ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті

"27" липня 2010 р.

Суддя Шатерніков М.І. , розглянувши матеріали (справа № 66/271-10 від 23.07.10 р.) за позовом Директор ППФ "Мархео" ОСОБА_1, м. Харків,

до Харківська міська рада, м. Харків ,

про стягнення 20000,00 грн. та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Заява не підлягає розгляду у господарських судах України.

Директор ППФ "Мархео" ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з заявою в якій просить:

- стягнути 20000,00 грн.;

- визнати за ППФ «Мархео» право власності на об'єкт, а саме: Літній майданчик кафе з павільйоном (загальна площа кафе - 23,8 м2) по пр. Перемоги, 55 у Дзержинському районі м. Харкова.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а саме підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації) та фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням у випадках, передбачених законодавчими актами України .

Таким чином, у статті 1 ГПК України визначає перелік осіб, які вправі звертатися до господарських судів.

У частині першій статті 1 ГПК України зазначено два види суб'єктів:

а) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні);

б) громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Частина 2 статті 1 ГПК України містить перелік суб'єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. У випадках, установлених законом, допускається звернення до господарського суду:

а) державних органів;

б) інших органів;

в) фізичних осіб, які не мають статусу суб'єкта підприємницької діяльності, ця норма є винятком з правила, встановленого частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України, це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Визначення поняття "фізична особа" наводиться у ст. 24 Цивільного кодексу України - людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Право на звернення до господарського суду фізичної особи, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, можливо у процедурі банкрутства. Оскільки відповідно до ст. 1 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а згідно із ч. 2 ст. 6 цього ж Закону право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Фізична особа, яка є кредитором, вправі звернутися до господарського суду із відповідною заявою (ініціювати справу про банкрутство) незалежно від наявності в неї статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Фізична особа, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, може звернутися до господарського суду у спорах, що виникають із корпоративних відносин. Таке право виникло у зв'язку із розширенням юрисдикції господарських судів Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів", що набув чинності з 29.12.2006 р.

Отже, згідно з частиною другою статті 1 Господарського процесуального кодексу України фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду тільки у випадках, передбачених законодавчими актами України. Подана до господарського суду заява про стягнення 20000,00 грн. та визнання права власності не випливає, а ні з корпоративних відносин, а ні з процедури банкрутства.

Директор ППФ "Мархео" ОСОБА_1 є фізичною особою, тобто не є суб'єктом підприємницької діяльності та не може бути стороною у господарському процесі відповідно до п.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до цього суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, оскільки заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Оскільки субєктний склад осіб у заяві про стягнення 20000,00 грн. та визнання права власності не відповідає визначеним ст.ст. 1, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про стягнення 20000,00 грн. та визнання права власності на підставі п.1 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заява не підлягає розгляду в господарських судах України. Вказана заява має розглядатись в суді загальної юрисдикції.

Керуючись 1, 12, 21, 62, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Директору ППФ "Мархео" ОСОБА_1 в прийнятті позовної заяви.

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на Директору ППФ "Мархео" ОСОБА_1 позовну заяву та додані до неї документи на 35 арк.в тому квитанції від 22.07.10 р. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн., від 14.07.10 про сплату державного мита у розмірі 200,00 грн...

Суддя Шатерніков М.І.