ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" квітня 2010 р. Справа № 9/60

Позивач (стягувач): Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", , вул. Шолуденко,1,

м.Київ,04116

Відповідач (боржник): Відкрите акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго", код

, вул. Комсомольська 55Б,м.Чернігів,14000

Орган, дії якого оскаржуються: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області.

(м. Чернігів вул. Щорса,12)

Скарги на дії органу ДВС

Суддя Фесюра М.В.

Представники:

Від скаржника : ОСОБА_1, від органу ДВС: ОСОБА_2 , від стягувача: не зявився.

Боржником подані скарги, в яких він просить визнати недійсними п.4 та п.5 постанови державного виконавця ВП № 15418120 від 21.10.2009р. про відкриття виконавчого провадження, зобовязати орган ДВС зупинити виконавче провадження та визнати недійсною постанову ВП № 15418120 від 29.10.2009р. про стягнення з боржника виконавчого збору.

Вимоги скарги обґрунтовані приписами Законів України «Про виконавче провадження»та «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу».

Стягувач надав заперечення , згідно з якими вважає, що при прийнятті спірної постанови державний виконавець діяв в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, стягувач звертає увагу, що ухвалене судове рішення є обовязковим для виконання на всій території України. Також стягувач посилається на те, що відсутність у нього коштів призведе до неможливості придбати газ для забезпечення потреб всіх споживачів.

Орган ДВС надав письмове пояснення , відповідно до якого ним зупинено виконавче провадження 30.10.2009р. на підставі п.15 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». На думку органу, жодних порушень норм законодавства з боку державного виконавця допущено не було, арешт було накладено на підставі заяви стягувача, оскільки ігнорування виконавцем вимог стягувача може призвести до порушення прав останнього.

Орган стягнення просить відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні 01.04.2010р. скаржник надав заяву про уточнення своїх вимог, в якій відмовляється від вимоги зобовязати орган ДВС зупинити виконавче провадження, оскільки реально на час розгляду скарги провадження зупинене.

Заслухавши пояснення представників та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ

06.08.2009р. господарським судом Чернігівської області у даній справі прийнято рішення про стягнення з боржника на користь стягувача 1967700 грн. основного боргу, 917332,61 збільшення суми боргу на індекс інфляції, 147856,35 3% річних, 776191,83 грн. пені, 25500 грн. державного мита та 312,5 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набрало законної сили 09.09.2009р., у звязку з чим 30.09.2009р. було видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

21.10.2009р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову ВП № 15418120 про відкриття виконавчого провадження за вищенаведеним судовим наказом, пунктами 4, 5 якої було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику у межах суми звернення стягнення, та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Згідно з відміткою на супровідному листі вказану постанову боржник отримав 23.10.2009р.

29.10.2009р. державним виконавцем була винесена постанова ВП № 15418120 про стягнення з боржника виконавчого збору, а 30.10.2009р. виконавче провадження було зупинено постановою у звязку з тим , що боржник внесений до Реєстру підприємств паливно енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України ««Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу».

Згідно з відміткою на супровідному листі вказану постанову боржник отримав 10.11.2009р.

Відповідно до наданої скаржником виписки останній станом на час винесення органом ДВС спірних постанов знаходився в Реєстрі підприємств паливно енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України ««Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу».

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження»в редакції, яка діяла на час спірних з органом ДВС правовідносин, на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" , щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону.

Наведеними статтями 4 та 5 Закону визначено примусові заходи , які застосовуються в межах виконавчого провадження, а також права та обовязки державного виконавця, серед яких передбачено право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Отже , під час винесення спірної постанови від 21.10.2009р. про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не мав права накладати арешт на майно боржника та забороняти його відчуження.

Крім того, відповідно до ст.46 Закону України «Про виконавче провадження»постанова про стягнення виконавчого збору виноситься після закінчення строку для добровільного виконання рішення. Статтею 30 цього Закону передбачено, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Отже винесення постанови про стягнення виконавчого збору є одним з елементів примусового виконання рішення.

Відповідно до п.3.7 ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин постанова від 29.10.2009р. про стягнення виконавчого збору суперечить ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження».

Відмова скаржника від вимоги про зобовязання органу ДВС зупинити виконавче провадження підлягає прийняттю, а провадження за скаргою в цій частині припиненню.

Відповідно до п.8 Розяснення Президії Вищого господарського суду України N 04-5/365 від 28.03.2002р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, скарги підлягають частковому задоволенню, а постанови мають бути визнані недійсними, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2009р.- в частині пунктів 4 та 5, постанова про стягнення виконавчого збору від 29.10.2009р. повністю з підстав невідповідності вищенаведеним нормам Законів України «Про виконавче провадження»та «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу». В решті вимог провадження за скаргами підлягає припиненню.

Заперечення стягувача та органу ДВС не приймаються з підстав, викладених вище.

Керуючись п.4 ч.1 ст.80, ст.ст.121-2,86 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ

1.Скарги задовольнити частково.

2.Визнати частково недійсною постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 21.10.2009р. ВП № 15418120 про відкриття виконавчого провадження в частині пунктів 4 та 5.

3. Визнати повністю недійсною постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 29.10.2009р. ВП № 15418120 про стягнення виконавчого збору.

4.В решті вимог провадження за скаргами припинити.

Суддя М.В.Фесюра