ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

оскарження дій органів Державної виконавчої служби

08.07.10 Справа № 20/167/09

Суддя Місюра Л.С.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „ЕФКО-Харків м. Харків вих. № 411 від 18.05.2010 року, з урахуванням уточнень вих. № 531 від 28.06.2010 року, на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, яка подана у справі № 20/167/09

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „ЕФКО - Харків (адреса для поштової кореспонденції: 394006, Росія, м. Вороніж, вул. Платонова, 4; юридична адреса: 61017, Україна, м. Харків, пров. Благоєва, 17; фактична адреса: 61036, Україна, м. Харків, вул. Матросова, 20)

До Відкритого акціонерного товариства „Вільнянський маслозавод (70002, Україна, м. Вільнянськ Запорізької області, вул. Запорізька, 65)

про стягнення суми 218 874,52 грн.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від ТОВ „Торговий будинок „ЕФКО - Харків: не зявився

Від ВАТ „Вільнянський маслозавод: не зявився

Від ВДВС: ОСОБА_1 дов. б/н від 08.06.2010р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „ЕФКО-Харків м. Харків (надалі стягувач) в скарзі просив визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції (надалі виконавча служба), які були вчинені у формі бездіяльності щодо незастосування та несвоєчасного вжиття заходів примусового виконання наказів господарського суду Запорізької області від 19.11.2009 року по судовому рішенню господарського суду Запорізької області по справі № 20/167/09 за позовом ТОВ „Торгівельний будинок „ЕФКО-Харків до відповідача ВАТ „Вільнянський маслозавод (надалі - боржник), а також визнати вжиті виконавчою службою заходи до боржника неповними та скоєними з порушенням встановленої процедури, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження, крім того стягувач просив спонукати (зобовязати) виконавчу службу терміново вжити необхідних заходів примусового впливу до боржника, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження.

Стягувач уточнив вимоги скарги, остаточно просить: 1) визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції щодо ігнорування розгляду скарги стягувача від 12.01.2010р. та зобов'язати начальника відділу державного виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції розглянути скаргу стягувача від 12.01.2010р. та надіслати відповідь на скаргу на поштовий адрес стягувача; 2) визнати бездіяльність виконавчої служби з 25.01.2010р. по 30.04.2010р. у вигляді незастосування виконавчою службою першочергових засобів стягнення боргу згідно ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження щодо звернення стягнення на кошти на відкритих розрахункових банківських рахунках боржника, та порушення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо затягування строків проведення виконавчих дій, зобовязати виконавчу службу провести заходи щодо звернення стягнення на кошти боржника які знаходяться в касі боржника; 3) визнати бездіяльність виконавчої служби з 06.05.2010р. по 25.06.2010р. у вигляді затягування строків стягнення боргу згідно ст. ст. 55, 57 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на майно боржника, та затягування строків проведення оцінки майна та передачі майна на реалізацію в спеціалізовані організації по продажу арештованого майна, зобовязати виконавчу службу передати описане та арештоване майно боржника на оцінку суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання для визначення вартості майна та передати описане та арештоване майно на реалізацію до спеціалізованої організації; 4) визнати порушення черговості звернення стягнення на активи боржника з боку виконавчої служби щодо одночасного застосування державним виконавцем стягнення як на кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, так і на інше майно боржника; 5) зобовязати виконавчу службу виконати належним чином і в передбачені терміни накази господарського суду Запорізької області від 19.11.2009 року по судовому рішенню господарського суду Запорізької області по справі № 20/167/09 за позовом ТОВ "Торговий будинок "ЕФКО-Харків" до відповідача ВАТ "Вільнянский маслозавод".

Уточнення до скарги приймаються судом, оскільки не суперечать чинному законодавству.

Виконавча служба надала суду відзив на скаргу, в кому зазначила наступне: на виконанні у виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з боржника грошових коштів, а саме: виконавче провадження з виконання наказу №14/138/09-15/23/09 від 12.10.2009р., виданого господарським судом про стягнення з боржника на користь ТОВ «Укрзапчастина»боргу у розмірі 340,03 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження датована 02.11.2009р.); виконавче провадження з виконання наказу №14/138/09-15/23/09 від 12.11.2009р., виданого господарським судом про стягнення з боржника на користь ТОВ «Укрзапчастина»боргу у розмірі 22 202,87 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження датована 02.11.2009р.); виконавче провадження з виконання наказу №20/167/09 від 19.11.2009р., виданого господарським судом про стягнення з боржника на користь ТОВ «Торговий будинок «Ефко-Харків»боргу у розмірі 217 191,13 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження датована 04.12.2009р.); виконавче провадження з виконання наказу №20/167/09 від 19.11.2009р., виданого господарським судом про стягнення з боржника на користь ТОВ «Торговий будинок «Ефко-Харків»боргу у розмірі 2 482,01 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження датована 25.12.2009р.); виконавче провадження з виконання наказу №26/205/09 від 13.01.2010р., виданого господарським судом про стягнення з боржника на користь ПП ОСОБА_2 боргу у розмірі 10 338 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження датована 17.05.2010р.); виконавче провадження виконання наказу №10/462/10 від 09.03.2010р., виданого господарським судом Запорізької області про стягнення з боржника на користь ТОВ «Продсервіс»боргу у розмірі 32 491,35 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження датована 02.06.2010р.). Таким чином, виконавчі дії державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 9 Закону України „Про виконавче провадження № 606 від 21.04.1999р. (надалі Закон №606) проводилися по зведеному виконавчому провадженню. 13.01.2010р., з метою виявлення належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення, керуючись ст. ст. 5, 6 Закону № 606, державним виконавцем зроблено відповідні запити: до ЗМБТІ- про наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна; до ВДАІ Вільнянського РВ УМВС України у Запорізькій області - про наявність зареєстрованого за боржником рухомого майна; до Запорізької регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру", щодо наявності у власності боржника зареєстрованих землеволодінь; до Інспекції Держтехнагляду - про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки чи обладнання. На розрахункові рахунки боржника виставлялися платіжні вимоги від 09.12.2009р., від 22.01.10р., від 16.02.10р., від 25.03.10р., від 09.04.10р., від 26.05.10р., в результаті з розрахункових рахунків боржника було стягнуто суму у розмірі 15 076, 62 грн. (1 477, 43 грн.-26.01.10р. та 13 522,71 грн.-01.02.10р.). Також, 13.01.10р. на адресу виконавчої служби надійшов лист Інспекції Держтехнагляду, зі змісту якого вбачається, що за боржником сільськогосподарської техніки та обладнання не зареєстровано, що зокрема спростовує посилання стягувача в скарзі на: «Відсутність заходів з боку державного виконавця стосовно отримання відповіді від органів державної влади які здійснюють облік обєктів нерухомості та транспортних засобів боржника». Згідно листа МБТІ від 03.03.10р. та від 30.03.10р. за боржником зареєстрована нерухомість на праві колективної власності. Постановою державного виконавця від 30.04.10р. накладено арешт на усі розрахункові рахунки боржника, що відкриті у банківських та фінансових установах. 06.05.10р. постановами державного виконавця було накладено арешт на майно боржника (рухоме та нерухоме). 06.05.2010р. у відповідності до вимог ст. 55 Закону № 606 державним виконавцем здійснено опис та арешт рухомого майна боржника про що складено акт серії АА 862570. Паралельно оскаржувалися дії державного виконавця самим боржником - скарга на дії державного виконавця щодо накладення арешту на його розрахункові рахунки та скарга на дії державного виконавця щодо проведення опису та арешту рухомого майна ВАТ «Вільнянський маслозавод», (у задоволенні скарги ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.06.2010р. було відмовлено, що безперечно спростовує посилання ТОВ «Торговий будинок «Ефко-Харків»на бездіяльність органу державної виконавчої служби). Що стосується посилання стягувача на ненаправлення на адресу ТОВ «Ефко- Харків»постанов державного виконавця про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження та постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, то виконавча служба вказує, що постанови державного виконавця від 30.04.2010р. про накладення арешту на кошти боржника та постанови державного виконавця від 06.05.2010р. про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження були надіслані на адресу боржника та усіх стягувачів, про що свідчить аркуш книги вихідної кореспонденції. Крім того, представник стягувача знайомився з матеріалами справи виконавчого провадження з застосуванням фотозйомки, а відтак, навіть якщо допустити несвоєчасне отримання ним названих постанов даний факт ніяк не може вплинути на права та інтереси стягувача, оскільки згідно листа ГУДКУ від 19.05.2010р., листа АКБ «Укрсоцбанк»від 21.05.2010р., листа ПАТ КБ «Приватбанк»від 26.05.2010р. постанова державного виконавця про арешт коштів прийнята фінансовими установами до виконання. Постанова державного виконавця від 06.05.10р. про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів рухомого та нерухомого майна. Крім того, у відповідності до ч. 7 ст. 50 Закону № 606, якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунка з якого мають бути стягнені грошові кошти , то в разі відсутності коштів на цьому рахунку державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження звертається до органу який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення. Дане посилання скаржника в якості підстави для задоволення скарги не може братися до уваги, оскільки платіжна вимога від 09.12.2009р. яка вставлялася на вказаний у виконавчому документі рахунок боржника, була повернена до виконавчої служби без виконання з посиланням на п. 2.5 та 2.18 гл. 2 Інструкції «Про безготівкову розрахунки в Україні в національній валюті»затвердженої Постановою Правління Нацбанку: «...у звязку з тим, що невірно вказано рахунок платника». У відповідності до ст. 56 Закону №606: «Під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна, або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобовязаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення». Боржником в особі, на той час керуючого директора ОСОБА_3 держаному виконавцю було надано перелік транспортних засобів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що знаходяться на балансі боржника - ВАТ «Вільнянський маслозавод», а саме тих які не перебувають в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів рухомого майна, що в подальшому підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів рухомого майна, а посилання скаржника на мовби проведення опису та арешту рухомого майна державним виконавцем 12.05.2010р., а не 06.05.2010р., з урахуванням викладеного, є безпідставними. Посилання на порушення державним виконавцем інтересів стягувача у звязку із не зверненням стягнення на готову продукцію боржника теж не може братися до уваги, оскільки товари в обороті та товари в обороті (продукти харчування) згідно Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна, перебувають у заставі на загальну суму 753 890 грн. Стягувач помилково дійшов висновку, щодо порушення державним виконавцем вимог ст. 64 Закону № 606: «Тобто державний виконавець ще не отримавши від банківських установ письмової відповіді щодо відсутності коштів на відкритих рахунках у боржника здійснює стягнення у вигляді арешту майна». Перш за все названі, абсолютно законні дії державного виконавця в першу чергу проведені в інтересах стягувача, а по - друге факт відсутності коштів на розрахункових рахунках боржника підтверджується неодноразовими поверненнями без виконання платіжних вимог. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Розгляд скарги відкладався.

08.07.2010 року розгляд скарги продовжено.

Стягувач та боржник, повідомлені про місце, день та час розгляду скарги в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не зявився, боржник про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення на скаргу та витребувані судом документи не представив.

Стягувачем було заявлено клопотання про проведення судового засідання 08.07.2010 року о 15 годині 10 хвилин без його участі, оскільки неявка стягувача не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання стягувача приймається судом, оскільки заявлено у відповідності до вимог ст. ст. 22, 1212 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, про що прямо вказано в ч. 2 ст. 1212 ГПК України.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути скаргу без участі представника стягувача та боржника, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі надані суду матеріали скарги, проаналізувавши норми чинного законодавства, заслухавши пояснення представника стягувача (у судовому засіданні 23.06.2010р.) та представника виконавчої служби, суд вважає, що скарга, з урахуванням уточнень від 28.06.2010 року, підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.07.2009 року були задоволені частково позовні вимоги стягувача і на його користь було присуджено до стягнення суму 194 000 грн. 00 коп. основного боргу, суму 23 191 грн. 13 коп. неустойки, з наданням розстрочки виконання рішення в частині стягнення основного боргу та неустойки на 3 місяці. Крім того, вказаним рішенням з боржника на користь стягувача було присуджено до стягнення суму 2171 грн. 91 коп. витрат на сплату державного мита, суму 310 грн. 10 коп. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Не погодившись із рішенням господарського суду, боржник оскаржив його до Запорізького апеляційного господарського суду.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 10.11.2009 року апеляційна скарга боржника була залишена без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2009 року у справі № 20/167/09 без змін.

На виконання рішення від 09.07.2009 року, господарським судом Запорізької області 19.11.2009 року були видані два відповідні накази: 1 про стягнення суми боргу та неустойки в загальній сумі 217 191 грн. 13 коп., з наданням розстрочки виконання рішення в цій частині, та 2 про стягнення судових витрат в загальній сумі 2 482 грн. 01 коп.

Вказані накази були направлені стягувачу 19.11.2009 року, про що свідчать відбитки штампу вихідної кореспонденції канцелярії суду за № 09-12в/6944 та № 09-12в/6945, відповідно, на копіях наказів суду, що знаходяться в матеріалах справи.

Постановою від 04.12.2009 року виконавча служба відкрила виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника на користь стягувача суми 217 191 грн. 94 коп.

Пунктом 2 даної постанови виконавча служба визначила боржнику строк для добровільного виконання даного наказу до 10.12.2009 року.

У подальшому, постановою від 25.12.2009 року виконавча служба відкрила виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника на користь стягувача судових витрат в загальній сумі 2 482 грн. 01 коп.

Пунктом 2 даної постанови виконавча служба визначила боржнику строк для добровільного виконання даного наказу до 31.12.2009 року.

У звязку з тим, що боржник рішення суду у справі № 20/167/09 добровільно, у визначений виконавчою службою строк, не виконав, стягувач звернувся до керівника виконавчої служби із скаргою, в якій зазначив, що виконавча служба не вжила заходів щодо виявлення грошових коштів та майна боржника для примусового виконання рішення суду у справі № 20/167/09.

Стягувач просить визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції щодо ігнорування розгляду скарги стягувача та зобов'язати начальника відділу державного виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції розглянути скаргу ТОВ "Торговий будинок ЕФКО-Харків" від 12.01.2010р. та надіслати відповідь на скаргу на поштову адресу стягувача.

Бездіяльність керівника відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції полягає у ігнорування скарги стягувача від 12.01.2010р., а саме скарга стягувача не розглянута керівником відділу державної виконавчої служби в передбачений законодавством 10-денний термін, відповідь на скаргу стягувачеві з боку виконавчої служби не направлена.

Направлено скаргу стягувачем 12.01.2010р. до керівництва виконавчої служби на адресу: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4. Факт направлення скарги підтверджується копію скарги, квитанції № 272 від 12.01.2010р. поштового вузла зв'язку та поштовим повідомленням про вручення з відміткою відділу ДВС про отримання листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 Закону України „Про виконавче провадження, скарга, подана у виконавчому провадженні до начальника органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, розглядається у 10-денний строк. За наслідками розгляду скарги начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про задоволення чи відмову в задоволенні скарги, яка у 10-денний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Виконавча служба пояснила, що дана скарга стягувача не надходила до установи, а тому, відповідно, жодної відповіді стягувачу не було направлено.

Однак, стягувачем були надані суду належні докази того, що скарга була не лише направлена виконавчій службі поштою (копія чеку відділу звязку), а й була отримана виконавчою службою, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, доводи стягувача в цій частині є обґрунтованими, доведеними фактичними обставинами справи та підтвердженими відповідними доказами.

Також, стягувач просить визнати бездіяльність виконавчої служби з 25.01.2010р. по 30.04.2010р., яка полягає у вигляді незастосування виконавчою службою першочергових засобів стягнення боргу згідно ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження щодо звернення стягнення на кошти на відкритих розрахункових банківських рахунках боржника, та порушення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо затягування строків проведення виконавчих дій, зобовязати виконавчу службу провести заходи щодо звернення стягнення на кошти боржника які знаходяться в касі боржника.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження визначений порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника. Так, зокрема, в першу чергу державним виконавцем звертається стягнення на кошти боржника. Виявлені у боржника готівкові кошти вилучають виконавчою службою, відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження.

Як свідчать матеріали справи, державний виконавець направив запит 13.01.2010р. до податкового органу щодо надання відомостей про відкриті банківські рахунки у боржника в банківських установах, відповідь на запит виконавчої служби з податкової інспекції отримано - 25.01.2010р., а постанова про арешт коштів на банківських рахунках боржника винесена лише 30.04.2010р.

В судовому засіданні представник виконавчої служби зазначив, що не може пояснити причини наявності такої різниці у часі між датою отримання відповіді з податкової інспекції про розрахункові рахунки боржника, та датою прийняття постанови про арешт коштів на банківських рахунках боржника.

Вилучення готівки в касі підприємства боржника виконавчою службою також не проводилось.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто у період з 25.01.2010р. по 30.04.2010р. виконавчою службою не було дотримано приписи ст. 25 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у вигляді безпідставної відсутності здійснення першочергових заходів стягнення державним виконавцем на кошти боржника на відкритих банківських рахунках та безпідставного затягування державним строків проведення виконавчих дій.

Крім того, стягувач просить визнати бездіяльність виконавчої служби у період з 06.05.2010р. по 25.06.2010р., яка полягає у вигляді затягування строків стягнення боргу згідно ст. ст. 55, 57 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на майно боржника, та затягування строків проведення оцінки майна та передачі майна на реалізацію в спеціалізовані організації по продажу арештованого майна, зобовязати виконавчу службу передати описане та арештоване майно боржника на оцінку суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання для визначення вартості майна та передати описане та арештоване майно на реалізацію до спеціалізованої організації.

Так, в матеріалах виконавчого провадження стосовно боржника знаходиться перелік транспортних засобів, що знаходяться на балансі боржника, - це двадцять девять транспортних засобів.

06.05.2010р. виконавчою службою складено акт про опис та арешт активів, описано 7 (сім) одиниць техніки.

Виконавча служба пояснила, що боржником в особі, на той час керуючого директора ОСОБА_3, держаному виконавцю було надано перелік транспортних засобів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що знаходяться на балансі боржника - ВАТ «Вільнянський маслозавод», а саме тих які не перебувають в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

При цьому, із змісту ч. 4 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження вбачається, що можливе і звернення стягнення на заставлене майно, і про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Крім того, згідно положень ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження, звернення стягнення на майно боржника полягає не тільки в здійсненні арешту (опису) цього майна, а й у проведенні вилучення його майна та його реалізації.

Станом на 25.06.2010р. вказана в акті опису й арешту майна від 06.05.2010 року техніка виконавчою службою не передана на оцінку експерту, не укладено і договір з експертним закладом (експертом) щодо оцінки майна, вказане в акті від 06.05.2010р. та описане майно не передано на подальшу реалізацію в спеціалізовану організацію.

Тобто з 06.05.2010р. по 25.06.2010р. описане та арештоване майно знаходиться лише на зберіганні у боржника, подальші заходи щодо оцінки майна та передачі описаного майна на торги з боку виконавчої служби не проводяться.

В судовому засіданні представник виконавчої служби пояснив, що фактично експерт, що проводить оцінку описаного та арештованого майна, приймав участь у здійсненні іншого виконавчого провадження, залучити іншого експерта оцінювача для здійснення оцінки майна виконавча служба не має можливості.

Проте, Закон України „Про виконавче провадження чітко визначає умови, строки проведення виконавчих дій, і така обставина, як зайнятість експерта оцінювача в інші справі виконавчого провадження не є підставою для не виконання вимог вказаного вище Закону.

Статтями 55, 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт на майно боржника може накладатися шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Якщо окремі предмети складно оцінити державний виконавець запрошує суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для визначення вартості майна, який здійснює оцінку відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна здійснюється спеціалізованими організаціями. Порядок реалізації майна, зазначеного в ч. 8 ст. 55 цього Закону, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України.

Стягувач також просить визнати порушення черговості звернення стягнення на активи боржника з боку виконавчої служби щодо одночасного застосування державним виконавцем стягнення як на кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, так і на інше майно боржника.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються…

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Крім того, згідно ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності.

Як свідчать матеріали справи, постанову щодо накладення арешту на рахунки складено 30.04.2010 року, а акт опису та арешту майна складено 06.05.2010 року.

Тобто державний виконавець ще не отримавши від банківських установ письмової відповіді щодо відсутності коштів на відкритих рахунках у боржника здійснює стягнення у вигляді арешту на майно.

Як вказала у відзиві виконавча служба, згідно листа ГУДКУ від 19.05.2010р., листа АКБ "Укрсоцбанк" від 21.05.2010р., листа ПАТ КБ "Приватбанк" від 26.05.2010р. постанова державного виконавця про арешт коштів прийнята фінансовими установами для виконання, але ж постанову про арешт майна боржника складено раніше - 06.05.2010р.

Отже, наведені докази свідчать про порушення порядку черговості проведення стягнення боргу з боржника (спочатку стягуються грошові кошти, а вже потім проводиться стягнення за рахунок майна).

Також, стягувач просить зобовязати виконавчу службу виконати належним чином і в передбачені терміни накази господарського суду Запорізької області від 19.11.2009 року по судовому рішенню господарського суду Запорізької області по справі № 20/167/09 за позовом ТОВ "Торговий будинок "ЕФКО-Харків" до відповідача ВАТ "Вільнянский маслозавод".

Відповідно до статті 5 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів, які б свідчили про своєчасність та повноту вчинення виконавчою службою виконавчих дій у справі № 20/167/09.

Суду також не було надано доказів виконання рішення суду повністю або частково.

Вказані дії свідчать про затримання процесу виконання рішення господарського суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили, є обовязковими для виконання на всій території України.

За ухилення від виконання рішень, ухвал, постанов суду, що набрали законної сили, передбачена кримінальна відповідальність (ст. 382 Кримінального кодексу України).

За таких обставин, уточненні вимоги стягувача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „ЕФКО-Харків м. Харків вих. № 411 від 18.05.2010 року, з урахуванням уточнень вих. № 531 від 28.06.2010 року, на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, подану у справі № 20/167/09 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції щодо ігнорування розгляду скарги стягувача від 12.01.2010р. та зобов'язати Відділ державного виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції розглянути скаргу стягувача від 12.01.2010р. та надіслати відповідь на скаргу на поштову адресу стягувача.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції у період з 25.01.2010р. по 30.04.2010р., що полягає у незастосування виконавчою службою першочергових засобів стягнення боргу згідно ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження щодо звернення стягнення на кошти на відкритих розрахункових банківських рахунках боржника, та порушення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо затягування строків проведення виконавчих дій, зобовязати виконавчу службу провести заходи щодо звернення стягнення на кошти боржника які знаходяться в касі боржника.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції у період з 06.05.2010р. по 25.06.2010р., що полягає у затягування строків стягнення боргу згідно ст. ст. 55, 57 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на майно боржника, та затягування строків проведення оцінки майна та передачі майна на реалізацію в спеціалізовані організації по продажу арештованого майна, зобовязати виконавчу службу передати описане та арештоване майно боржника на оцінку суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання для визначення вартості майна та передати описане та арештоване майно на реалізацію до спеціалізованої організації.

Визнати порушення черговості звернення стягнення на активи боржника з боку Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, що полягає у фактичному одночасному проведенні стягнення як за рахунок коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках боржника, так і зверненні стягнення на інше майно боржника.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції виконати належним чином і в передбачені терміни накази господарського суду Запорізької області від 19.11.2009 року по судовому рішенню господарського суду Запорізької області по справі № 20/167/09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "ЕФКО-Харків" до Відкритого акціонерного товариства "Вільнянский маслозавод", та вжити усіх передбачених законом заходів щодо своєчасного, повного виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Суддя Л.С. Місюра