ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.10 Справа№ 14/44

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Львівської філії ВАТ «Укртелеком», м.Львів

до відповідача: Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України у Львівській області, м.Львів

про стягнення 1441,74 грн.

Суддя Кітаєва С.Б. При секретарі Хороз І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не з»явився

Права та обовязки, передбачені ст.ст.20,22 ГПК України позивачу розяснено.

Суть позову:

Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком», м.Київ в особі Львівської філії ВАТ «Укртелеком», м.Львів звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України у Львівській області, м. Львів про стягнення 1328,01 грн. основного боргу, 92,29 грн. - інфляційних та 3% річних в розмірі 21,44 грн.

Ухвалою суду від 19.04.10р. порушено провадження у справі,розгляд справи призначено на 05.05.10р. Вимоги до сторін визначені в зазначеній ухвалі.

В судове засідання 05.05.10р. позивач забезпечив явку повноважного представника, вимоги ухвали суду від 19.04.10р про порушення провадження у справі виконав частково.Подав в судовому засіданні клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 19.04.10р. в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив,хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить поштове повідомлення за № 4640480, яке знаходиться в матеріалах справи,відзиву та витребуваних документів, доказів проведення з позивачем взаємозвірки розрахунків за надані у спірному періоді послуги не подав.

За таких обставин, з метою недопущення порушення змагальності і рівності сторін перед законом та судом, створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також для правильного вирішення спору, суд вбачав за необхідне розгляд справи відкласти.

В судовому засіданні 05.05.10р. розгляд справи відкладено на 25.05.10р.

Станом на 25.05.10 р сторони, в порядку ст.22 ГПК України, до суду із клопотаннями, заявами не звертались, в тому числі позивач до прийняття рішення по справі не змінював підставу або предмет позову; не збільшував розмір позовних вимог у встановленому порядку ; не відмовлявся, не зменшував розміру позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання зявився, витребовувані документи подав, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, вимоги суду викладені в ухвалах від 19.04.10р. та 05.05.10р. не виконав.

Оскільки відзиву на позов та витребовуваних документів відповідач суду не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, то справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

07 листопада 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Центру електрозв»язку № 5 Львівської філії ВАТ «Укртелеком»та Управлінням Державної інспекції Головного управління МВС України у Львівській області було укладено договір № 12 про надання послуг електрозв»язку.

Відповідно до п.п.2.1. зазначеного договору Позивач зобов»язувався забезпечувати Відповідачу безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв»язку, а Відповідач в свою чергу згідно п.3.2.8. даного договору зобов»язувався своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Згідно п.4.5. розрахунки за фактично отриманні в кредит послуги електрозв»язку за кожний попередній місяць проводяться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що у разі несплати за надані послуги електрозв»язку понад установлений термін (з 21-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.7.1 договір набирає чинності з дня підписання і діє п»ять років. Відповідно до умов п.7.4 після підписання договору всі попередні переговори і раніше діючий договір втрачають силу.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов»язань, а саме майново-господарських зобов»язань.

Так, згідно ст.173 ГК України , господарським визнається зобов»язання, що увиникає між суб»єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб»єкт (зобов»язана сторона, у тому числі боржник) ззобов»язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб»єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо, або утриматися від певних дій, а інший суб»єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов»язаної сторони виконання її обов»язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов»язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов»язання, які є одним із видів господарських зобов»язань,- це цивільно-правові зобов»язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов»язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зообов»язаної сторони виконання її обов»язку.

Предметом спору у даній справі, є стягнення боргу за надані , згідно умов договору №12 від 07 листопада 2009 року послуги електрозв»язку.

Майнові зобов»язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуваннями особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст.175 ГК України.

Згідно до п.1 ст.193 ГК України, суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України , боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач стверджує, що свої зобов»язання щодо оплати отриманих послуг Відповідач не виконував в повному обсязі, в результаті чого станом на 01.03.10р. виник борг в сумі 1328,01 грн.(розрахунок основного боргу за послуги електрозв»язку УДАІ УМВСУ у Львівській області, м.Львів, Перфецького,19, згідно договору №12 від 07.11.2009 року додано).

Дослідивши зазначений розрахунок основного боргу, судом встановлено, що ним охоплено нарахування за надані послуги електрозв»язку за період січень 2009 року і по лютий місяць включно 2010 року, відтак загальна сума боргу склала за даним розрахунком 1328,01 грн.

Однак, договір №12 від 07.11.2009 року , який є підставою даного позову, набрав чинності з моменту його підписання. Позивач до прийняття рішення по справі не змінював і не уточнював підставу позову. Таким чином, предметом дослідження у даній справі є надані послуги позивачем відповідачу в період листопад 2009 року і включно до лютий місяць 2010 року; вартість наданих послуг, борг відповідача перед позивачем за отримані у зазначеному періоді , однак не оплачені послуги електрозв»язку.

Судом встановлено , що у період листопад 2009 року лютий включно 2010 року позивачем надано відповідачу послуг електрозв»язку вартістю на 426,81 грн. Відповідач за надані послуги з позивачем не розрахувався. Відтак, в частині вимоги про стягнення основного боргу позов підлягає до задоволення в сумі 426,81 грн.

Враховуючи встановлення судом факту прострочення грошового зобов»язання відповідачем в частині оплати наданих йому позивачем в період листопад 2009 року лютий місяць включно 2010 року послуг електрозв»язку вартістю 426,81 грн, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 3 % річних і інфляційних нарахувань від зазначеної суми боргу, розраховані станом на 01.03.2010 року.

За даними Державного комітету статистики індекс інфляції за кожен місяць періоду листопад 2009 р лютий 2010 року становив відповідно : листопад 2009 р -101,1; грудень 2009 р 100,9; січень 2010 р 101,8; лютий 2010 р 101,9. Сума невиконаного зобов»язання з урахуванням індексу інфляції розраховується за формулою : сума невиконаного зобов»язання з урахуванням індексу інфляції = індекс інфляції х на суму невиконаного грошового зобов»язання.

Вимога про стягнення збитків від інфляції за невиконане грошове зобов»язанння у період листопад 2009 року лютий 2010 року включно підлягає до задоволення в сумі 46,90 грн.

Розрахунок суми трьох відсотків за період невиконання зобов»язання по сплаті відсотків ( в порядку ст.625 ЦК України): сума трьох відсотків за період невиконання зобов»язання розраховується за формулою : сума трьох відсотків за період =(сума невиконаного зобов»язання х кількість днів прострочки х 3 %) : кількість днів у році. З розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві не відслідковується , за який період позивачем визначалась кількість днів прострочення виконання грошового зобов»язання. Оскільки основний боргу розрахований позивачем станом на 01.03.2010 року, суд вбачає за можливе три проценти річних розрахувати за період з дн, з якого виникло прострочення виконання грошового зобов»язання у відповідача і станом на 01.03.2010 року. При цьому , позивач не позбавлений права звертатись із позовом про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за весь час прострочення грошового зобов»язання, тобто, до його повного виконання. Відтак :

-за надані послуги у листопаді 2009 року на суму 114,00, відповідач повинен був провести з позивачем розрахунок не пізніше 20 грудня 2009 року. Розрахунок не проведено;за період з 21.12.10 р і станом на 01.03.10 р , за 70 днів прострочки сума трьох відсотків річних склала 5,23 грн;

- за надані послуги в грудні 2009 року, вартістю 107,33 грн, за 39 днів прострочки ( з 21.01.10 р і станом на 01.03.10 р) 3 % річних склали 1,44 грн;

- за надані послуги в січні 2010 р вартістю 97,30 грн, за період прострочки з 21.02.2010 року і станом на 01.03.2010 р , за 8 днів прострочки, 3 % річних склали 4,98 грн.

По наданих послугах в лютому прострочка виконання зобов»язання у відповідача щодо оплати у відповідача настала з 21.03.2010 року, а поскільки 3 % річних розраховуються станом на 01.03.2010 року, нарахування 3 % річних за прострочку виконання грошового зобов»язання за надані у лютому 2010 року послуги не включаються в даний розрахунок.

Вимога про стягнення 3 % річних підлягає задоволенню в сумі

11,65 грн.

Підстави надання послуг на суму 901,20 грн за період лютий 2009 року жовтень 2009 року включно позивач не довів і не обґрунтував належними та допустимими доказами; в порядку ст.22 ГПК України підстави позову не уточнював і не змінював.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної ( в тому числі судової) влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина четверта статті 22 ГПК визначає зміну підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог виключно як право, а не обов»язок позивача. Пунктом 2 статті 83 ГПК передбачено право господарського суду щодо виходу за межі позовних вимог ( за наявності передбачених цією нормою умов, і про це є клопотання заінтересованої сторони), але не зміни таких вимог на власний розсуд чи спонукання до їх уточнення.

Позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення 901,20 грн основного боргу, нарахованих на цей борг інфляційних та 3 % річних, а тому в задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

Разом з тим, позивач не позбавляється права на звернення до суду з позовом про стягнення зазначеної суми основного боргу, покладення на відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та (можливо) умовами іншого (ніж №12 від 07.11.09 року) договору за порушення ним зобов»язань в частині проведення оплати за надані послуги електрозв»язку.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести і підтвердити належними і допустимими доказами ті обставини, на яких грунтуються заявлені ним вимоги чи заперечення на позов.

Доказів погашення боргу в сумі 426,81 грн.відповідач не надав, заявлені вимоги в цій частині не спростував належними і допустимими доказами. В цій сумі в частині вимоги про стягнення основного боргу заявлені вимоги підлягають до задоволення. Задоволенню підлягають вимоги про стягнення 46,90 грн інфляційних нарахувань та 3 % річних в сумі 11,65 грн, розрахованих станом на 01.03.2010 року, у зв»язку з прострочкою виконання грошового зобов»язання на суму 426,81 грн.

Виходячи із того, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1,2,32,33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України у Львівській області (79053 , Львівська область, м.Львів, вул..Перфецького,19, ) на користь на користьВідкритого акціонерного товариства «Укртелеком»( м.Київ,б-р Шевченка,18, ЗКПО 21560766) в особі Львівської філії Львівської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»(79000, м.Львів, вул. Дорошенка,43, код ЗКПО 01186030) 426,81 грн. основного боргу,

46,90 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 11,65 грн,102,00 грн. держмита; 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

Суддя Кітаєва С.Б.