ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.10 Справа№ 18/36

За позовом: фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк,
до відповідача:Акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК" в особі Львівської філії акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК", м. Львів,
про: стягнення 7179,88 грн.
Суддя Т. ОСОБА_2
За участю представників:
позивача:ОСОБА_1 фізична особа підприємець (свідоцтво про державну реєстрацію В02 №387769), ОСОБА_3 представник (довіреність від 13.07.2010 р., посвідчена ОСОБА_4, нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області),
відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 04.01.2010 р.).
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК" в особі Львівської філії акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК" про стягнення 7179,88 грн. Ухвалою від 11.06.2010 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 23.06.2010 р. Розгляд справи відкладено на 14.07.2010 р. з огляду на необхідність установлення можливості Львівської філії акціонерного банку «ЕКСПРЕС-БАНК»виступати від імені акціонерного банку «ЕКСПРЕС-БАНК».

На адресу суду надіслано пояснення від 02.07.2010 р. №08.3-7/448-600 акціонерного банку «ЕКСПРЕС-БАНК», з якого убачається, що Львівська філія є відокремленим структурним підрозділом, що здійснює банківську діяльність від імені банку на підставі Положення про філію. У звязку з цим банк вважає, що позов подано з дотриманням правил територіальної підсудності за місцезнаходженням відокремленого підрозділу. Враховуючи зазначену позицію акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК", п. 1.2 Положення про Львівську філію акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК", довіреність, видану заступнику керуючого Львівської філії акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК" ОСОБА_5, суд приходить до висновку про дотримання позивачем при поданні позову правил територіальної підсудності.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди від 14.05.2007 р. не у повному обсязі здійснив оплату за оренду приміщення, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 6969,00 грн. Зазначена заборгованість становить суму несплаченої орендної плати за квітень і травень 2010 р. Крім того, відповідачу нараховано 183,96 грн. пені, 26,92 грн. 3% річних. В судовому засіданні 23.06.2010 р. позивачем подано усну заяву про збільшення позовних вимог, а також письмовий розрахунок до цієї заяви. Проте в судовому засіданні 23.06.2010 р. представик позивача відмовився від цієї заяви, про що здійснив напис на поданому розрахунку. Сам позивач підтримав цю відмову.

Відповідач заперечив проти заявленого позову з огляду на те, що позивач відмовився від пропозиції зменшити розмір орендної плати, а також у звязку зі зверненням відповідача до господарського суду Волинської області з позовом до позивача про розірвання договору оренди, фактичним звільненням орендованого приміщення.

В судовому засіданні 14.07.2010 р. відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на звернення до господарського суду Волинської області з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди. Позивач заперечив проти поданого клопотання.

Суд відхиляє клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки розгляд позову про розірвання договору оренди на впливає на порядок та здійснення розрахунків за орендоване майно. Таким чином, розгляд позову про стягнення орендної плати є можливим у той час, коли іншим судом розглядається справа про розірвання договору.

Крім того, відповідачем подано клопотання про витребування в банку листа-повідомлення, яким інформовано позивача про звільнення приміщення та надіслано йому акт повернення орендованого приміщення. Позивач заперечив проти поданого клопотання.

Суд відхиляє зазначене клопотання, оскільки відповідач мав змогу самостійно представити лист-повідомлення. Крім того, сторони ствердили в судовому засіданні, що приміщення не повернуто позивачу шляхом підписання обома сторонами відповідного акта, станом на день розгляду справи договір оренди чинний.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Між фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 та відповідачем було укладено договір оренди від 14.05.2007 р. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 14.05.2007 р., зареєстровано в реєстрі за №3280. За умовами договору орендодавець передає, а орендар отримує у строкове платне користування частину вбудованого приміщення магазину "Гастроном №37" площею 175,5 м2, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, будинок 54. Пунктом 3.2 договору оренди визначено, що строк дії договору складає 5 років з моменту передачі приміщення за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди розмір орендної плати за користування приміщенням, що орендується, складає 50 у.о. за один квадратний метр приміщення з розрахунку за один календарний місяць. Станом на дату укладення цього договору під 1 у.о. сторони розуміють 1 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення даного договору становить 5,05 грн. Таким чином, вартість оренди одного квадратного метра приміщення в розрахунку за один календарний місяць, станом на дату укладення цього договору, становить 252,00 грн.

Згідно з п. 4.4 договору оренди орендна плата сплачується в безготівковому порядку на рахунок орендодавця авансом не пізніше десятого числа поточного місяця.

У звязку з відчуженням приміщення фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, сторони у справі уклали додаткову угоду від 01.08.2007 р., якою орендодавцем визначено позивача. Зазначена додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 01.08.2007 р., зареєстрована в реєстрі за №6158. Цією додатковою угодою сторони погодили викласти п. 4.4 договору оренди у такій редакції: надалі орендна плата сплачується в безготівковому порядку на рахунок орендодавця авансом не пізніше десятого числа поточного місяця.

Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду від 07.10.2008 р. до договору оренди. Зазначена додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 07.10.2008 р., зареєстрована в реєстрі за №7784. Цією додатковою угодою сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар отримує у строкове платне користування частину вбудованого приміщення магазину "Гастроном №37" площею 13,8 м2, а саме: коридор 90-18 площею 1,6 м2, санвузол 90-19 площею 2,2 м2, кабінет 90-20 площею 10,0 м2, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, будинок №54. Нежитлове приміщення, що передається в найм (оренду) складає частину вбудованого приміщення магазину "Гастроном №37" площею 175,5 м2.

Крім того, зазначено додатковою угодою викладено в новій редакції п. 4.1 договору оренди. Так, плата наймачем за користування приміщенням, що передається у найм (оренду) встановлена наймодавцем у розмірі 252,50 грн. за один квадратний метр. Тому плата за один календарний місяць користування майном становить 3484,50 грн. в місяць.

Відповідачем передано позивачу частини вбудованого приміщення магазину "Гастроном №37" площею 161,7 м2, про що сторонами складено акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 07.10.2008 р. Таким чином, у користуванні відповідача залишилося приміщення загальною площею 13,8 м2, що відповідає внесеним змінам до договору оренди додатковою угодою від 07.10.2008 р.

Відповідач звертався до позивача з пропозицією зменшити розмір орендної плати, про що суду представлено копії листів №01-06/751 від 12.01.2010 р., №01-06/760 від 19.01.2010 р., №01-06/81 від 02.03.2010 р. Позивач не дав згоди на внесення змін до договору оренди.

Луцьке відділення Львівської філії Акціонерного банку "ЕКСПРЕС-БАНК" змінило своє місцезнаходження та звільнило орендовані приміщення за адресою: пр. Волі, 54, м. Луцьк. Про це свідчить акт від 17.05.2010 р., складений представниками відповідача та ДП "Арсенал СТ-4" ТОВ "Арсенал СТ", яким встановлено, що у звязку з переїздом Луцького відділення відповідача в нове приміщення за адресою: м. Луцьк, пр. Перемоги, 5, приміщення по пр. Волі, 54, у м. Луцьку залишається під охороною ПЦО ДП "Арсенал СТ-4" до моменту передачі його власнику приміщення. Крім того, актом від 16.05.2010 р., складеним відповідачем та ДП "Ефорт-Гарант 8" ТОВ "Ефорт-Гарант", визначено, що з 20:00 год. 16.05.2010 р. охоронна фірма знімає з-під охорони Луцьке відділення, що розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 54.

Між позивачем та адвокатом ОСОБА_8 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №384 від 15.09.2008 р. №5/72) укладено договір про надання юридичних послуг від 01.02.2010 р. За цим договором довіритель (позивач у справі) доручає, а повірений бере на себе зобовязання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Довіритель зобовязується приймати та оплачувати надану юридичну допомогу.

На виконання умов договору про надання юридичних послуг позивачем та адвокатом складено акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.05.2010 р., за яким адвокатом надавалася юридична допомога у справі про стягнення заборгованості з АБ "Експрес-Банк". Позивачем сплачено адвокату ОСОБА_8 2000,00 грн. за надання правової допомоги за договором від 01.02.2010 р., про що представлено квитанцію до прибуткового касового ордера №02/10 від 12.05.2010 р.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічне положення передбачено ст. 526 ЦК України: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Конкретні випадки припинення зобовязань передбачені главою 50 ЦК України.

Враховуючи ту обставину, що договір оренди, укладений між сторонами, станом на момент розгляду справи є чинним, не визнаний недійсним, суд не бере до уваги твердження відповідача про фактичне звільнення приміщення як на підставу у відмові в задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати за квітень і травень 2010 р. Відповідачем не наведено належних та допустимих доказів, які би свідчили про відсутність його обовязку сплачувати орендну плату за квітень-травень 2010 р. Хоч зазначений обовязок існує в силу норм ч. 1 ст. 762 ЦК України, п. 3 додаткової угоди від 01.08.2007 р., якою внесено зміни до 4.4 договору оренди та встановлено обовязок відповідача сплачувати орендну плату авансом до десятого числа поточного місяця, та додаткової угоди від 07.10.2008 р. до договору оренди, якою встановлено конкретний розмір орендної плати 3484,50 грн. на місяць.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за квітень-травень 2010 р. в сумі 6969,00 грн. є обґрунтованими, доведені зібраними по справі матеріалами та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 9.2 договору оренди за несвоєчасне або неповне внесення орендарем платежів, передбачених договором, орендар сплачує штрафну неустойку (пеню) в розмірі 0,5% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості) від простроченої суми за кожен день заборгованості.

Як убачається з положень п. 3 додаткової угоди від 01.08.2007 р., у відповідача існував обовязок сплатити орендну плату за квітень 2010 р. до 10 числа поточного місяця, тобто по 09.04.2010 р. включно. Отже, порушеним цей обовязок є 10.04.2010 р. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої протягом квітня 2010 р., обґрунтованими частково, в сумі 41,10 грн. (3484,50 грн. * 10,25% * 2 * 21 день / 365 днів). Відповідно, вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої протягом травня 2010 р., є також обґрунтованими частково, в сумі 103,72 грн. (3484,50 грн. * 10,25% * 2 * 9 днів / 365 днів) + (6969,00 грн. * 10,25% * 2 * 22 дні / 365 днів). Отже, вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими частково, в сумі 144,82 грн.

Аналогічно, при розрахунку 3% річних позивачем допущено помилку. Тому вимоги позивача про стягнення 3% річних, нарахованих протягом квітня 2010 р., є обґрунтованими частково, у сумі 6,01 грн. (3484,50 грн. * 3% * 21 день / 365 днів), а 3% річних, нарахованих протягом травня 2010 р., також обґрунтованими частково, у сумі 15,18 грн. (3484,50 грн. * 3% * 9 днів / 365 днів) + (6969,00 грн. * 3% * 22 дні / 365 днів). Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 26,36 грн. підлягають до часткового задоволення, в сумі 21,19 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та послуги адвоката покаладються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом частково задоволено позов, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 598, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з акціонерного банку "Експрес-Банк" в особі Львівської філії акціонерного банку "Експрес-Банк" (адреса: пр. Чорновола, 67, м. Львів, 79058; ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса: вул. Володимирська, 107/34, м. Луцьк, 43000; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 6969,00 грн. основного боргу, 144,82 грн. пені, 21,19 грн. 3% річних, 101,48 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 234,80 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 14.07.2010 р. за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2010 р.

Суддя Рим Т.Я.