ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

24.12.10 № 09-07/2097

Суддя Корсун В.Л.

розглянувши матеріали

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Обрій, 69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-б

до відповідача: приватного підприємства Смерека, 69060, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

24.12.10 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Обрій до приватного підприємства Смерека про:

- визнання договору, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Обрій та приватним підприємством Смерека на реконструкцію та будівництво не житлових будівель та споруд з подальшою їх реєстрацією в ОП ЗМБТІ недійсним;

- визнання права власності за товариством з обмеженою відповідальністю Обрій на не житлові будівлі та споруди, які були реконструйовані та побудовані приватним підприємством Смерека, а саме сарай літ. Ч, склад літ. М, прибудова літ. Л2, склад літ. О, підвал под. літ. О, склад літ. С, прибудова літ. Н, склад літ. П, перелічені будівлі та споруди, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-б.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Зокрема, згідно з положеннями Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, з позовної заяви майнового характеру стягується держмито у розмірі один відсоток ціни позову, але не менше ніж шість неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто - 102 (сто дві) грн., і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 25 500 (двадцять пять тисяч пятсот) грн. Із позовних заяв немайнового характеру, в т.ч. у спорах, що виникають під час укладення, зміни або розірвання господарських договорів, державне мито стягується в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 85 (вісімдесят пять) грн.

Відповідно до Інформаційного листу Вищого господарського суду України від 21.04.08 № 01-8/241, державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 № 15.

Отже, розмір державного мита за позовною заявою про визнання права власності повинен становити 1 % від вартості спірного майна.

Як свідчить зміст позовних вимог, позивач у позовній заяві просить суд:

- визнати договір, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Обрій та приватним підприємством Смерека на реконструкцію та будівництво не житлових будівель та споруд з подальшою їх реєстрацією в ОП ЗМБТІ недійсним;

- визнати права власності за товариством з обмеженою відповідальністю Обрій на не житлові будівлі та споруди, які були реконструйовані та побудовані приватним підприємством Смерека, а саме сарай літ. Ч, склад літ. М, прибудова літ. Л2, склад літ. О, підвал под. літ. О, склад літ. С, прибудова літ. Н, склад літ. П, перелічені будівлі та споруди, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-б.

Згідно з бухгалтерською довідкою, доданою до матеріалів позовної заяви, балансова вартість самовільно збудованих обєктів, за якими позивач просить суд визнати права власності, становить 8 543,32 грн.

Таким чином, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Обрій містить позовні вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Відповідно до п. 4.5 розяснення Вищого Арбітражного суду України від 04.03.98 № 02-5/78 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру державне мито згідно з пунктом 36 Інструкції підлягає сплаті як за ставками, встановленими для майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Пунктом 36 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 № 15 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що позовні заяви по спорах, які виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів, що носять одночасно майновий характер, до яких включено вимоги про стягнення штрафу тощо, сплачуються державним митом як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв по спорах, що виникають при укладенні, зміні або розірванні господарських договорів.

У звязку з викладеним, враховуючи зміст позовних вимог, сума державного мита за заявленим позовом повинна складати суму в розмірі 187 грн.: за позовні вимоги немайнового характеру (про визнання договору недійсним) 85 грн. та за позовні вимоги майнового характеру (про визнання права власності) з урахуванням бухгалтерської довідки щодо балансової вартості майна 102 грн.

При цьому, суду до матеріалів позовної заяви позивачем додано оригінал платіжного доручення від 23.12.10 № 381, який свідчить про сплату позивачем державного мита тільки в розмірі 102 грн.

Інших доказів сплати державного мита позивачем суду не надано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і доданні до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що наведенні норми чинного законодавства не передбачають обовязку суду порушити провадження у справі, а потім витребувати належні докази у встановленому законом порядку сплати державного мита, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Обрій до приватного підприємства Смерека про визнання недійсним договору та визнання права власності без розгляду.

Судом розяснюється, що згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви на підставі статті 63 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 4-5, п. 4 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з додатками повернути позивачу.

Додаток: позовні матеріали на 29 аркушах.

Суддя В.Л. Корсун

Згідно з оригіналом:

спеціаліст ОСОБА_1