ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.10 Справа№ 25/63 А

Господарський суд Львівської області розглянувши в судовому засіданні справу:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкер-Україна (м.Новояворівськ)
до відповідача:Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області (м.Яворів)
про:визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 07.02.2008 р.
Головуючий суддя : ОСОБА_1
Секретар :ОСОБА_2

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_3- представник, довіреність від 25.10.2010 року
від відповідача:ОСОБА_4-представник, довіреність від 22.06.2010 року

Присутнім в судовому засіданні, згідно ст. 130 КАС України, розяснено їхні процесуальні права та обовязки, а також видано памятки про їхні права та обовязки.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкер-Україна (м.Новояворівськ) до Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області (м.Яворів) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 07.02.2008 р.

Ухвалою суду від 21.02.2008 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє засідання на 06.03.2008 року. Ухвалою від 06.03.2008 року провадження у справі №25/63-А зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №12/149-А, за клопотанням сторін. Ухвалою від 30.04.2009 року поновлено провадження у справі і призначено до розгляду на 18.05.2009 року. Ухвалою від 18.05.2009 року розгляд справи відкладено до 25.05.2009 року, у звязку з неявкою представників сторін. Ухвалою від 25.05.2009 року розгляд справи відкладено до 01.06.2009 року, у звязку з неявкою представника позивача в судове засідання. Ухвалою від 01.06.2009 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05.06.2009 року, за клопотанням сторін. Ухвалою від 05.06.2009 року розгляд справи відкладено до 12.06.2009 року, за клопотанням позивача, у звязку з його неявкою. Ухвалою від 12.06.2009 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 16.07.2009 року. Ухвалою від 16.07.2009 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24.07.2009 року, за клопотанням сторін. Ухвалою від 24.07.2009 року провадження у справі зупинено до 20.08.2009 року, за клопотанням позивача. Ухвалою від 20.08.2009 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду по справі №2а-4026/09/1370, за клопотанням позивача. Ухвалою від 13.11.2009 року провадження у справі поновлено і призначено до розгляду на 20.11.2009 року. Ухвалою від 20.11.2009 року, за клопотанням позивача, розгляд справи відкладено до 27.11.2009 року. Ухвалою від 27.11.2009 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду по справі №2а-4026/09/1370, за клопотанням позивача.

14.12.2009 року за вх.№122-12 відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2009 року про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 року апеляційну скаргу ДПІ у Яворівському районі Львівської області задоволено, ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2009 року про зупинення провадження у справі №25/63-А скасовано, справу №25/63-А направлено в господарський суд Львівської області для продовження розгляду справи по суті.

У звязку з хворобою судді Пазичева В.М., справу №25/63-А, згідно резолюції заступника голови суду від 29.11.2010 року ОСОБА_5, передано для розгляду по суті судді Запотічняк О.Д.

Ухвалою від 30.11.2009 року провадження у справі поновлено і призначено до розгляду на 14.12.2010 року.

Згідно розпорядження виконуючого обовязки голови суду ОСОБА_6 від 13.12.2010 року справу №25/63-А передано для подальшого розгляду по суті судді Пазичеву В.М.

Позивач вимоги ухвал суду суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2008 року, про зупинення провадження від 06.03.2009 року, від 24.07.2009 року, від 20.08.2009 року, про поновлення від 30.04.2009 року, від 13.11.2009 року, про відкладення розгляду справи від 18.05.2009 року, від 25.05.2009 року, від 05.06.2009 року, від 20.11.2009 року, про оголошення перерви від 01.06.2009 року, від 16.07.2009 року, про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду від 12.06.2009 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 06.03.2009 року позивач подав клопотання, в якому просить суд зупинити провадження до набрання законної сили судовим рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №12/149-А.

01.06.2009 року за вх.№11025 позивач подав додаткові пояснення №1, в якому наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

05.06.2009 року за вх.№11412 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

16.07.2009 року за вх.№14417 позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

16 липня 2009 року під час судового засідання позивач ОСОБА_7 „Бейкер-Україна" звернувся з клопотанням до суду про зупинення провадження у справі №25/63 а, оскільки, за позовом ОСОБА_7 „Бейкер-Україна" про визнання права суб"єкта спеціальної економічної зони „Яворів" на особливий порядок оподаткування Львівським окружним адміністративним судом відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні 24.07.2009 року позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

20.11.2009 року за вх.№24061 позивач подав клопотання про скасування ухвали про поновлення провадження у справі №25/63-А.

20.11.2009 року за вх.№24062 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю забезпечити явку повноваженого представника.

В судовому засіданні 27.11.2009 року позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задоволити позовні вимоги з підстав, викладених у заявах та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2008 року, про зупинення провадження від 06.03.2009 року, від 24.07.2009 року, від 20.08.2009 року, про поновлення від 30.04.2009 року, від 13.11.2009 року, про відкладення розгляду справи від 18.05.2009 року, від 25.05.2009 року, від 05.06.2009 року, від 20.11.2009 року, про оголошення перерви від 01.06.2009 року, від 16.07.2009 року, про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду від 12.06.2009 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 06.03.2009 року відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд зупинити провадження до набрання законної сили судовим рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №12/149-А.

30.04.2009 року за вх.№8928 відповідач подав клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження.

В судовому засіданні 01.06.2009 року відповідач подав пояснення по суті спору.

21.07.2009 року за вх.№14775 відповідач подав додаткове пояснення по справі №25/63-А.

21.07.2009 року за вх.№14776 відповідач подав додаткове пояснення по справі №25/63-А.

12.11.2009 року за вх.№23372 відповідач подав клопотання про поновлення провадження у справі.

В судовому засіданні 27.11.2009 року відповідач подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві та поясненнях.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, в присутності представників сторін.

В судовому засіданні 14.12.2010 року, відповідно до ст.ст. 160 КАС України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.12.2010 року.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення осіб, присутніх в судовому засіданні, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Відповідно до п. 1. ст. 11. ОСОБА_8 України „Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ, ДПІ у Яворівському районі Львівської області проведено документальну невиїзну перевірку ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" з питання правомірності заявлених пільг по податку на прибуток підприємства за 11-ть місяців 2007 року. Правомірність та підставність проведення перевірки платником не оскаржується.

За наслідками перевірки складено Акт від 01.02.2008 р. № 33-033/66/32296918, у якому зафіксовано та обґрунтовано порушення ОСОБА_8 України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. № 335/94-ВР, ОСОБА_8 України „Про внесення змін до законів України „Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів" від 25.03.2005 р. № 2505-ІУ (далі - Закон від 25.03.2005 р. № 2505-ІУ), а саме безпідставне застосування пільгового режиму оподаткування за 11-ть місяців 2007 року, внаслідок чого встановлено, що ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" не сплачено до бюджету податок на прибуток у розмірі 250 292,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням № /0 від 07.02.2008 р. ДПІ у Яворівському районі визначено ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" податкове зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 250 292,00 грн. та застосовано фінансову (штрафну) санкцію у розмірі 104 589,00 грн., згідно пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 ОСОБА_8 України від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Державною податковою інспекцією у Яворівському районі Львівської області (надалі -ДПІ) 11 лютого 2008 року було ознайомлено ТОВ "Бейкер - Україна" з податковим повідомленням-рішенням №/0 на підставі Акта перевірки №33-033/66/32296918 від 01.02.2008 року про визначення суми податкового зобов'язання ТОВ "Бейкер - Україна" за податком на прибуток у сумі 354 881, 00 (триста п'ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня, з них 250 292,00 (двісті п'ятдесят тисяч двісті дев'яносто дві) гривні - основного платежу та 104 589,00 (сто чотири тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень - штрафних санкцій,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бейкер - Україна" вважає, що вищевказані донарахування податків і штрафних санкцій є незаконними, та такими, що підлягають скасуванню, оскільки, воно, за твердженням позивача, є суб'єктом технопарку спеціальної економічної зони "Яворів", зареєстрованим 19 лютого 2003 року Адміністрацією спеціальної економічної зони "Яворів" за реєстраційним № 101, в підтвердження чого було видане свідоцтво про реєстрацію суб'єкта технопарку спеціальної економічної зони "Яворів" (копія додається).

Крім того, позивач наголошує, що Яворівською районною державною адміністрацією 03 лютого 2003 року був зареєстрований інвестиційний проект по переробці сільськогосподарської сировини за технологією "Вельтерверк" для виробництва вафельної продукції з тривалим терміном зберігання про що було видане свідоцтво, за реєстраційним № 101 (копія свідоцтва -додається). Також, між ТОВ "Бейкер - Україна" - з одного боку та Яворівською державною адміністрацією, Адміністрацією спеціальної економічної зони "Яворів" - з другого боку був укладений Договір №101 на реалізацію інвестиційного проекту в спеціальній (вільній) економічній зоні "Яворів" від 26 травня 2003 року.

За твердженням позивача, на момент укладення вищевказаного інвестиційного договору, одним з учасників ТОВ "Бейкер - Україна" із часткою статутного капіталу 30% було Торгове Товариство "КВО СТІЛ", засноване та діюче за законодавством Угорщини, яке, сплативши за частку в ТОВ "Бейкер - Україна" в повному обсязі, набуло статусу іноземного інвестора України, згідно ОСОБА_8 України "Про режим іноземного інвестування".

Мотивація ДПІ, що наведена в Акті перевірки полягала в тому, що станом після 31.03.2005 року, ТОВ "Бейкер - Україна", як суб'єкт спеціальної економічної зони "Яворів", не має права на пільги в оподаткуванні, передбачені ОСОБА_8 України "Про спеціальну економічну зону "Яворів", в редакції, яка діяла до 25.03.2005 року, оскільки, 25 березня 2005 року Верховною Радою України був прийнятий Закон "Про внесення змін до ОСОБА_8 України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та до деяких інших законодавчих актів України" за номером 2505, який вступив в силу 31 березня 2005 року. Розділом 23 даного ОСОБА_8 внесено зміни до ОСОБА_8 України "Про спеціальну економічну зону "Яворів", зокрема повністю виключена ст. 9 ОСОБА_8, яка встановлювала пільговий порядок оподаткування суб'єктів СЕЗ. Також виключена ст. 2, яка закріплювала за суб'єктами СЕЗ "Яворів" право, у випадку зміни законодавства України з питань оподаткування, застосовувати до них особливості оподаткування, передбачені цим ОСОБА_8, та податкові пільги, встановлені іншими законами України на день їх реєстрації як суб'єктів СЕЗ "Яворів" на їх вимогу та протягом періоду функціонування СЕЗ "Яворів".

На думку позивача, діючою на день звернення з позовом до суду ст. 13 ОСОБА_8 України "Про загальні засади створення та функціонування спеціальних (вільних) економічних зон" встановлюється, що на всі об'єкти та суб'єкти економічної діяльності спеціальної (вільної) економічної зони поширюється система державних гарантій захисту інвестицій, передбачена законодавством України про інвестиційну діяльність та іноземні інвестиції. Таким чином, на суб'єктів СЕЗ "Яворів" поширюються державні гарантії, передбачені Законами України "Про інвестиційну діяльність" та "Про режим іноземного інвестування".

Однією з таких державних гарантій, на думку позивача, є норма, закріплена у статті 2 ОСОБА_8 України "Про спеціальну економічну зону "Яворів", чинна на момент здійснення ТОВ "Бейкер -Україна" інвестиції, яка встановлює, що у разі зміни законодавства України з питань оподаткування до суб'єктів СЕЗ "Яворів" на їх вимогу протягом періоду функціонування СЕЗ "Яворів" застосовуються особливості оподаткування, передбачені цим ОСОБА_8, та податкові пільги, встановлені іншими законами України на день їх реєстрації як суб'єктів СЕЗ "Яворів". Тобто, даний порядок, будучи гарантований державою на момент здійснення інвестицій, підлягає застосуванню в силу дії частини 2 статті 397 Господарського Кодексу України.

Позовні вимоги ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" до ДПІ у Яворівському районі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 07.02.2008 р. № /0, відповідач заперечив повністю, оскільки, за твердженням відповідача, ДПІ у Яворівському районі керується у своїй діяльності чинним законодавством України, згідно якого пільги у оподаткуванні до платників встановлюються не органом Державної податкової служби, а законодавством України.

Відповідач зазначив, що 31 березня 2005 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до законів України „Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів" від 25.03.2005 р. № 2505-ІУ (далі - Закон від 25.03.05. № 2505-ІУ), відповідно до якого було внесено зміни до деяких законодавчих актів, якими було встановлено пільги із сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) для окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності, що діють, зокрема, у технологічних парках та спеціальних економічних зонах. В результаті внесеними змінами було припинено пільгові податкові та митні умови здійснення підприємницької діяльності відповідними суб'єктами. Наведене, зокрема, стосується спеціальної економічної зони „Яворів" (зміни внесено до ОСОБА_8 України „Про спеціальну економічну зону „Яворів"). Відповідно, ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" позбавлено права на пільговий режим оподаткування.

Відповідач наголошує, що норми ОСОБА_8 від 25.03.2005 року № 2505-ІУ відносно оподаткування прибутку підприємств (п. 2 розділу 11 „Прикінцеві положення") поширюються на результати фінансово - господарської діяльності платника податку за наслідками податкового періоду, на який припадає дата набрання чинності цим ОСОБА_8. Відповідно до п. 11.1. ст. 11 ОСОБА_8 України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 335/94-ВР для цілей цього ОСОБА_8 використовуються такі податкові періоди: календарні - квартал, півріччя, три квартали, рік. Відповідно до п. 16.4. ст. 16. цього ОСОБА_8, податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений ОСОБА_8 для квартального податкового періоду. Оскільки дата набрання чинності ОСОБА_8 від 25.03.2005 р. № 2505- IV припадає на звітний період І кварталу 2005 року, то пільги по податку на прибуток, передбачені ОСОБА_8 України «Про спеціальну економічну зону «Яворів», скасовано з І кварталу 2005 року.

Під час судового розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про долучення та врахування під час розгляду справи Рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року у справі №10-рп/2008 про невідповідність Конституції України окремих положень (статей) ОСОБА_8 України „Про державний бюджет України на 2008 рік, яким були внесені зміні до інших законів та скасовано (зупинено) дію ОСОБА_8, які регламентують матеріальне забезпечення суддів (надалі Рішення КС). Аргументуючи подане клопотання , позивач вважає, що дане Рішення Конституційного суду поширюється на Закон України „Про внесення змін до ОСОБА_8 України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25 березня 2005 року №2505-ІУ, (далі - Закон №2505-ІУ) , якими частину 2 статті 1 та статті 2 і 9 ОСОБА_8 України "Про спеціальну економічну зону ''Яворів" визнано такими, що втратили чинність, а також, згідно пункту 6 розділу II (Прикінцеві положення) ОСОБА_8 №2505-ІУ, скасовано Закон України "Про внесення змін до деяких законів України з питань оподаткування у зв'язку із створенням спеціальної економічної зони "Яворів", тобто статті, які передбачали пільговий режим оподаткування для підприємств суб'єктів СЕЗ «Яворів».

Однак, твердження позивача, на думку відповідача, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, в даному Рішенні Конституційного суду йдеться про неконституційність з точки зору невідповідності Конституції (ст.22 Конституції України) скасування чи звуження змісту та обсягу гарантій прав і свобод людини і громадянина при прийнятті нових ОСОБА_8 або внесення змін до чинних ОСОБА_8. Разом з тим, відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен забов"язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом. Тобто, сплата податків і платежів - це встановлений Конституцією обов'язок, а не право.

Також, відповідач вважає, що відповідно до ст.61 ОСОБА_8 України „Про Конституційний суд України", дане Рішення визнає неконституційним норми (положення) конкретного нормативно - правового акту - ОСОБА_8 України „Про державний бюджет України на 2008 рік і не містить посилання на інші нормативно-правові акти, які в цілому або в певній частині визнано неконституційними. За твердженням відповідача, позивач не навів жодних доказів фактичного скасування або визнанн неконституційним ОСОБА_8 (його окремих положень) №2505-ІУ від 25.03.2005 року. Крім цього, згідно листа Міністерства юстиції України за №20-9-7599 від 15.08.2000 року, надано роз'яснення щодо специфіки оподаткування у спеціальних економічних зонах з дня набрання чинності ОСОБА_8 України Про внесення змін до ОСОБА_8 України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25 березня 2005 року № 2505-ІУ, яким оподаткування СЕЗ здійснюється на загальних підставах, визначених відповідними Законами України. В самому Рішенні Конституційного суду, зокрема в абзаці 4 п.п.5.4 п.5 зазначено, що у разі необхідності зупинення дій законів, внесення до них змін і доповнень мають використоватись окремі ОСОБА_8. В даному випадку, це окремий Закон України „Про внесення змін до ОСОБА_8 України "Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законояавчих актів України" від 25 березня 2005 року № 2505-ІУ (далі - Закон №2505-ІУ). В свою чергу, відповідно до рішення Конституційного суду України від 29.01.2002 року у справі №І-РП/2002 за конституційним поданням Кабінету Міністрів України щодо офіційного тлумачення положень частини першої ст.5 ОСОБА_8 України „Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб"єктів підприємницької діяльності, утворених з використанням майна та коштів вітчизняного походження та частини першою ст. 19 ОСОБА_8 України „Про інвестиційну діяльність", регулювання інвестиційної діяльності здійснюється не лише актами законодавства України, а й міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці договори, згідно з частиною першою ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України. Як засвідчує системний аналіз положень міжнародних договорів про взаємний захист інвестицій, укладених Україною впродовж 1994-2001 років, вони не передбачають створення для іноземних інвесторів пільгового режиму інвестиційної діяльності. У відповідних статтях таких договорів, наголошується, що приймаючою стороною для іноземних інвесторів має бути створений режим, не менш сприятливий, ніж стосовно власних громадян або підприємств чи громадян або підприємств третіх країн. Конституційний Суд України вважає, що в цьому разі поняття „національний режим„ і „режим не менш сприятливий, ніж стосовно власних громадян і підприємств" за суттю є тотожними. Тобто, застосування до підприємств з іноземними інвестиціями національного режиму валютного регулювання та справляння податків, зборів (обов"язкових платежів) відповідає взятим Україною за зазначеними договорами міжнародним забов"язанням.

14.12.2009 року за вх.№122-12 відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2009 року про зупинення провадження у справі. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 року апеляційну скаргу ДПІ у Яворівському районі Львівської області задоволено, ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2009 року про зупинення провадження у справі №25/63-А скасовано, справу №25/63-А направлено в господарський суд Львівської області для продовження розгляду справи по суті. Згідно вищезазначеної ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наявність ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2009 року в справі №2а-4026/09/1370 не перешкоджає розгляду справи №25/63-А, з огляду на наявність ухвали господарського суду Львівської області від 18.10.2007 року, що набрала законної сили , предмет спору в якій аналогічний предмету спору в справі №2а-4026/09/1370.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства Україна, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Оскаржуючи податкові повідомлення - рішення, позивач не заперечує донараховані суми, оскільки вони заявлені безпосередньо ним в податкових деклараціях як такі, що звільнені від оподаткування. Тобто, ДПІ у Яворівському районі, донараховуючи позивачу податок на прибуток, використовувала заявлені платником дані податкових декларацій, що не заперечується платником. Фактично в позовній заяві ОСОБА_7 "Бейкер-Україна" предметом позову платника є право позивача на пільговий режим оподаткування.

Відповідно до пункту 16.4 статті 16 ОСОБА_8 України "Про оподаткування прибутку підприємств" №283/97-ВР від 22 травня 1997 року, податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду, і декларація з податку на прибуток підприємства подається за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу протягом сорока календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (пп.4.1.4 п.4.1 статті 4 ОСОБА_8 України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетоми та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року).

31 березня 2005 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до ОСОБА_8 України Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів від 25.03.2005 року № 2505-ІУ (далі Закон від 25.03.2005 року № 2505-ІУ), відповідно до якого було внесено зміни до деяких законодавчих актів, якими встановлювалися пільги зі сплати податків та зборів (обовязкових платежів) для окремих категорій субєктів підприємницької діяльності, що діють, зокрема, у технологічних парках та спеціальних економічних зонах. В результаті внесених змін було припинено пільгові податкові та митні умови здійснення господарської діяльності відповідними субєктами та гарантії стабільності встановленого правового режиму функціонування цих парків та зон. Наведене, зокрема, стосується спеціальної економічної зони „Яворів (зміни внесено до ОСОБА_8 України „Про спеціальну економічну зону „Яворів, а також визнано таким, що втратив чинність Закон України „Про внесення змін до деяких законів України з питань оподаткування, у звязку із створенням спеціальної економічної зони „Яворів).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1 ОСОБА_8 України Про систему оподаткування встановлення і скасування податків і зборів (обовязкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього ОСОБА_8, інших законів України про оподаткування; ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу випливає, що нормативно-правовими актами, що регулюють бюджетні відносини в Україні, є, зокрема, закон про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 2 Кодексу, доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти).

ОСОБА_8 про Державний бюджет України на поточний рік регулює бюджетні відносини, зокрема, у сфері наповнення бюджету через механізми справляння податків. Отже, дія зазначеного ОСОБА_8 поширюється, у тому числі, і на податкові правовідносини, оскільки одним із джерел формувань доходної частини Державного бюджету на поточний рік є податки, які справляються за встановленими ставками. ОСОБА_8 про Державний бюджет України на поточний рік передбачає розмір кожної доходної статті бюджету, зокрема, шляхом визначення розміру податкових ставок, зупинення дії податкових зобов'язань для визначеного кола суб'єктів і звільнення окремих суб'єктів господарювання від сплати певних видів податків. Таким чином, Закон про Державний бюджет України встановлює, зокрема, основи регулювання податкових відносин у частині спрямування податків до Державного бюджету як елементу його доходної частини. Виходячи із зазначеного, цим ОСОБА_8 може зупинятися дія окремих положень податкових ОСОБА_8, вводитися та скасовуватися податкові пільги та інше.

ОСОБА_8 від 25.03.2005 року № 2505-ІУ відносно оподаткування прибутку підприємств (п.2 розділу ІІ „Прикінцеві положення) поширюються на результати фінансово-господарської діяльності платника податку за наслідками податкового періоду, на який припадає дата набрання чинності цим ОСОБА_8. Відповідно до пункту 11.1 ст.11 ОСОБА_8 України „Про оподаткування прибутку підприємств від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), для цілей цього ОСОБА_8 використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Відповідно до п. 16.4 ст.16 цього ОСОБА_8, податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений ОСОБА_8 для квартального податкового періоду.

Відповідно до Указу Президента України Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності від 10.06.1997 року, ОСОБА_8 України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п'ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

ОСОБА_8 України Про внесення змін до ОСОБА_8 України Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів був опублікований в офіційному друкованому виданні України газеті Урядовий курєр від 31.03.2005 року.

Згідно з п. 1 Прикінцевих положень ОСОБА_8 України Про внесення змін до ОСОБА_8 України Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів, даний Закон набирає чинності з дня опублікування, тобто з 31.03.2005 р.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень ОСОБА_8 України Про внесення змін до закону України Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів, норми цього ОСОБА_8 щодо оподаткування прибутку підприємств поширюються на результати фінансово господарської діяльності платника податку за наслідками податкового періоду, на який припадає дата набрання чинності цим ОСОБА_8 І квартал 2005 р.

ОСОБА_8 України Про внесення змін до ОСОБА_8 України Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів виключені положення ст. 2, ст. 9 ОСОБА_8 України „Про спеціальну економічну зону „Яворів, які стосувались особливостей оподаткування та податкових пільг для субєктів підприємницької діяльності, що здійснюють таку діяльність на території спеціальної економічної зони „Яворів.

Оскільки дата набрання чинності ОСОБА_8 від 25.03.2005 року № 2505-ІУ припадає на звітний період І квартал 2005 року, то пільги по податку на прибуток, передбачені ОСОБА_8 України „Про спеціальну економічну зону „Яворів, скасовано з І кварталу 2005 року.

Окрім того, відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України в межах своєї компетенції, виконаного за дорученням Кабінету Міністрів України, щодо специфіки оподаткування та інвестування у спеціальних економічних зонах і на територіях пріоритетного розвитку, з дня набрання чинності ОСОБА_8 України від 25 березня 2005 року № 2505-ІV, а саме з 31 березня 2005 року, оподаткування субєктів підприємницької діяльності, що реалізують інвестиційні проекти в спеціальних (вільних) економічних зонах та на територіях пріоритетного розвитку, здійснюється на загальних підставах, визначених відповідними Законами України з питань оподаткування.

Отже, починаючи з І кварталу 2005 року суб'єкти СЕЗ "Яворів" повинні сплачувати податок на прибуток на загальних підставах, тобто за ставкою 25 відсотків від об'єкта оподаткування. Таким чином, підприємством порушено п.3.1 статті 3 ОСОБА_8 України "Про оподаткування прибутку підприємств" №283/97-ВР від 22 травня 1997 року зі змінами та доповненнями.

Крім цього, відповідно до ст.ст.18, 19 ОСОБА_8 України „Про інвестиційну діяльність", державні гарантії захисту інвестицій , в тому числі і іноземних, не стосуються питань фінансово-господарської діяльності учасників інвестиційної діяльності та сплати ними податків, зборів, обов'язкових платежів.

Також, спеціальне законодавство України про іноземні інвестиції, в тому числі державні гарантії захисту іноземних інвестицій, визначені законодавством України, не регулюють питання валютного, митного та податкового законодавства, чинного на території України, що встановлено ст.3 ОСОБА_8 України „Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб"єктів підприємницької діяльності, з використанням майна та коштів вітчизняного походження.

Правильність позиції ДПІ у Яворівському районі в питаннях оподаткування з податку на прибуток ОСОБА_7 „Бейкер - Україна" підтримано Господарським судом Львівської області постановою від 18.10.2007 року по справі № 12/149 А, де сторонами виступали ті ж особи, а, згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2008 року у справі за позовом ОСОБА_7 „Бейкер -України" до ДПІ у Яворівському районі про визнання права суб"єкта спеціальної економічної зони „Яворів" на особливий порядок оподаткування, апеляційна скарга апелянта залишена без задоволення. Дане рішення суду набрало законної сили з моменту його проголошення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Все вищенаведене спростовує доводи позивача, наведені у позовній заяві, у звязку з чим суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.3 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, ОСОБА_8 України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Отже, відповідач у встановленому законом порядку довів правомірність своєї оспорюваної поведінки.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач, всупереч вимогам, викладеним в ухвалах суду, не подав доказів наявності порушень чинного законодавства України з боку відповідача.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 Про судові рішення, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкер -Україна (м.Новояворівськ) до Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області (м.Яворів) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 07.02.2008 р. не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 р.VІІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", та становить 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто 3,4 грн.

Як доказ сплати судових витрат позивач подав платіжне доручення №91 від 20.02.2008 року на суму 3,40 грн. про сплату державного мита.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 19, 58, 67 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120, 122, 123, 124, 138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Пазичев В.М.