ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.06.10 Справа № 1/51-68

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого-суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Відділу культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області за № 60/229/2-10

на рішення Господарського суду Волинської області від 28.04.2010р.

у справі № 1/51-68

за позовом: суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 (надалі СПД-ФО ОСОБА_5А.), м. Луцьк

до відповідача: Відділу культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області, м.Ківерці

про стягнення 10 000,00грн.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_5 підприємець;

від відповідача: ОСОБА_6 начальник юридичного відділу (довіреність № 82 від 24.06.2010р.); ОСОБА_7 начальник відділу

Права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 28, ГПК України представникам сторін розяснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.04.2010р. у справі № 1/51-68 (суддя Гончар М.М.) задоволено позовні вимоги СПД-ФО ОСОБА_5 до Відділу культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області, стягнуто з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким визнати недійсним повністю авторський договір від 01.12.2008р. № 25 на створення форескізу (І етапу створення і розробки ескізного проектного рішення) скульптурної композиції «Жертвам політичних репресій і голодомору», укладений між сторонами. Зокрема скаржник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено останньому у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 райдержадміністрацію, судом не взято до уваги, що відповідач не вправі був укладати договір без відповідного розпорядження голови райдержадміністрації, чим порушено посадову інструкцію начальника відділу культури і туризму районної державної адміністрації, в зв»язку з чим зазначений правочин повинен бути визнано судом недійсним.

Позивач в судовому засіданні 24.06.2010р. та у запереченні на апеляційну скаргу твердження апелянта заперечує, рішення місцевого господарського суду вважає законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні 24.06.2010р. наполягали на задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу, матеріали справи та, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між Відділом культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації (Замовник) та СПД-ФО ОСОБА_5 (Виконавець) 01.12.2008р. було укладено авторський договір № 25 на створення форескізу (І етапу створення і розробки ескізного проектного рішення) скульптурної композиції «Жертвам політичних репресій і голодомору», відповідно до умов якого Замовник доручає, а Автор-виконавець бере на себе зобов»язання створення форескізу скульптурної композиції «Жертвам політичних репресій і голодомору»розміром до 60 см., в матеріалі пластилін, гіпс.

Автор-виконавець зобов`язується здати Замвонику 2 форескізи вищезазначеної скульптурної композиції, виконаних у графічному або об`ємному варіанті (макет, або фотографії проекту (макету) розміром 18х24)) до 31.12.2008р., а Замовник прийняти їх і оплатити в сумі 10 000,00грн. згідно розробленого і затвердженого обома сторонами кошторису (розділ 2 договору).

Після підписання договору Замовник зобов`язувався виплатити Автору-виконавцю аванс в розмірі 9 500,00грн., решту коштів Замовник виплачує в день отримання форескізу скульпторної композиції «Жертвам політичних репресій і голодомору» на основі акту прийому і здачі робіт згідно кошторису (п.п. 3.1 та 3.2. договору).

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем було виконано вищевказані роботи, а саме створено форескізи (7 проектів) скульптурної композиції «Жертвам політичних репресій і голодомору»(а.с. 12-20) на загальну суму 10 000,00грн.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та як видно з матеріалів справи дані роботи відповідачем прийняті не були.

07.11.2009р. позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію, в якій останній просив терміново виконати умови спірного договору та сплатити аванс у розмірі 9 500,00грн. (а.с.10). Претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У відповідності до ст.. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`зки.

З аналізу даної статті вбачається, що цивільні права і обов`язки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать

Отже, з моменту укладення спірного договору між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються як загальними положеннями про зобов`язання так і окремими зобов`язаннями, зокрема підряд.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права, апеляційна інстанція приходить до висновку, що між СПД-ФО ОСОБА_5 та Відділом культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області виникли цивільні права та обов`язки на підставі спірного договору, який підписаний обома представниками сторін, а тому є обов`язковим до виконання.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги СПД-ФО ОСОБА_5 та стягнуто з відповідача 10 000,00грн. за виконані роботи.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що відповідач не вправі був укладати договір без відповідного розпорядження голови райдержадміністрації, чим порушено посадову інструкцію начальника Відділу культури і туризму районної державної адміністрації.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з Тимчасового положення про Відділ культури і туризму районної державної адміністрації, затвердженого 02.09.2005р. розпорядженням № 250 та Посадової інструкції начальника Відділу культури і туризму районної державної адміністрації від 02.09.2005р. (а.с.27-32) даними документами не передбачено, що для укладення з позивачем договору повинно бути розпорядження голови райдержадміністрації.

Щодо тверджень скаржника про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено останньому у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 райдержадміністрацію, слід зазначити наступне.

Як вбачається з п. 10 вищевказаного Тимчасового Положення Відділ культури та туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в установах державного казначейства, печатку. Також слід зазначити, що спірний договір укладено між позивачем та Відділом культури і туризму ОСОБА_4 районної державної адміністрації Волинської області, а тому клопотання відповідача про залучення до участі у справі на стороні останнього третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 районну державну адміністрацію є безпідставним, про що судом першої інстанції зроблено правильний висновок.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, всупереч зазначених вимогам ГПК України відповідачем не було надано суду доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Волинської області від 28.04.2010р. у справі № 1/51-68 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати в господарський суд Волинської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М

ОСОБА_3