ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2010 р. Справа № 22/181

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді Городечної МЛ.

суддів Юркевича М.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Галицького району Івано- Франківської області № 464/02-07 від 31.05.2010 року (вх. № місцевого господарського суду - 2398 від 22.03.2010 року, вх. № апеляційного суду - 381 від

03.06.2010 року) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від

25.02.2010 року у справі № 22/181 (справа надійшла 05.07.2010 року за вх. № 488) за позовом Селянсько-фермерського господарства «Скава», м.Бурштин

до Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області

про визнання незаконним та скасування рішення сесії п»ятого скликання № 12/15-07

від 18 грудня 2007 року .

Встановив, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2010 року у справі № 22/181 задоволено позов Селинсько-фермерського господарства «Скава», м.Бурштин, до Бурштинської міської ради Галицького рг.^дну Івано-Франківської області: визнано недійсним рішення сесії п»ятого скликання № 12/15-07 від 18 грудня 2007 року «Про протест Івано-Франківської міжрайонної прокуратури на рішення Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року» та відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати по справі: 85 грн. сплаченого державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, відповідач - Бурштинська міська рада (надалі - Рада) оскаржила його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі, дане Підприємство вважає, що рішення прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права та за неповного з»ясування обставин, які мають значення для справи. За наведеного, апелянт просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким в поданому до нього позові відмовити. При цьому апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що при розгляді протесту міжрайонного природоохоронного прокурора було встановлено, що дозвіл на відведення земельної ділянки СФГ «Скава» був наданий з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки дана ділянка віднесена до земель рекреаційного призначення. Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не дано належної оцінки всім доказам у справі, зокрема поданим ним копіям генерального плану м.Бурштина пояснювальної записки, затвердженої рішенням Ради від 16.12.2005 року № 01/21-03.

Селянсько-фермерське господарство «Скава» (надалі - СФГ) письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не подало.

Від сторін в судове засідання представники повторно не з»явились, хоча були повідомлені про час та місце слухання справи. Апелянтом направлено на адресу суду факсокопію клопотання № 850/02-07 від 15.09.2010 року (вх. № 968 від 15.09.2010 року) про відкладення розгляду справи в зв»язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання через його хворобу, однак доказів підтверджена вказаних обставин суду до клопотання не додано. Апеляційний суд, також враховуючи, що судом вже відкладався розгляд справи для надання сторонам можливості забезпечити явку представників в судове засідання та гарантування наданих їм ст. 22 ГПК України прав, враховуючи матеріали справи, вважає, що ним забезпечено право сторін на судовий захист. Таким чином, керуючись ст. 101 ГПК України, є можливим прийняти за наслідками розгляду справи постанову в даному судовому засіданні без участі в ньому представників сторін, за наявними матеріалами справи, а клопотання відповідача слід відхилити.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому, суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Рішенням Бурштинської міської ради № 7/04-06 від 28.07.2006 року (а.с. 7) СФГ Скава надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва продуктово-речового та сільськогосподарського ринку по вул. Шевченка за парком відпочинку та басейном річки ОСОБА_2, за рахунок земель запасу Бурштинської міської ради.

Як видно з актів вибору земельної ділянки від 21.08.2006 року та від

25.01.2007 року (а.с.9-12) вказана земельна ділянка визнана придатною для будівництва торгового ринку. В акті вибору земельної ділянки від 25.01.2007 року зазначена орієнтовна площа земельної ділянки - 2,5га, і вказано, що земельна ділянка відводиться за рахунок земель запасу Бурштинської міської ради (чагарники).

Окрім цього, надалі, позивачем отримано необхідні погодження : Галицького районого відділу земельних ресурсів згідно висновку № 06-16/07009 від 25.01.2007 року; Відділу архітектури і містобудування Галицької райдержадміністрації за № 11 від 18.01.2007 року; Відділу культури Галицької РДА за № 118ж від 18.01.2007 року; Галицької райСЕНС за № 47 від 19.01.2007 року, держуправління охорони навколишнього природного середовища згідно висновку № 13-7/1763 від 19.04.2007 року.

Рішенням Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року погоджено СФГ Скава матеріали погодження місця розташування вказаної земельної ділянки по вул. Шевченка в місті Бурштин для будівництва торгового ринку за рахунок земель міської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,5 га, для будівництва торгового ринку.

Судом встановлено, що Івано-Франківською міжрайонною природоохоронною прокуратурою було внесено протест № 577вих-07 від 20.07.2007року на рішення Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року, з підстав того, що згідно п. 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затверджених постановою КМ України № 677 від 26.05.2004 року проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення ради, в якому зазначається необхідність відведення земельної ділянки, орієнтовний розмір, місце розташування та умови вилучення земельної ділянки, і в порушення вказаних вимог Бурштинською міською радою при винесенні рішення про погодження місця розташування земельної ділянки СФГ Скава не вказано склад та розмір даної земельної ділянки, а тому Прокурором запропоновано привести у відповідність до вимог чинного земельного законодавства вказане рішення.

Рішенням Бурштинської міської ради № 21/15-07 від 06.11.2007 року вказаний Протест прокурора був направлений до вивчення.

11.12.2007 року комісія в складі голови депутатської земельної комісії та інших депутатів, юриста міської ради, землевпорядника, інженера-геодезиста ДЗК в Галицькому районі та ТзОВ Талос склали план-схему земельної ділянки, що відводиться СФГ Скава для будівництва торгового ринку, площею 1,748 га, відобразивши землі парку, площею 2,0399 га.

Рішенням Бурштинської міської ради № 12/15-07 від 18.12.2007 року протест Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора № 577вих-07 від 20.07.2007року задоволено: визнано таким, що втратило чинність рішення Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року. З протоколу сесії Бурштинської міської ради № 3 від 18.12.2007 року (п.12) вбачається, що підставою задоволення протесту прокурора стало те, що земельна ділянка відноситься до реакреаційної зони і можливості будівництва ринку немає.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказане рішення Бурштинської міської ради № 12/15-07 від 18.12.2007 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено що юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Частиною 15 ст. 151 Земельного кодексу України передбачено, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта з зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Пунктом 3 «Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затвердженого постановою КМ України № 677 від 26.05.2004 року, проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, і як встановлено вище, позивачем дотримано вищевказаних вимог земельного законодавства і подано відповідачу повний перелік необхідних документів для погодження місця розташування земельної ділянки і надання дозволу на розроблення проекту її відведення.

Дотримання позивачем вимог вказаних норм Земельного кодексу України знайшло своє закріплення в рішенні Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від

20.04.2007 року.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, в рішенні Ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року вказана площа земельної ділянки, а її орієнтовне місце розташування та склад угідь містяться в матеріалах погодження місця розташування, на підставі яких приймалось дане Рішення.

Також судом першої інстанції правильно звернено увагу на те, що в протесті прокурора не вказано на те, що надання земельної ділянки здійснюється з порушенням природохоронного законодавства, а тому мотиви, з яких Рада визнала нечинним своє рішення № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року не відповідають підставам внесення протесту. Не містив протест і вимоги про скасування рішення, а тільки про приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано, що підставами для прийняття оспорюваного рішення від 18.12.2007 року було також те, що земельна ділянка, розробка проекту відведення на яку була надана рішенням № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року, входить до складу земель рекреаційного призначення - паркова зона, що стверджується генеральним планом м.Бурштина та пояснювальною запискою до нього, затвердженою рішенням Ради від 16.12.2005 року № 01/21-05, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки з копій вказаних документів не вбачається факт входження погодженої рішенням Ради від 20.04.2007 року земельної ділянки площею 2,5 га до складу земель рекреаційного призначення - паркова зона. З довідки Управління Держкомзему у Галицькому районі Івано- Франківської області № 06-06/19 від 23.02.2010 року вбачається, що за даними кількісного обліку земель міста (форма 6-зем) земельних ділянок рекреаційного призначення у м.Бурштині не рахується, і землі по вулиці Січових Стрільців, Міцкевича та Шевченка відносяться до земель житлової та громадської забудови.

Суд апеляційної інстанції враховуючи матеріали справи, вважає за доцільне зазначити, що Бурштинська сільська рада як уповноважений територіальною громадою міста Бурштана орган, не позбавлена можливості за умови належного документального обгрунтування входження до складу земельної ділянки, погодженої для виділення СФГ «Скава» під будівництво ринку, до земель рекреаційного призначення - паркової зони, відкоригувати розмір земельної ділянки для вказаного будівництва при дотриманні встановленого Земельним кодексом України порядку.

За наведеного, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позов Селинсько-фермерського господарства «Скава», м.Бурштин, до Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення сесії п»ятого скликання № 12/15-07 від 18 грудня 2007 року «Про протест Івано-Франківської міжрайонної

прокуратури на рішення Бурштинської міської ради № 3,6/10-07 від 20.04.2007 року» є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2010 року у справі № 22/181 відповідає чинному законодавству, матеріалам і фактичним обставинам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 4-7, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Галицького району Івано- Франківської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2010 року у справі № 22/181 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109- 110 Господарського процесуального кодексу України.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

головуючий-суддя Городечна М.І.

судді Юркевич М.В.

ОСОБА_1