ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

"15" квітня 2010 р. Справа № Б-19/59-10

вх. № 3475/2-19

Суддя Міньковський С.В.

розглянувши заяву ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова

про визнання банкрутом ПФ "РІКА", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Кредитор звернувся до суду з заявою у порядку ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом про визнання відсутнього боржника ПП «Ріка» банкрутом на тій підставі, що боржник відсутній за місцезнаходженням, а саме за адресою: м. Харків, вул. Шатилова дача,б.4.кв.704, не подає фінансову та податкову звітність більше року та є неплатоспроможним - не сплачений податковий борг на суму 5225,61 грн.

Розглянувши надану суду заяву кредитора і додані до заяви кредитора документи, суд встановив, що заява про порушення справи про банкрутство не містить достатніх обставин та відомостей, які передбачені ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон).

Згідно з ст.93 ЦК України в редакції від 03.03.2005р. передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У відповідності до Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.05.2003 року із змінами та доповненнями, який набрав чинності з 01.07.2004р., державну реєстрацію юридичних осіб здійснює державний реєстратор (ст.6). У відповідності до ст.6 цього Закону державний реєстратор проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб підприємців, проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та підприємців. Відповідно до вимог ч.4. ст.17 цього в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб. Вказаний закон також визначає порядок внесення до єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються держреєстратором (п.7 ст.19 Закону).

Як встановив суд, документи, що додані до заяви кредитором, не містить відомостей з ЄДР, які засвідчують відсутність боржника за його місцезнаходженням. (довідка з ЄДР державного реєстратора ОСОБА_1 та довідка від 22.03.2010р. головного управління статистики у Харківської області з ЄДРПОУ).

Крім того, згідно з п.10 ст.7 Закону про банкрутство до заяви кредитора - органу державної податкової служби додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обовязкових платежах у встановленому законодавством порядку, що заявником надано не було.

Відповідно ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суддя не пізніше пяти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону.

зазначені в заяві кредитора відомості не відповідають доданим до заяви заявника письмовими доказам (документам), зокрема, заявник зазначає в заяви, що боржник не надає до ДПІ фінансову та податкову звітність з 01.04.2001р., посилаючись на рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2005р. у справі № 38/15-05, проте додає до заяви акт невиїзної документальної перевірки боржника про виявлені порушення податкового законодавства від 18.03.2009р. за № 1380/1503/21251002/126 відповідно до якого вбачається, що боржник не подає податкову звітність до ДПІ починаючи з 2006 р.

Виходячи з вимог ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з положеннями Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами (далі Закон № 2181) визначено поняття безспірної вимоги органів стягнення (ДПІ).

Так, якщо податкове зобовязання самостійно визначено платником податку у податкової декларації, то таке зобовязання вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації (п.5.1.ст.5 Закону № 2181).

У разі коли податкове зобовязання нарахована контролюючим органом (ДПІ), то згідно з підпунктом 5.2.1. ст.5 Закону № 2181 таке зобовязання вважається узгодженим у день отримання платників податків податкового повідомлення, за винятком випадків коли платник податків оскаржує в адміністративному або судовому порядку рішення ДПІ.

Матеріали заяви кредитора ( розрахунок кредиторських вимог від 06.04.2010р.) свідчать про те, що боржнику було нарахована кредитором фінансові санкції (пеня ) з податку на прибуток на суму 353,12 грн. та пеня з комунальному податку на суму 282,49 грн. Однак, додані до заяви кредитора документи не містять письмових доказів нарахування боржнику у встановленому Закон № 2181порядку вищезазначених сум пені та доказів узгодження цієї суми податкового боргу з боржником.

На підставі вищенаведеного та керуючись абз.1,6 п.1 ст. 9, п.1 ст.5, 52 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ст.,ст. 34,п.3.ст.63,ст. 86 ГПК України.

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву кредитору про порушення справи про банкрутство ПП «Ріка» та додані до заяви кредитора документи без розгляду.

2. Розяснити стороні, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Міньковський С.В.