УХВАЛА

Справа № 9/13 16.03.10

За позовом Спільне українсько-німецьке підприємство "МАРКОМ" у формі

Товариства з обмеженою відповідальністю

До 1) Компанії Хайленд Дістіллерс Лімітед

2) Державної митної служби України ,

Про визнання пункту 6.1 Ліцензійної Угоди про використання товарних

знаків недійсним та зобов'язання вчинити дії

Суддя Бондаренко Г.П.

Представники: без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Марком»звернулось в Господарський суд м. Києва з позовною заявою до компанії Хайленд Дістіллерс Лімітед (далі по тексту Відповідач-1) та Державної митної служби України (далі по тексту Відповідач-2) про визнання недійсним пункту 6.1 Ліцензійної Угоди від 27.04.2007 року щодо використання Товарного знаку «HIGHLAND PARK» (Свідоцтво № 797228) в частині встановлення строку дії Угоди, а саме: «поки одна з Сторін не виявить бажання щодо припинення її дії. Для припинення дії даної Угоди кожна з сторін без зазначення причин повідомляє іншу Сторону та ОСОБА_1 миту службу України в письмовому вигляді щодо припинення Угоди, але не менше ніж за 30 робочих днів», а також про зобовязання Відповідача-2 керуватись умовами угоди в новій редакції.

Позовна заява мотивована тим, що п. 6.1 Ліцензійної Угоди від 27.04.2007 року щодо використання Товарного знаку «HIGHLAND PARK» не відповідає нормам статті 1110 ЦК України щодо порядку припинення дії Ліцензійної угоди, що порушує права Позивача у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2010 року за вищевказаним позовом порушено провадження по справі № 9/13, розгляд справи призначено на 17.08.2010 о 14:30.

Разом з поданою позовною заявою Позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу-2 виключати з митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності знак для товарів і послуг «HIGHLAND PARK», включеного до митного реєстру за заявою Позивача.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

У роз'ясненні Вищого арбітражного суду України від 23.08.94 р. N 02-5/611 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія виконання рішення суду.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що Позивач здійснив реєстрацію Товарного знаку в митному реєстрі згідно з Порядком реєстрації об'єктів права інтелектуальної власності у митному реєстрі, отримання інформації та взаємодії митних органів з іншими правоохоронними і контролюючими органами та власниками прав на об'єкти права інтелектуальної власності у разі призупинення митного оформлення товарів за ініціативи митного органу, затвердженим постановою КМУ України від 13 квітня 2007 р. № 622, що підтверджується листом Державної митної служби України від 15.12.2009р. за № 18/1-1594.

Позивач оскаржує умови пункту 6.1. Ліцензійної угоди, якими передбачено право будь-якої сторони цієї Угоди припинити Угоду за власним бажанням, попередивши іншу сторону та ОСОБА_1 митну службу України про припинення не менш ніж за 30 робочих днів.

Отже припинення Ліцензійної Угоди в односторонньому порядку у відповідності з оскаржуваним пунктом Угоди, може стати підставою для виключення Товарного знаку з митного реєстру, що призведе до порушення майнових прав та/чи охоронюваних законом інтересів Позивача на об'єкти права інтелектуальної власності під час митного контролю та митного оформлення товарів, що містять Товарний знак «HIGHLAND PARK».

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду щодо позовних вимог заявлених до відповідача-2, що може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 митній службі України виключати з митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності знак для товарів і послуг «HIGHLAND PARK», включеного до митного реєстру за заявою Позивача на підставі оскаржуваної Ліцензійної угоди, господарський суд виходив з того, що доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову є обґрунтованими та доведеними наявними матеріалами справи, захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, є адекватним заявленим позовним вимогам, та забезпечує збалансованості інтересів сторін у справі, оскільки його вжиття не спричинить тяжких наслідків для відповідачів у справі, а також наявний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, захід у вигляді заборони відповідачу-2 вчиняти певні дії спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову щодо позовної вимоги заявленої до Відповідача-2.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_1 митній службі України (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119) виключати з митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності знак для товарів і послуг «HIGHLAND PARK» (Свідоцтво № 797228), включеного до митного реєстру за заявою Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Марком»(код з ).

3. Стягувачем за цією ухвалою є Спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Марком»(, вул. Ялтинська, 5-Б, м. Київ, 02099, п/р № 1111 ВАТ «Укрсоцбанк», МФО 321013), а боржником ОСОБА_1 митна служба України (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, п/р не надані )

4. Відповідно до норм Закону України „Про виконавче провадження, ухвала набирає чинності з моменту винесення , тобто з 16.03.2010р. та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень і може бути предявлена до виконання протягом трьох років, тобто до 16.03.2013р.

5. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством порядку.

6. Ухвалу направити сторонам.

Суддя Г. П. Бондаренко