ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2010 р.Справа № 33/48-10-1353

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Затока», м. Білгород-Дністровський Одеської області

до відповідачів:

- дочірнього підприємства «Санаторій «Затока»закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Білгород-Дністровський Одеської області

- закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ

про визнання права власності на частку у спільному майні та виділ у натурі частки зі спільного майна.

Суддя Мазур Д.Т.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність в матеріалах справи;

від дочірнього підприємства «Санаторій «Затока»закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця»: ОСОБА_2, довіреність в матеріалах справи;

від закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця»: ОСОБА_2, довіреність в матеріалах справи.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Затока»(ТОВ «Затока», позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до дочірнього підприємства «Санаторій «Затока»закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця»(ДП «Санаторій «Затока») та закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофоздоровниця»(ЗАТ «Укрпрофоздоровниця») та просить суд визнати за ТОВ «Затока»право власності на частку у розмірі 52,78% у спільному нерухомому майні, яке складається з наступного: будиночки відпочинку (літери - О, П, Р, У, Ф, X, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, ІД, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1І, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, IХ, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери - І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери - 7Ш, 7Щ, 7Х, 7П), розташованого за адресою: 67772, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська. Позивач також просить суд виділити йому у натурі вищенаведене майно, що, на думку ТОВ «Затока», становить його частку у розмірі 52,78% із спільного нерухомого майна.

Відповідачі позовні вимоги не визнали у повному обсязі з мотивів, викладених у відзивах на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19 травня 2010 року було задоволено спільне клопотання сторін та строк вирішення спору у справі № 33/48-10-1353 продовжено до 22 липня 2010 року.

За згодою та клопотанням сторін у справі у судовому засіданні оголошувалась перерва до 09.06.2010р. о 11 год. 30 хв., до 01.07.2010р. о 09 год. 30 хв., до 22.07.2010р. о 09 год. 30 хв.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

27 травня 2004 року між ДП «Санаторій «Затока»та ТОВ «Затока»було укладено договір про спільну діяльність 5113177/2004-35, який було затверджено головою правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Згідно умов цього договору ДП «Санаторій «Затока»(підприємство) та ТОВ «Затока»(інвестор) зобовязалися обєднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території ДП «Санаторій «Затока»та спільно діяти без створення юридичної особи з метою відновлення матеріально технічної бази санаторію, одержання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних обєктів.

Умовами п. 2.1.1. договору передбачено, що внеском ДП «Санаторій «Затока»є обєкти, розташовані на його території, повний перелік яких наведений у Додатку № 1 до даного договору. Залишкова вартість основних фондів, які вносяться ДП «Санаторій «Затока»складає 1107719,88 грн. Внеском ТОВ «Затока», згідно п.2.2. даного Договору є грошові кошти у розмірі 1100 000 грн.

Позивач вказує, що відповідно до відомості руху коштів з його розрахункового рахунку за період з 26.03.2004р. по 01.02.2008р., наданої філією «Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області»АКПІБ «Промінвестбанк», ТОВ «Затока» було повністю виконано обов'язок щодо внесення вкладу до спільної діяльності, що передбачений у п.2.2 договору, а саме внесено вклад до спільної діяльності у вигляді грошових коштів у розмірі 1485921,12 грн.

Позивач також зазначає, що відповідач ДП «Затока», за погодженням ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»як власника майна, також внесло до спільної діяльності майно, перераховане у Додатку № 1 договору, а саме: будиночки відпочинку (літери за даними БТІ - 29-58, 63-71, 75-93, 95-104, 205-224, 21-23), столова (робоча, літера за БТІ - 13), гуртожиток МОП (літери за БТІ - 15,16,17), будиночки гуртожитку (літери за БТІ 60-62), туалети (літери за БТІ 12, 19, 72, б/н (2 шт.), навіс пляжний (літери за БТІ 3, 5, 6), каналізаційні колодязі (40%), електричні мережі (40%), водопровід (40%), каналізація (40%), кінотеатр (літера за БТІ - 1), ділянки з твердим покриттям (40%), доріжки та майданчики з покриттям бетонними плитами (40%), огородження (40%).

Актом звірки розрахунків, підписаного учасниками договору станом на 01.01.2008р. також підтверджено внесення вкладів у спільну діяльність сторонами за договором та визначено розміри внесків у грошовій формі. Внесок ДП «Санаторій «Затока»у спільну діяльність складає 1329263,70 грн., внесок ТОВ «Затока»складає 1485921,12грн.

Позивач вказує на вимоги ч.1 ст. 1142 ЦК України, відповідно до якої учасник може зробити заяву про відмову від подальшої участі у безстроковому договорі простого товариства не пізніш як за три місяці до виходу з договору. Умова про обмеження права на відмову від безстрокового договору простого товариства є нікчемною.

З урахуванням цього законодавчого припису ТОВ «Затока»листом №01-03/09 від 01.03.2009р. повідомило ДП «Санаторій «Затока»про те, що воно відмовляється від участі у договорі про спільну діяльність №5113177/2004-35 від 27.05.2004p.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1141 ЦК України, договір простого товариства припиняється у разі відмови учасника від подальшої участі у договорі простого товариства, а тому ТОВ «Затока»вважає, що договір про спільну діяльність №5113177/2004-35 від 27.05.2004 p., є таким, що припинив свою дію.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 1134 Цивільного кодексу України та п. 2.3. договору, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Крім того, позивач посилається на ст.364 ЦК України в якій зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

На підставі викладеного позивач вважає, що грошові кошти у розмірі 1485 921,12грн., внесені ним на рахунок спільної діяльності, становлять 52,78% від всього внесеного до спільної діяльності майна, тому частка ДП «Санаторій «Затока»складає відповідно 47,22%, у звязку з чим вимагає виділити у натурі його частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності сторін за спірним договором , а також визнати за ТОВ „Затока право власності на частку у розмірі 52,78% у спільному нерухомому майні (перерахованому у додатку № 1 до договору про спільну діяльність від 27.05.2004 р.), яка складається з наступного нерухомого майна: будиночки відпочинку (літери О, П, Р, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д, 1Е, 1Є, 1Ж, 1З, 1И, 1Ї, 1К, 1Л, 1М, 1Н, 1О, 1П, 1Р, 1С, 1Т, 1У, 1Ф, 1Х, 1Ц, 1Ч, 1Ш, 1Щ, 1Ю, 1Я), гуртожитки (літери І, Ї, К, 7Р, 7С, 7Т), столова (літера - З), вбиральні (літери 7Ш, 7Щ, 7Х, 6П), що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Приморська.

Відповідачі проти позову заперечують, посилаючись на те, що ДП «Санаторій «Затока»не є власником майна, що відповідно до умов Договору мало бути передане до спільної діяльності. Зазначене майно є власністю ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». За актом приймання-передачі до договору нерухоме майно санаторію «Затока»було передано у спільне користування сторін за договором, а не у спільну власність, що узгоджується з п. 4.1 Положення про порядок укладання договорів про сумісну діяльність в дочірніх підприємствах ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», затвердженого рішенням правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»від 02.11.2001р. № ПЗ-8, відповідно до якого договір про сумісну діяльність не передбачає зміни форми власності майна і передачу майна по акту, воно продовжує рахуватися на балансі дочірнього підприємства.

Відповідачі наголошують на тому, що у сторін за договором не виникло право спільної часткової власності на майно, тому що воно було передане ДП «Санаторій «Затока»саме у спільне користування сторін за договором.

Відповідачі також вказують, що договір від імені ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»не підписувався, а відтак його не можна вважати учасником договору і у нього не виникає ніяких прав та обов'язків, передбачених договором про спільну діяльність, оскільки, затверджуючи договір, голова правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»лише уповноважив керівника ДП «Санаторій «Затока»на вчинення правочину, який виходить за межі повноважень останнього (п. 5.6 Статуту ДП «Санаторій «Затока»), що має значення виключно для дійсності правочину.

Крім того, голова правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»не має повноважень щодо вчинення дій, пов'язаних з відчуженням майна останнього. Питання щодо відчуження майна товариства (основних фондів) віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»згідно п. 8.2.11.7 його статуту, а рішення про відчуження основних фондів санаторію «Затока», власником яких є ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», зокрема шляхом передачі у спільну власність за спірним договором, загальними зборами акціонерів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»не приймалося.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, господарський суд Одеської області дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Затока», виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2004 року між ДП «Санаторій «Затока»та ТОВ «Затока»був укладений договір про спільну діяльність № 5113177/2004-35, згідно якого його сторони зобовязалися обєднати свої внески для здійснення спільної інвестиційної діяльності на території ДП „Санаторій «Затока»та спільно діяти без створення юридичної особи з метою відновлення матеріально - технічної бази санаторію, одержання прибутку шляхом експлуатації відремонтованих та обладнаних обєктів. Даний договір було затверджено головою правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Згідно ч.1 ст. 1142 ЦК України учасник може зробити заяву про відмову від подальшої участі у безстроковому договорі простого товариства не пізніш як за три місяці до виходу з договору. Умова про обмеження права на відмову від безстрокового договору простого товариства є нікчемною.

П. 4 ч.1 ст. 1141 ЦК України вказує на те, що договір простого товариства припиняється у разі відмови учасника від подальшої участі у договорі простого товариства

Судом встановлено, що ТОВ «Затока»листом №01-03/09 від 01.03.2009р. повідомило ДП «Санаторій «Затока»про те, що воно відмовляється від участі у договорі про спільну діяльність №5113177/2004-35 від 27.05.2004p., а тому, з огляду на зазначені вище законодавчі приписи, договір про спільну діяльність №5113177/2004-35 від 27.05.2004p., укладений між сторонами у справі, є припиненим.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з тексту позовної заяви та слідує з пояснень представника позивача, підставою виникнення права власності позивач вважає договір про спільну діяльність від 27.05.2004р. №5113177/2004-35, укладений між ДП «Санаторій «Затока»та ТОВ «Затока». Однак, з таким висновком ТОВ «Затока»суд погодитися не може.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Санаторій «Затока»не є зараз та наколи не було власником обєктів нерухомості, що були внесені ним до спільної діяльності.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Зі змісту ст. 629 ЦК України слідує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На думку суду укладання, виконання та розірвання договору про спільну діяльність, укладеному між TOB «Затока»та ДП «Санаторій «Затока», не породжує ніяких прав та обов'язків для ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»перед сторонами договору про сумісну діяльність, оскільки ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»не є стороною та учасником цього договору, отже договір не здатний був створити для ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»як власника спірного майна будь-яких правових наслідків, в тому числі і тих, що повязані з позбавленням права власності на частину його майна.

Аналогічна по суті правова позиція викладена Верховним судом України в постанові від 25.12.2007 р. у справі № 22-17/100-06-4613.

Затверджуючи договір, голова правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» лише уповноважив керівника ДП «Санаторій «Затока»на вчинення правочину, який виходить за межі його повноважень відповідно до п. 5.6 статуту ДП «Санаторій «Затока». При цьому, затвердження здійснювалося відповідно до Положення про порядок укладання договорів про сумісну діяльність в дочірніх підприємствах ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке не передбачає зміни форми власності майна в наслідок укладання договору про спільну діяльність.

Судовим розглядом також встановлено, що голова правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»не має повноважень щодо вчинення дій, пов'язаних з відчуженням майна останнього. Питання щодо відчуження майна ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»(основних фондів) віднесено до виключної компетенції загальних зборів його акціонерів згідно п. 8.2.11.7 статуту ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». Рішення про відчуження основних фондів санаторію «Затока», власником яких є ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», в тому числі шляхом їх передачі у спільну діяльність, загальними зборами акціонерів не приймалося.

Право власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»на спірне майно підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17870517 від 25.02.2008 р., і ця обставина позивачем не заперечується.

Відповідно до п. 4.3 статуту ДП «Санаторій «Затока», власником майна є ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», а ДП «Санаторій «Затока»володіє і користується належним йому майном без права прийняття рішення про відчуження основних фондів. Продаж, передача іншим підприємствам, організаціям і установам, обмін, здавання в оренду, в т.ч. громадянам, передача в заставу, а також списування з балансу майна, що належить ДП «Санаторій «Затока», здійснюється лише в установленому ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»порядку (п. 4.4 статуту).

Згідно з актом приймання-передачі до договору нерухоме майно санаторію «Затока»було передано у спільне користування сторін за договором, що узгоджується з п. 4.1 Положення про порядок укладання договорів про сумісну діяльність в дочірніх підприємствах ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», затвердженого рішенням правління відповідача 2 від 02.11.2001 р. № П 3-8, відповідно до якого договір про сумісну діяльність не передбачає зміни форми власності майна і передачу майна по акту, воно продовжує рахуватися на балансі дочірнього підприємства.

Судом встановлено, що ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», як власник нерухомого майна санаторію «Затока», не передавало його у спільну часткову власність, а ДП «Санаторій «Затока»лише як володілець і користувач цього майна, передало його не у спільну часткову власність, а у спільне користування за договором.

Таким чином, у сторін за спірним договором не виникло права спільної часткової власності на майно, що було передане у спільне користування за договором.

Саме така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 28.10.2008р. у справі № 30-25/332-04-10905 щодо визнання права власності на майно на підставі аналогічного договору про спільну діяльність.

Відповідно до ст. 1134 Цивільного кодексу України та п. 2.3. договору, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

З урахуванням того, що внесене ДП «Санаторій «Затока»майно ніколи не належало йому на праві власності, посилання позивача на приписи ст. 1134 ЦК України та п. 2.3. договору не приймаються судом до уваги, а положення ст. 1134 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На думку суду, позовні вимоги ТОВ «Затока» були б законними якби спірний договір був укладений безпосередньо з ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»з попереднім наданням згоди на його укладання рішенням загальних зборів акціонерів останнього.

Наслідки припинення договору про спільну діяльність закріплені у ч. 2 ст. 1141 ЦК України, де зазначено, що у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін.

Оскільки у ТОВ «Затока»не виникло права власності на майно, передане у спільне користування сторін за договором, відповідно у позивача по справі відсутнє і право вимагати виділу у натурі частки спірного майна.

Сукупний аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Затока».

Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог у справі № 33/48-10-1353 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.85 ГПК України.

Рішення підписане 26 липня 2010 року.

Суддя Мазур Д.Т.