ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.10 Справа№ 10/254

За позовом: ТзОВ „Універсальні дистрибюторські системи, м.Київ

до відповідача: ТзОВ „Маряна, м.Сколе Львівська область

про стягнення 5 365 грн. 84 коп.

Суддя Довга О. І.

Секретар Яремчук С.

Представники:

Від позивача : ОСОБА_1 довіреність № 38/ЮС-224 від 26.10.2009р.;

Від відповідача: не зявився;

На розгляді в господарському суді Львівської області знаходиться справа за позовом ТзОВ „Універсальні дистрибюторські системи, м.Київ до ТзОВ „Маряна, м.Сколе Львівська область про стягнення 5 365 грн. 84 коп.

Ухвалою суду від 27.11.2009р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 22.12.2009р. Розгляд справи відкладався на клопотання сторін з підстав, викладених в ухвалі суду про відкладення розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні підтримує позовні вимоги повністю.

Відповідач в засідання суду не зявився, відзиву на позов не представив, про причини неявки суд не повідомив.

Спір розглянуто відповідно до вимог ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Судом встановлено:

19 серпня 2009 року між ТзОВ „Універсальні дистрибюторські системи, м.Київ ( надалі - Позивач ) та ТзОВ „Маряна, м.Сколе (надалі - Відповідач) укладено Договір поставки № 3403-532 .

За даним договором, Постачальник передає у власність Покупця , а Покупець приймає і оплачує алкогольні та безалкогольні напої (товар) в асортименті, партіями згідно накладних, на умовах , передбачених у цьому Договорі (п.1.1).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом , на виконання своїх договірних зобовязань Позивач здійснював на користь Відповідача поставки товару. Факт поставки підтверджується підписаними обома сторонами належно засвідченими копіями накладних: № РН-32-020163 від 20.08.2009р. на суму 1 022 грн.90 коп. , № РН-32-020164 від 20.08.2009р. на суму 958 грн. 56 коп., № РН-32-026012 від 10.09.2009р. на суму 3 097 грн. 26 коп.

Загальна сума поставленого товару становить 5 078 грн. 72 коп.

Згідно з п. 2.4 Договору, Покупець зобовязаний оплачувати кожну придбану за даним договором партію продукції не пізніше 7-ми календарних днів з дати її отримання (дати складання накладної) .

Як стверджується представником Позивача в судовому засіданні, за поставлений товар Відповідач не розрахувався і станом на день предявлення позову в суд його заборгованість перед Позивачем складає 5 078 грн. 72 коп.

?? Позивач звернувся в господарський суд Львівської області з вимогою про стягнення 5 078 грн. 72 коп. основного боргу , пені за прострочку виконання грошового зобовязання у розмірі 196 грн.79 коп., 28 грн. 77 коп. -3 % річних та 61 грн. 56 коп. інфляційних втрат за користування грошовими коштами, нарахованих згідно ст.625 ЦК України .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача , розглянувши та дослідивши докази по справі, прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю з наступних підстав.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст.174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) .

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону , інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів , необхідних для належного виконання нею зобовязання , враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Аналогічні положення містить ст.526 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 5078 грн. 72 коп. Проте, Відповідач не розрахувався за отриманий товар протягом семи днів як це передбачено умовами Договору(п.2.4) . Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України).

Таким чином, існують усі правові підстави для стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 5078 грн. 72 коп.

Відповідно ст.1 до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996року , платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів коштів за прострочення платежу пеню в розмірі , що встановлюється за згодою сторін. При цьому, відповідно до ст. 3 цього ж Закону, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України , що діяла у період, за який стягується пеня.

У відповідності до п.3.3 Договору поставки №3403-532 від 19.08.2009р. , у випадку недотримання термінів оплати продукції , вказаних у п.п. 2.4 даного Договору, Покупець оплачує в користь Постачальника пеню в розмірі 0,1 % за кожний протермінований день від вартості неоплаченої продукції .

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлює, що якщо в договорі або законі немає спеціальної вказівки на період, за який стягуються штрафні санкції, їх можна стягнути тільки за півроку від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Як вбачається із наведеного у позовній заяві розрахунку , Позивачем нараховано пеню з врахуванням вищевказаних правових норм у розмірі 196 грн. 79 коп.

Правова норма ст. 625 Цивільного кодексу України визначає , що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити за час прострочення три проценти річних з простроченої суми, а також відшкодувати інфляційні втрати.

Сума нарахованих Позивачем інфляційних втрат за період з 27.08.2009р. по 17.11.2009р. , становить 61 грн. 56 коп. , а сума 3% річних 28 грн. 77 коп. і правомірно підлягає до стягнення з Відповідача.

Доказів сплати боргу Відповідач суду не представив, проти позову не заперечив.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на Відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.1,3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996року, ст.ст. 193,220 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 546, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49,75, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ТзОВ „Маряна (82600, Львівська область, м.Сколе , вул. Д.Галицького, 21/6 ) на користь ТзОВ „Універсальні дистрибюторські системи (04050, м.Київ, вул. Артема, 103 в літ „А ) 5 078 грн. 72 коп. основного боргу , 196 грн. 79 коп. пені, 61грн.56 коп. інфляційних втрат , 28 грн. 77 коп. 3%річних , 102 грн. 00 коп. сплаченого державного мита та 236грн. 00 коп. витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Суддя Довга О.І.