донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.11.2010 р. справа №23/162

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чернота Л.Ф.

суддів Діброви Г.І. , Шевкової Т.А.

від позивача:ОСОБА_1 за довіреністю №212/2 від 11.06.10
від відповідача:ОСОБА_2 підприємець ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 09.11.2010р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуВідкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ

на рішення господарського суду Донецької області
від02.09.2010 року
у справі№ 23/162 (суддя Забарющий М.І.)
за позовомВідкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ
до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Світлодарськ
про стягнення пені в розмірі 24 102,25грн., штрафу в розмірі 15 344,23грн., інфляційних в розмірі 17 771,42грн., 3% річних в розмірі 5 504,11грн.
ВСТАНОВИВ:

У 2010 році Відкрите акціонерне товариство «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Світлодарськ про стягнення пені в розмірі 24 102,25грн., штрафу в розмірі 15 344,23грн., інфляційних в розмірі 17 771,42грн., 3% річних в розмірі 5 504,11грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.09.10р. у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ було відмовлено.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 02.09.10 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Світлодарськ надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду від 02.09.2010р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2009р. між Відкритим акціонерним товариством «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу (далі по тексту Договір), відповідно до п. 1 якого продавець (позивач) передає у власність, а покупець (відповідач) приймає і зобов»язується оплатити на викладених нижче умовах нежитлові будівлі та споруди, а саме: магазин літера Б-1 загальною площею 390кв.м; навіс літера В, компресорна літера б2, замощення I, II; ганок літера б; ганок літера б1, які знаходяться за адресою Донецька область, м. Дебальцеве, м. Світлодарськ, вул. Без назви, б. 78.

Відповідно до п. 3 договору, продаж вчинено на суму 422 403,80грн., крім того ПДВ 84 480, 76грн., разом 506 884,56грн.

При цьому, оплату вказаної суми необхідно оплатити продавцю шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у строк до 31.07.2009р.

За умовами п. 5 договору встановлено, що державна реєстрація цього договору здійснюється одразу після підписання сторонами цього договору та його нотаріального посвідчення. Подати на державну реєстрацію права власності в Комунальне підприємство Єнакіївської міської ради «Єнакіївське міжміське бюро технічної інвентаризації»покупець має право після підписання акту прийому-передачі нежилого приміщення, який має бути підписаний сторонами протягом 3 робочих днів з моменту повної оплати вартості нежилого приміщення покупцем.

Даний договір посвідчений нотаріально.

На виконання умов договору відповідачем здійснено оплату станом на 31.07.2009р. в розмірі 200 000грн., суму, яка залишилася 16.09.2009р., 23.03.2010р., 25.03.2010р., 24.06.2010р.

Згідно умов п. 4 договору, позивачем були нараховані пеня, штраф, інфляційні, 3% річних у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов»язання з оплати придбаного майна.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобовязань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

Згідно приписів ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу України визначено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а при необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Пунктом 1 Наказу міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових»встановлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд апеляційної інстанції враховує позицію викладену у Пленумі Верховного суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідно до п. 8 якого встановлено, що згідно ст. ст. 210 та 640 Цивільного кодексу України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття рішення по справі позивачем належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, державної реєстрації договору купівлі-продажу в порядку, встановленому чинним законодавством України та договором, не надано.

Таким чином, судова колегія вважає, що господарський суд дійшов вірного висновку, що договір купівлі-продажу від 02.07.2009р. підписаний сторонами не є вчиненим, тому не створює прав та обов»язків для сторін та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 02.09.2010 року у справі № 23/162 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ на рішення господарського суду Донецької області від 02.09.2010 року у справі №23/162 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 02.09.2010 року у справі № 23/162 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_4

Надр.6 прим:

1 у справу;

2,3 позивачу;

4 відповідачу;

5 ДАГС;

6ГС Дон. обл.

ОСОБА_5