ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. Справа № 18/20

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Процика Т.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Трускавецький В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від 24.06.2010р. № 01-44

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2010р.

у справі №18/20

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Ямниця

Тисменицького району Івано-Франківської області

до відповідача ОСОБА_3 міської ради Івано-Франківської області, м. Тисмениця Івано- Франківської області

про визнання недійсним рішення та відшкодування збитків на суму 26400,00 грн.

за участю представників:

від позивача -не зявився;

від відповідача не з'явився.

Рішенням Івано-Франківської області від 08.06.2010р. у справі № 18/20, суддя Гриняк Б.II, в задоволенні позову підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення XVII сесії ОСОБА_3 міської ради Івано-Франківської області в частині призупинення дії Дозволу №1 від 16.01.2009р. на розміщення об'єкта торгівлі, виданого підприємцю ОСОБА_2, відшкодування збитків в сумі 26400 грн. 00 коп. та зобовязання ОСОБА_3 міську раду поновити тимчасовий дозвіл на розміщення обєкта торгівлі по вул. Галицькій, м. Тисмениця терміном на один рік - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав суду доказів звернення до відповідача з відповідною заявою, а також доказів законності користування земельною ділянкою, на якій мала б розміщуватися мала архітектурна форма.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, позивач у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2010р. у справі № 18/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Скаржник вказує на те, що з часу скасування дозволу на розміщення торгового кіоску підприємницька діяльність позивачем не здійснювалася, що стало причиною неотримання ним прибутку (втрачена вигода) в розмірі 10 000 грн.; внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода на суму 1 400 грн. Крім того, скаржник зазначає про факт понесення ним витрат при купівлі кіоску, виготовленні технічних умов для здійснення підприємницької діяльності. Також, скаржник вказує, що під час судового розгляду справи в суді першої інстанції не було запрошено для дачі пояснення колишнього голову м. Тисмениця п. Галигу Я.Я., яким і видавався дозвіл на розміщення торгового кіоску.

Сторони участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд встановив наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення XVII сесії ОСОБА_3 міської ради Івано-Франківської області в частині призупинення дії Дозволу №1 від 16.01.2009 р. на розміщення обєкта торгівлі виданого підприємцю ОСОБА_2, відшкодування збитків в сумі 26 400 грн. та зобов'язання ОСОБА_3 міської ради поновити тимчасовий дозвіл на розміщення обєкта торгівлі по вул. Галицькій, м. Тисмениця терміном на один рік .

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те. що 16.01.2009 р. головою м. Тисмениця - п. Галига Я. підприємцю ОСОБА_2 було видано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі, кіоску.

Як вбачається з матеріалів справи. 27.02.2009р. XVII сесією ОСОБА_3 міської ради розглянуто усне клопотання депутата міської ради п. Скрипника І.Є. про припинення дії дозволу на розміщення кіоску біля державного казначейства і податкової інспекції і прийнято рішення призупинити дію дозволу на розміщення торгового кіоску виданого позивачу. Внаслідок цих дій, на думку позивача, він зазнав значних збитків, не одержав прибуток ( втрачену вигоду) та моральну шкоду.

У зв'язку з чим, на адресу відповідача 10 липня 2009 року позивачем була надіслана претензія з вимогою відшкодувати завдані йому збитки і моральну шкоду на загальну суму

26400.0 грн.

Листом від 17.07.2009 р. ОСОБА_3 міська рада повідомила позивача про відхилення претензії в повному обсязі, вказуючи на відсутність її вини , оскільки ним не виготовлено документів на право власності або користування земельною ділянкою та не погоджено провадження діяльності із відповідними службами.

Позивач (скаржник) зазначає, що через призупинення дії дозволу, з березня 2009 р. не зміг здійснювати підприємницьку діяльність і зазнав збитків, неодержання прибутків ( втрачена вигода) на суму 10 000 грн. та моральну шкоду на суму 1400,00 грн. Крім того, позивач вказує на те, що зазнав значних витрат при купівлі кіоску, виготовленні технічних умов до нього, а на період з 23.02.2009 р. по 01.08.2009 р. уклав трудову угоду з виконавцем робіт з випікання і розповсюдження виробів швидкої випічки, винагорода за яку складала 1680,00 грн. в місяць, але у будь якому випадку в наслідок простою виплачується 50 % від суми щомісячної винагороди, тобто 5 місяців х 840,00 грн. =

4200.0 грн. Витрати по купівлі кіоску становлять 10 000,00 грн., виготовлення технічних умов - 800,00 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міського голови не відноситься надання дозволів на розташування обєктів торгівлі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого слідчого прокуратури Івано- Франківської області від 15.01.2009 р. ОСОБА_3 міський голова ОСОБА_4 (який і видавав позивачу дозвіл №1 на розміщення обєкта торгівлі від 16.01.2009 р.) відсторонений від займаної ним посади (а.с. 41-42).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення питання регулювання земельних відносин.

Пунктом 3 Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Держбуду від 13.10.2000 р. № 227, передбачений ряд документів, які необхідні для отримання дозволу на розміщення пересувної малої архітектурної форми субєкта підприємницької діяльності необхідно подати до виконавчого органу міської ради ряд документів.

Як вбачається із змісту довідок № № 105, 106 від 26.05.2010 р.. виданих ОСОБА_3 міською радою, сесії ОСОБА_3 міської ради та засідання її виконавчого органу не проводилось та відповідно жодних рішень не приймалось та не видавалось, підприємець ОСОБА_2 в міську раду про надання дозволу на розміщення торгового павільйону на землях тисменицької міської ради не звертався (а.с. 39,40).

Відповідно до ч. З ст. 125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї. та державної реєстрації забороняється.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем не виготовлено документів для надання в користування земельної ділянки, у підприємця відсутні жодні дозволи та погодження з відділу архітектури, санітарно-епідеміологічної служби для здійснення торгівлі продуктами харчування. Доказів протилежного позивачем не подано.

Також, як зазначено в роз'ясненнях Державного комітету України з будівництва та архітектури від 01 листопада 2005 року відповідний орган містобудування та архітектури готує схему прив'язки установки об'єкта на топографо-геодезичній основі в М. 1:500 і видає субєкту підприємницької діяльності дозвіл на розміщення малої архітектурної форми у тижневий термін після подання до органу містобудування та архітектури вищезазначених документів.

Відсутність одного з вищевказаних документів для отримання дозволу на розміщення малої архітектурної форми є підставою для відмови в наданні такого дозволу.

Позивач не надав суду ні доказів звернення до відповідача з відповідною заявою, ні доказів підставності користування земельною ділянкою, на якій мала б розміщуватись мала архітектурна форма, крім того, не довів суду належними та допустимими доказами факту завдання йому відповідачем збитків в розумінні ст. 224 ГК України.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеним висновками суду та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України. -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2010р. у справі № 18/20 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Ця постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Процик Т.С.

Суддя Дубник О.П.

Суддя Скрипчук О.С.