ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2010 р. Справа №27/65

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "ІЗУМРУД ЛТД", адреса: 39623, м.Кременчук, вул. Л. Чайкіної, 37

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С.", адреса: 65000, м.Одеса, вул. Миколаївська дорога,128;

2. Закритого акціонерного товариства "ІЗУМРУД", адреса: 39623, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Майбородівка, вул. Ізумрудна,16

про стягнення 63 184,63 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1, дор. № 232 від 30.12.09р.

Від відповідача 1. не з"явився

2. не з"явився

29.06.2010р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "ІЗУМРУД ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С."(відповідача 1) та Закритого акціонерного товариства "ІЗУМРУД"(відповідача 2) про стягнення 63 184,63 грн. заборгованості в солідарному порядку.

Позивач в судовому засідання повідомив про часткову оплату відповідачем 1 суми основного боргу в сумі 24 310, 40 грн.

Відповідач 1 та відповідач 2 в судове засідання не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (поштові повідомлення №7281973 та № 7281949 в мат. справи).

Відповідач 1 відзив на позовну заяву не надав.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що строк дії договору поруки від 28.11.2008 р. закінчився. Просить справу розгляднути без участі повноважного представника.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що 18 жовтня 2008 року між ТОВ - Підприємство "Ізумруд ЛТД" (далі - Позивач) та ТОВ "В.B.C" було укладено дистриб'юторський договір № 14 - Д/08 (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов'язувався передати у власність Відповідача-1 мінеральну воду торгової марки "Ізумруд", сокові напої торгової марки "Рив'єра", та інші продовольчі товари (далі - товар) окремими партіями в асортименті, а Відповідач-1 зобов'язувався прийняти товар та оплатити його вартість.

Для забезпечення належного виконання ТОВ "В.B.C." свого зобов'язання по оплаті Товару, 28.11.2008р. між ТОВ - Підприємство "Ізумруд ЛТД" та ЗАТ "Ізумруд" було укладено Договір поруки, згідно з яким, Відповідач-2 зобов'язується перед Позивачем відповідати за виконання Відповідачем-1 зобов'язань щодо оплати Товару, отриманого по дистриб'юторському договору № 14- Д/08 від 18.10.2008р., у повному обсязі. Згідно з Договором поруки від 28.11.2008р.,Відповідач-2 несе солідарну відповідальність з Відповідачем-1 перед Позивачем за виконання зобов'язань за вищевказаним договором. Відповідач-2 відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і Відповідач-1, включаючи сплату основного боргу, неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків.

За договором № 14-Д/08 22 жовтня 2009 року Відповідач-1 отримав товар у кількості 34200 пляшок на загальну суму 71820,00 грн., що підтверджується ТТН 000929 від 22.10.2009р. та накладною № 060727 від 22.10.2009р.(копії накладних в мат. справи).

Згідно з п.2.4 Договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення відповідної поставки.

Таким чином, кінцевим терміном розрахунку за отриманий товар є 21 листопада 2009 року.

26 лютого 2010 року Відповідач-1 частково оплатив вартість отриманого товару на суму 10000 грн., що підтверджується випискою банку (копія виписки в мат. справи).

Крім того, Відповідач-1 здійснив часткове повернення товару на суму 7509,60 грн., що підтверджується накладною на повернення № В 219 від 19.04.2010 року.(копія накладної в мат. справи).

Таким чином, сума заборгованості відповідача 1 перед позивачем становила 54 310, 40 грн., що змусило останнього звернутись з даним позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, по дистриб'юторському договору № 14- Д/08 від 18.10.2008р. відповідач 1 зобов"язання щодо оплати отриманого ним товару виконав частково і позивач звернувся з позовом до суду 03.06.2010 р. про стягнення з відповідачів солідарно 54 310, 40 грн. основного боргу, 653, 05 грн. - 3% річних, 3771, 62 грн. - інфляційних нарахувань та 4449, 56 грн. - пені.

З даних позивачем доказів (акт взаєморозрахунків станом на 26.06.2010 р.) відповідачем1 до подачі позивачем позову до суду сплачено 2000 грн. - 30.04.2010 р.(акт звірки, підписаний сторонами станом на 01.05.2010 р. в мат. справи) та 2000 грн. 18.05.2010 р. Після звернення позивача з позовом до суду, а саме, 25.06.2010 р. відповідачем 1 сплачено 20 310, 40 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача 1 перед позивачем становить 30 000,00 грн.

На підставі положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно договору.

Доказів погашення боргу в сумі 30000,00 грн. відповідачем 1 не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 154310, 40 грн. основного боргу підлягають задоволенню частково в сумі 30000,00 грн., як такі, що обгрунтовані і підтверджені наявними доказами

В частині стягнення 4000 грн. основного боргу позивачу слід відмовити за їх безпідставністю, оскільки вищезазначені суми проплачено відповідачем 1 до звернення позивача з позовом до суду, а саме, 30.04.10 р. та 18.05.2010 р.(2000 грн. та 2000 грн. відповідно).

В частині стягнення 20 310, 40 грн. провадження підлягає припиненню в зв"язку з відсутністю предмета спору (сплачено відповідачем 1 - 25.06.2010 р.)

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 заборгованості в солідарному порядку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 7 договору поруки від 28.11.2008 р. договір поруки діє до 31.10.2009 р.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Відповідно до п. 8 договору порука припиняється після закінчення строку дії даного договору.

Відповідно до п.6.1 Договору визначено розмір пені, яку має сплатити Відповідач-1 при простроченні оплати товару. Пеня визначена у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від неоплаченої в строк суми вартості товару за кожний день прострочення платежу.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, розмір пені за період з 22.11.2009 р. по 14.03.2010 р. становить 4 449, 56 грн. і підлягає стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3 % річних та іняляційних нарахувань за період з 22.11.2009 р. по 14.03.2010 р. складають 653,05 грн. та 3 771,62 грн. відповідно і підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 63 184, 63 грн. підлягають задоволенню частково в сумі 38 874, 23 грн. , як такі, що обгрунтовані, відповідачем не оспорені і підтверджені наявними доказами.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 49, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С.", адреса: 65045, м.Одеса, вул. Тираспольська, 27/29 , поштова адреса: 65000, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 128 (, п/р 2001 в ОФ АКБ "Імексбанк", МФО 388584; п/р 901 ОВ № 1 ЗАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" м.Київ, МФО 300120) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "ІЗУМРУД ЛТД", адреса: 39623, м.Кременчук, вул. Л. Чайкіної, 37 (, п/р 1 в АК "ПФБ" м.Кременчук, МФО 331768) - борг в сумі 30000,00 грн., 3 % річних в сумі 653,05 грн., інфляційних нарахувань в сумі 3 771,62 грн. пені в сумі 4 449,56 грн., державне мито в сумі 591,85 грн. та 221,06 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

3. В частині стягнення 20310, 40 грн. основного. боргу провадження припинити.

4. В решті вимог - відмовити.

5. В задовленні вимог про стягнення з Закритого акціонерного товариства "ІЗУМРУД" 63 184, 63 грн. в солідарному порядку - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.

Суддя О.В. Солодюк

Рішення підписано_________________________