ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" червня 2010 р. Справа № 16/140б

КРЕДИТОР: Державна податкова інспекція у Ріпкинському районі Чернігівської області

(вул.Святомиколаївська, 83, смт. Ріпки, Чернігівська область, 15000)

БОРЖНИК: Ріпкинське комунальне підприємство "Водоканал"

(вул. Святомиколаївська 143, смт. Ріпки, Чернігівська область, 15000)

про визнання боржника банкрутом

суддя Фесюра М.В.

Представники сторін:

кредитора: ОСОБА_1 - держподатінспектор ДПІ у Ріпкинському районі, довіреність № 3/9/10-006 від 12.01.2010

боржника: ОСОБА_2 - директор боржника

розпорядник майна не зявився.

В підготовчому засіданні розглядається справа про визнання Ріпкинського комунального підприємства „Водоканал банкрутом у звязку з його неплатоспроможністю.

Обставини справи:

Провадження у справі про банкрутство боржника порушено 21.05.2010р.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»оцінка поданих до суду ініціюючим кредитором документів та заперечення боржника здійснюються в підготовчому засіданні.

Боржник проти розпочатої процедури банкрутства не заперечив, письмово повідомивши суд про розмір кредиторської заборгованості, боргу по заробітній платі за травень місяць та залишкової вартості майна, яке знаходиться на балансі підприємства.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009р. «Про судову практику у справах про банкрутство»строки сплати податків та зборів (обовязкових платежів) визначаються за правилами статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та відповідних законів з питань оподаткування.

Податковий орган як ініціюючий кредитор надав відповідні докази наявності податкового боргу у боржника платника податків, у тому числі податкові декларації, податкові повідомлення рішення , а також, на вимогу суду, податкові вимоги та докази їх вручення боржнику.

Але при цьому, ДПІ у Ріпкинському районі не надала доказів , що сума безспірних кредиторських вимог, яка на час порушення провадження у справі про банкрутство відповідає розміру 300 мінімальних заробітних плат і більше, не сплачена на протязі трьох місяців.

Так, відповідно до наданої податковим органом довідки про суми податкового боргу платника податків ( а.с.8) станом на день звернення до суду сума податкового боргу боржника, який не сплачений три і більше місяців становить 223985,51 грн., з якого податки та збори ( обовязкові платежі) становлять 141955,85 грн., штрафні санкції 73156,48 грн., пеня 8873,18 грн.

Відповідно до ст..1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до складу грошового зобовязання боржника не зараховуються штраф, пеня, визначені на дату подання заяви до господарського суду.

Отже, при визначенні розміру кредиторських вимог на момент порушення провадження у справі має братись лише сума боргу по обовязкових платежах у розмірі 141955,85 грн.

Крім того, відповідно до наданих документів до загальної суми боргу має бути врахований борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95919,01 грн.

Відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.03.2010р. у справі № 2а-967/10/2570, яка набрала законної сили, вказаний борг виник у 2007 2009 роках, тобто прострочений більше , ніж три місяці.

Таким чином загальна сума грошового зобовязання, яке не сплачене боржником на протязі більше ніж три місяці, становить 237874,86 в той час, як на момент порушення провадження у справі триста мінімальних заробітних плат становили 265200 грн.

Пленум Верховного Суду України у п.36 постанови № 15 від 18.12.2009р. «Про судову практику у справах про банкрутство»вказав, що Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора, за заявою якого було порушено справу про банкрутство боржника. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутності предмету спору).

Керуючись ст.ст. 6,11,40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, п.1-1 ч.1 ст.80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі припинити.

2. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна ОСОБА_3 , державному реєстратору ( Ріпкинська райдержадміністрація), державному органу з питань банкрутства.

Суддя М.В.Фесюра