ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" серпня 2010 р.Справа № 2/95-1704
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Френдій Н.А. розглянув заяву приватного підприємства "Продторг Тернопіль" №127 від 30.07.2010р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2009 року у справі №2/95-1704.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Продтранс", вул. Заводська, 37-А, м. Чернівці, Чернівецької область, 58007

до відповідача приватного підприємства "Продторг - Тернопіль", вул. Поліська, 14, м. Тернопіль, 46000

За участю представників від:

позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №8 від 01.08.2010р.);

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

Приватне підприємство "Продторг Тернопіль" звернулося до господарського суду Тернопільської області із заявою №127 від 30.07.2010р. про розстрочку виконання рішення, в якій просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2009р. по справі №2/95-1704, рівними частинами, на протязі одного року.

В обґрунтування поданої заяви ПП "Продторг-Тернопіль" посилається на те, що на даний час у зв'язку із складним економічним становищем, підприємство не отримує жодних прибутків, є нерентабельним, крім того стягнення сум на виконання рішення суду по справі №2/95-1704 унеможливить сплату ПП "Продторг-Тернопіль" внесків до Пенсійного Фонду, Фонду соціального страхування та ін., а також сплату податків, що матиме негативний наслідок, як для підприємства, так і для відповідних державних фондів, які формуються за рахунок внесків підприємств, установ та організацій.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Продтранс" звернулось із клопотанням від 10.08.2010р. про відмову у задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення, яке в судовому засіданні підтвердив його повноважний представник, та в якому вважає вимоги ПП "Продторг-Тернопіль" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області по справі №2/95-1704 від 13.10.2009р. безпідставними, необґрунтованими, такими, що підтверджують зловживання заявником своїми процесуальними правами, оскільки згідно наданих позивачу ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відомостей (лист №19/21983/03 від 10.08.2010р.) на даний час у відділі перебує зведене виконавче провадження №1439327 від 09.01.2009р. на загальну суму 1032271,16грн., на всі рахунки, рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт, майна достатнього для задоволення вимог кредиторів немає, як і немає підстав очікування фінансових надходжень для сплати заборгованостей, при цьому ТзОВ "Продтранс" зазначає, що відповідач систематично подає до ДВС недостовірну інформацію щодо складу та кількості належного йому майна, ініціює вчинення окремих процесуальних дій судом, проте на жодне засідання не з'являється, тому вважає, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 83 ГПК України з боржника слід стягнути штраф за ухилення від виконання вищевказаного рішення суду.

Відповідач витребуваних ухвалою суду від 04.08.2010р. матеріалів, а саме: належних доказів, які свідчать про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (докази важкого фінансового стану підприємства, тощо) суду не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, за адресою: вул. Поліська, 14, м. Тернопіль, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, тому суд вважає, що ним виконано вимоги процесуального Закону щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце розгляду заяви і реалізовано право учасника судового процесу.

Розглянувши заяву відповідача, заслухавши думку повноважного представника позивача, суд встановив наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13 жовтня 2009 року позовні вимоги ТзОВ "Продтранс" до ПП "Продторг-Тернопіль" задоволено повністю та присуджено до стягнення 9 848,80грн. за матеріальні цінності; 450,82грн. пені; 102,99грн. в повернення сплаченого державного мита та 236,00грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що виданий відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 14 квітня 2010 року касаційну скаргу приватного підприємства "Продторг-Тернопіль" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2009р. та на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2009р. у справі № 2/95-1704 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2009р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2009р. залишено без змін.

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, суд може за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за ініціативою суду у виняткових випадках, залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити або змінити спосіб та порядок виконання рішення.

Згідно Розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996р. Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України" (з послідуючими змінами та доповненнями), суд, на підставі статті 121 ГПК, має право відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.2 Розяснення, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Разом з тим, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, в силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами та учасниками судового процесу.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання. Тому, суд оцінує докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Всупереч вимогам суду, заявник не надав жодних доказів, які свідчать про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (докази важкого фінансового стану підприємства, тощо).

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання вищезазначеного рішення, приймаючи до уваги неподання заявником жодних доказів в обґрунтування поданої заяви, враховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, беручи до уваги характер господарських правовідносин, що виникли між сторонами, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан та можливість настання негативних наслідків в першу чергу для стягувача при затримці виконання рішення господарського суду, суд не розцінює наведені відповідачем обставини (відсутність у нього коштів для погашення заборгованості, нерентабельністю підприємства) як виняткові, що дають право для надання розстрочки виконання рішення суду і не вбачає достатніх підстав для задоволення даної заяви.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відмова в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення не позбавляє права повторного звернення сторони, державного виконавця з аналогічною заявою до господарського суду з наданням доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють виконання рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 86, 121 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви приватного підприємства "Продторг Тернопіль" №127 від 30.07.2010р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2009р. по справі №2/95-1704, рівними частинами, на протязі одного року відмовити.

Суддя Н.А. Френдій