, останній звернувся з позовом до господарського суду м. Києва про стягнення з ТОВ «Мультисервіс»60 458грн.

Господарський суд м. Києва рішенням від 10.02.09р. у справі № 4/99 задовольнив позовні вимоги Центрально-Міського ВДВС, стягнув з ТОВ «Мультисервіс»на користь позивача 60 458грн., на виконання рішення 21.02.09р. видав наказ про примусове виконання рішення (а.с. 56-59).

На виконання наказу у справі № 4/99 ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 05.05.09р. відкрив виконавче провадження (а. с. 60).

17.07.09р. виконавче провадження було зупинено у звязку з тим, що проти ТОВ «Мультисервіс»порушено провадження у справі про визнання його банкрутом (а. с. 63).

Розпорядник майна ТОВ «Мультисервіс»листом від 13.08.09р. № 102/44/302-б повідомив Відповідача-1 про те, що ухвалою господарського суду м. Києва у справі № 44/302-б від 25.05.09р. розпочато провадження у справі про банкрутство ТОВ «Мультисервіс»та про те, що вимоги Відповідача-1 включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Мультисервіс»в 4 чергу.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України „Про виконавче провадження, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при виконанні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Частинами 1, 2, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 1173 Цивільного кодексу України містить правила відшкодування шкоди, завданої органами влади або місцевого самоврядування, в яких реалізується їх деліктоздатність. Дані суб'єкти вступають у цивільні відносини через дії чи бездіяльність осіб, які формують дані органи та мають статус посадових або службових осіб.

Відповідно до статті 85 Закону України Про виконавче провадження, скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Скарги по виконанню інших рішень подаються до суду за місцем знаходження відповідного органу державної виконавчої служби, крім скарг на дії (бездіяльність) державних виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, які подаються до апеляційного суду за місцем знаходження відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.86 Закону України Про виконавче провадження, стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобовязана проводити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї особи.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у такій справі мають бути факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди.

Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Передбачена Законом відповідальність наступає при наявності в сукупності наступних умов: неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні виконавчого документа, його вина, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіянням шкоди.

Відповідно до ст. 33 ГПУ України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів в обґрунтування неправомірності дій (бездіяльності) Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу.

Причинний зв'язок між діями державного виконавця по перерахуванню ним грошових коштів за продане рухоме майно на рахунок Позивача відсутній.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів бездіяльності Відповідача, а невиконання ним своїх зобовязань по відношенню до Позивача не є в причинному звязку із шкодою, яку просить стягнути позивач. Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.86 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 33, 34, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3

Рішення підписано - 17.05.2010р.