ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2010 р. Справа № 17/113

Господарський суд Рівненської області в складі судді Петухова М.Г. розглянувши справу

за позовом Острозького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Острозької районної державної адміністрації

до відповідача 1 підприємця ОСОБА_1

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарство ОСОБА_1»

про розірвання договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2.;

від відповідача 1 ОСОБА_1, ОСОБА_3;

від відповідача 2 ОСОБА_1, ОСОБА_3;

від прокуратури - ОСОБА_4;

Статті 20, 22 ГПК України розяснено.

СУТЬ СПОРУ : Острозький міжрайонний прокурор звернувся в господарський суд з позовом в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 12.08.1999р. укладений між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Господарство ОСОБА_1»(орендарі).

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі на день подачі позову мали заборгованість зі сплати орендної плати за землю за 2009-2010 роки в сумі 26 549 грн. та не проводили риборозведення. З підстав зазначених у позові та посилаючись на пункти 2.1, 2.3, 3.1, 4 договору від 12.08.1999р., ст.ст. 611, 623, 783 Цивільного кодексу України, просить позов задоволити.

Позивач Острозька районна державна адміністрація письмових пояснень не надала, в судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримала з тих самих підстав, що вказані у позові.

Відповідачі у спільному відзиві на позов та у судовому засіданні проти позову заперечують вказують, що твердження прокурора та позивача щодо заборгваності з орендної плати за землю не відповідають дійсності, що вбачається з суми орендної плати вказаної в договорі оренди земельної ділянки від 12.08.1999р., додаткової угоди до нього від 06.03.2006р. та довідки Здолбунівської ОДПІ, що додана до позову. Щодо розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена станом на 01.2009р., відповідачі зазначають, що такий розрахунок ними не підписувався і зміни в договір оренди згідно даного розрахунку не вносилися, також звертає увагу суду, що орендарями по договору від 12.08.1999р. є як підприємець так і ТзОВ «Господарство ОСОБА_1».

Відносно невиконання умов договору оренди земельної ділянки від 12.08.1999р., щодо зариблення водного обєкту, відповідачі також вказують, що вони не відповідають дійсності, що підтверджується відповідними доказами доданими до позову. В задоволенні позову просять відмовити (а.с.42-44).

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, на основі діючого законодавства, суд

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 1999р. між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі по тексту Договір), згідно умов якого позивач надав відповідачу в орендне користування земельну ділянку, яка знаходиться біля села Новомалин, Острозького району. Рівненської області, загальною площею 273,2 га, в тому числі : пасовищ заболочених 7,6 га, лісів 0,9 га, чагарників 0,8 га, боліт 76,9 га, під водосховищем 182,9 га, під каналами 2,5 га, під дамбою 1,6 га, для товарного риборозведення, строком на 25 років. Вказаний договір нотаріально посвідчений та зареєстрований Острозьким районним відділом земельних ресурсів у книзі реєстрації договорів оренди по Новомалинській сільській раді за № 1 від 12.08.1999р. (а.с.7-9). Пунктом 2.3 Договору сторони встановили розмір орендної плати в сумі 7000 грн., яка мала сплачуватися щорічно до 31 грудня.

06 березня 2006р. між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Господарство ОСОБА_1»була укладена додаткова угода до договір оренди земельної ділянкивід 12.08.1999р., згідно умов якої орендарями визначено підприємця ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарство ОСОБА_1». Угодою внесено зміни в п.2.3 Договору, відповідно до яких, сторони встановили розмір орендної плати загальною сумою 8735 грн., яка мала сплачуватися орендарями рівними частинами, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Вказана угода нотаріально посвідчена та зареєстрована Острозьким районним відділом центру ДЗК за № 04.06.586.00001 від 21.03.2006р. (а.с.19).

Згідно з частинами 4, 5 ст. 59 Земельного кодексу України :

«Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Використання земельних ділянок водного фонду для рибальства здійснюється за згодою їх власників або за погодженням із землекористувачами».

Пунктом 4 Договору (з врахуванням додаткової угоди) передбачено, що підставою припинення договору є несплата орендної плати протягом року з часу проплати, а підставою розірвання договору є вимога однієї з сторін у випадку невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором .

Як вбачається зі змісту п. 2.3 Договору (з врахуванням додаткової угоди), річний розмір орендної плати становить 8735 грн..

Згідно довідки Здолбунівської ОДПІ від 15.07.2010р. (а.с.5) на яку посилаються прокурор та позивач, відповідачами сплачено у 2009 році 9960 грн. а у 2010 році 3600 грн. в травні місяці. В ході розгляду справи, позивачем сплачено ще 2000 грн. орендної плати за 2010 рік, що підтверджується копією квитанції №4333269 від 29.10.2010р.(а.с.96).

Яким чином у відповідачів виник борг в сумі 26 549 грн. ні прокурор ні позивач суду не пояснили, зазначивши, що суду було надано розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена станом на 01.2009р., згідно якого розмір орендної плати визначено в сумі 27708,30грн. (а.с.32).

Проте даний розрахунок не може бути взятий судом до уваги, оскільки він не оформлений як додаток до Договору, а зміни в Договір, щодо розміру оренндної плати в установленому порядку стронами не внесені.

Крім цього, сторонами Договору є три особи, позивач та два відповідачі, а розрахунок підписано лише позивачем та підприємцем ОСОБА_1, до того ж сам ОСОБА_1 зазначає, що такий розрахунок ним не підписувався і зміни в договір оренди згідно даного розрахунку не вносилися.

Відповідно до п. 4 Договору, зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін.

Отже безпідставним є твердження прокурора та позивача, що заборгованості відповідачів по орендній платі за землю за 2009-2010 роки згідно Договору.

Не відповідають дійсності посилання прокурора та позивача на використання орендарями водного обєкту не за цільовим призначенням.

В позовній заяві прокурор посилається на інформацію Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Рівненській області (лист вих.№ 2083 від 05.08.2010р.), згідно якої зариблення орендованого відповідачами водного обєкту протягом останніх 10 років не проводилося (а.с.6).

Однак в лист вих.№ 2083 від 05.08.2010р. не говориться про те, що зариблення обєкту не проводилося, а говориться про те, що «Держрибохороні в Рівненській області не відомі факти зариблення Новомалинського водосховища», що свдчить про те, що Держрибохорона не володіє інформацією щодо використання відповідачами водного обєкту. При цьому, згідно умов Договору метою використання земельної ділянки є товарне риборозведення (п.2.1 Договору).

Крім цього, відповідачами надані суду докази, які спростовують твердження прокурора та позивача щодо невикористання змельної ділянки відповідачами, а саме: дослідження живої риби, проведені Острозькою районною лабораторією ветеринарної медицини у 2008- 2010 роках (а.с.47-54), акт про виконання робіт з відтворення водних живих ресурсів від 08.11.2005р. складений за участю представників ветеринарно-санітарної служби, органу місцевого самоврядування та охорони навколишнього природнього середовища (а.с.55).

Також відповідачами надані видаткова накладна № РН-0000938 від 07.11.2005р., якісне посвідчення№ 711 від 07.11.2005р., ветеринарне свідоцтво від 07.11.2005р. , з яких вбачається, що підприємець ОСОБА_1 придбав у ВАТ «Станція Придніпровська»рибу для зариблення ставка (а.с.56-58).

Окрім того, відповідачами надано довідку Новомалинської сільської ради № 470 від 12.10.2010р., якою підтверджується, що на момент її видачі підприємець ОСОБА_1 займається товарним риборозведенням згідно договору оренди (а.с.59).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, прокурор та позивач не довели суду наявність обставин на які вони посилаються, як на підставу розірвання Договору.

Суд також звертає увагу прокурора та позивача на недотримання порядку розірвання Договору.

Так п.4 Договору сторони погодили, що дострокове розірвання договору має здійснюватись за умови письмового попередження не пізніше ніж за 15 днів.

Проте в порушення вказаної умови Договору прокурор подав позовну заяву до суду без письмового попередження позивачем відповідачів за 15 днів, таке повідомлення було направлено відповідачам лише 21.09.2010р., тобто через місяць після подачі позову .

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити..

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення оформлено та підписано 04.11.2010р.

Суддя Петухов М.Г.