ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.10р. Справа № 19/45-10

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Марганець

до Комунального підприємства "Марганецьтепломережа", м.Марганець

про стягнення 2 789 106,91 грн.

Суддя Петренко І.В.

при секретарі: Півень А.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1М - дов. від 12.01.2010р.

ОСОБА_2 - дов № 30/1517 від 30.12.2009 р.

Від відповідача: ОСОБА_3 - дов. №168 від 26.02 2010р.

СУТЬ СПОРУ:

По справі оголошувалась перерва з 11.05.2010 р. по 12.05.2010 р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього заборгованість за надання послуг з виробки та передачі теплової енергії в розмірі 2 243 200,67 грн. з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми, 7% штрафу в розмірі 5 139,37 грн., пеню в розмірі 540 766,87 грн. та судові витрати в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача залишилась заборгованість за отримані послуги перед позивачем. Також за прострочення платежу за отримані послуги відповідачу нарахованісанкції та інші платежі.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв'язку з тим що на момент подачі позову позивачем було пропущено строки позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) строк позовної давності в один рік, окрім зобов'язання за березень місяць 2009 року.

Крім цього відповідач посилається на новий договір № 70 від 04.09.09 р. та графік (додаток № 2).

Сторони в судове засідання 12.05.2010 р. не з'явились, про час та дату оголошення перерви повідомленні належним чином.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»(виконавець - позивач) уклало з комунальним підприємством «Марганецьтепломережа»(замовник - відповідач) договір № 152 про надання послуг з виробки та передачі теплової енергії, який був підписаний з протоколом узгодження розбіжностей (далі - договір). Договір вступив в силу з моменту підписання і діяв до 30 квітня 2009 р., а в частині виконання зобов'язань - діє до повного їх виконання сторонами Договору.

Згідно п.1 Договору позивач (виконавець) зобов'язується за завданням відповідача (замовника) надати послуги з виробки та передачі теплової енергії, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги за цінами і в строки, передбачені умовами Договору.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що виробка і передача виконавцем теплової енергії замовнику проводиться при виконанні замовником ряду умов по Договору.

Відповідно до п.2.8. Договору виконавець і замовник щомісячно, до 2-го числа місяця наступного за звітним, складають ОСОБА_3, яким визначають кількість переданої теплової енергії та вартість наданих послуг.

Наряду з цим, підпунктом «з»п.2.1. Договору передбачається, що у випадку дозаповнення або збільшення споживання підпиточної хімочищеної води в період опалювального сезону 2008-2009 рр., наднормативні витрати відносяться на рахунок замовника. Наднормативні витрати підпиточної хімочищеної води оформляються двохстороннім актом.

Згідно п.п.3 п.3.2. Договору замовник спільно з виконавцем складають акт про фактичне споживання підпиточної хімочищеної води на заповнення мереж Східної частини міста, а також замовник оплачує виконавцю об'єм витраченої води, зазначений в акті по встановленим тарифам.

Так, відповідно до умов Договору позивач виконав свої зобов'язання своєчасно, в повному обсязі та надав відповідачу послуги з виробки та передачі теплової енергії, що підтверджується відповідними ОСОБА_3, підписаними обома сторонами без заперечень і зауважень, на загальну суму 2 337 428,72 грн.

Згідно п.4.2. Договору виконавець своєчасно надав замовнику рахунки для оплати вартості наданих послуг на загальну суму 2 337 428,72 грн.

Пунктом 5.3. Договору передбачається, що замовник здійснює оплату вартості наданих послуг поточного періоду до 15-го числа місяця, наступного за звітним на підставі ОСОБА_3 про надання послуг, податкової накладної та пред'явленого рахунку.

Як передбачається ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання виникають з господарського договору, або безпосередньо із закону чи іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до п.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Але, в порушення умов Договору № 152 від 30.09.2008р., ст.ст. 193, 198 ГК України, ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач не оплатив своєчасно послуги, що були наданні позивачем і цим самим прострочив виконання договірних зобов'язань, а більшу частину наданих послуг відповідач взагалі не оплатив.

Станом на час подання позовної заяви, відповідач не оплатив послуги надані позивачем по Договору № 152 від 30.09.2008р. на загальну суму 1 861 437,01 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, який підписаний обома вищевказаними сторонами Договору без заперечень і зауважень один до одного.

Станом на 29.04.2010 р. за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1434590,60 грн., що підтверджується актом звірки.

Відповідно до п 6.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст.199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою або іншим способом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»від 22.11.96 р. № 543/96-ВР (із внесеними змінами і доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно п.6.2. Договору замовник несе відповідальність за прострочку платежу і сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від не оплаченої суми за кожний день прострочення. За умовами Договору нарахування пені за прострочку платежу припиняється через три роки від дня, коли зобов'язання повинно було бути виконано Замовником. Крім того, відповідно до абз. 3 пункту 6.2. Договору у випадку, якщо прострочення платежу триває більше 30 днів, замовник додатково сплачує виконавцю штраф в розмірі 7% від неоплаченої суми. Оплата пені та штрафу здійснюється незалежно один від одного.

У відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 3, п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, яка заявлена до винесення ним рішення; сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі , є підставою для відмови в позові.

При укладанні договору сторонами не було узгоджено питання про строки позовної давнини відносно вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) Згідно ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

З урахуванням вищевказаного на момент подачі позову (станом на 30.03.2010 р.) позивачем було пропущено строки позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), окрім зобов'язання за березень місяць 2009 року.

На підставі вищевикладеного господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення суми 1 434 590,60 грн. основного боргу, суми 74 462,29 грн. трьох відсотків річних, суми 307 301,37 грн. інфляційних витрат, суми 2 399,04 грн. штрафу, суми 35 573,87 грн. пені, в іншій частині суми боргу в розмірі 426846,41 грн. провадження у справі слід припинити із-за відсутності предмету спору, так як сплачено після звернення з позовом до суду (п. 11 ст. 80 ГПК України); в решті позову (суми пені та штрафу) слід відмовити із-за пропуску строку позовної давності.

Заперечення відповідача господарський суд приймає частково в частині пропуску строку позовної давності, а в решті заперечення відповідача відхиляє на підставі вищевикладеного, а також новий договір № 70 та додаток не відноситься до предмету даного спору.

Судові витрати слід віднести на відповідача, виходячи з задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 256, 258, 267, 509, 525, 530, 611, 624, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 199, 230, 231, 232 ГК України, п. 11 ст. 80, ст.ст. 2, 12, 32, 36, 44, 49, 54, 61, 64, 75, 77, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Марганецьтепломережа», 53400, м.Марганець, Дніпропетровська область, вул. Лесі Українки, 4а (р/р 0115 в Марганець кому відділенні ВАТ „Ощадбанк, МФО 306232, р/р 477 в філії „Відділення ПАТ „Промінвестбанк м.Нікополь, МФО 305534, , ІПН 61) на користь Відкритого акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", 53400, м. Марганець, Дніпропетровська область, вул.Радянська, буд.62 (р/р 1001 в ПАТ КБ «ПриватБанк»м. Дніпропетровськ, МФО 305299, , ІПН 62) суму 1 434 590 (один мільйон чотириста тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто) грн. 60 коп. боргу; суму 74 462 (сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 29 коп. трьох відсотків річних; 307 301 (триста сім тисяч триста одна) грн. 37 коп. інфляційних витрат; суму 2 399 (дві тисячі триста дев'яносто дев'ять) грн. 04 коп. штрафу; суму 35 573 (тридцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 87 коп. пені; суму 22 811 (двадцять дві тисячі вісімсот одинадцять) грн. 74 коп. державного мита та суму 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

Припинити провадження в частині суми боргу в розмірі 426846,41 грн.

В решті позову відмовити.

Повернути Відкритому акціонерному товариству "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", 53400, м. Марганець, Дніпропетровська область, вул.Радянська, буд.62 (р/р 1001 в ПАТ КБ «ПриватБанк»м. Дніпропетровськ, МФО 305299, , ІПН 62) зайво сплачене державне мито в розмірі 2 391 (дві тисячі триста дев'яносто одна) грн. 07 коп. сплечене платіжним дорученням № А0329U1345 від 29.03.2010 р., яке знаходиться в матеріалах справи, про що видати довідку.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів з дня його прийняття відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя ОСОБА_4