ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

12.07.10 № 09-07/748

Суддя Місюра Л.С.

Розглянувши позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69114, АДРЕСА_1)

До Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206)

Треті особи: 1 Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 23)

2 Територіальна інспекція архітектурно будівельного контролю м. Запоріжжя (69035, м. Запоріжжя, вул. Пушкіна, 4)

про 1) визнання нерухомим майном: недобудованої закусочної з літнім майданчиком (літ. А), закусочної (літ. Б), навісу (літ. В), складу (літ. Г), складу (літ. Д), вбиральні (літ. Е), паркану (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а)

2) визнання права власності за позивачем на нерухоме майно: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а)

3) Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на нерухоме майно: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а) за позивачем

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вих. без зазначення номеру від 07.07.2010 року, в якій просить суд визнати нерухомим майном: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а), також визнати за позивачем право власності на вказане майно, та Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на нерухоме майно: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а) за позивачем.

Позовна заява в частині заявлених вимог про визнання нерухомим майном та про визнання права власності на нерухоме майно підлягає поверненню відповідно до п. 3 та 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відсутні посилання на докази, які підтверджують викладені в заяві обставини, не надано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України Про державне мито з позовної заяви майнового характеру стягується держмито у розмірі 1% від суми позову, але не менш ніж шість неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 102 (сто дві) грн., ставка державного мита за позовом немайнового характеру складає пять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 85 (вісімдесят пять) грн.

При цьому варто зазначити, що з позовної заяви про визнання права власності державне мито визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Вказана правова позиція викладена також у постанові Верховного суду України від 25.12.2007 року № 8/219-07.

Позивачем у позовній заяві заявлено як вимогу немайнового характеру (визнання обєктів нерухомим майном та зобовязання зареєструвати право власності), так і майнова вимога (визнання права власності на нерухоме майно).

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру державне мито підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення, державне мито сплачується як за подання однієї заяви немайнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена також в п. 4 Розяснень Вищого господарського суду України від 04.03.1998 року № 02-5/78 (із змінами).

Враховуючи зміст заявлених позивачем вимоги, сума державного мита за цими вимогами повинна складати: 85 (вісімдесят пять) грн. з вимоги про визнання обєктів нерухомим майном та про зобовязання зареєструвати право власності, та 1 788 (одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 02 коп. з вимоги про визнання права власності на майно.

До позовних матеріалів позивачем було надано копію звіту про оцінку майна, в якому вказано, що станом на 21.06.2010 року спірне майно позивача оцінюється в сумі 178 802 грн.

В якості доказів сплати державного мита за заявленими вимогами позивачем був наданий оригінал платіжного доручення № 1 від 06.07.2010 року про сплату державного мита в сумі 1 788 (одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 02 коп.

Інших доказів сплати державного мита суду не було надано.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, до господарського суду із заявами мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності... , за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

У відповідності з ст. 1 ГПК України, сторона звертається до суду за захистом своїх прав тільки у випадку, якщо ці права на момент подачі позову порушені відповідачем.

У наданій до суду позовній заяві не вказані підстави заявлення вимоги про визнання недобудованої закусочної з літнім майданчиком (літ. А), закусочної (літ. Б), навісу (літ. В), складу (літ. Г), складу (літ. Д), вбиральні (літ. Е), паркану (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а) нерухомим майном, не вказана докази та документи, які свідчать, що відповідач за позовом оспорює або не визнає вказані факти.

Також, у позовній заяві не вказана конкретна норма чинного законодавства, на підставі якої можна звертатися до господарського суду з вимогою про визнання обєктів нерухомим майном, крім того у позовні не зазначена конкретна норма чинного законодавства, яка дає право господарському суду визнавати майно нерухомим.

До того ж, позивачем у позовній заяві заявлено три самостійні вимоги, до різних субєктів: вимога про визнання обєктів нерухомим майном та визнання права власності - до відповідача, вимога про зобовязання зареєструвати право власності до третьої особи ОП „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до положень ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог до відповідача або відповідачів.

Згідно з положеннями ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі є позивач та відповідач, зокрема, відповідачам є підприємства та організації, яким предявлено позов.

В наданій суду позовній заяві відповідачем за позов вказано Територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Позивачем заявлено третю позовну вимогу до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, яке зазначено у позові в якості третьої особи.

В розумінні статті 21 ГПК України, треті особи не є стороною у справі.

Діюче законодавство України не передбачає можливості звернення до суду з позовними вимогами до третьої особи.

Крім того, вимога позивача про зобовязання Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на нерухоме майно: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а) за позивачем, не підлягає розгляду в господарських судах, а тому в цій частині слід відмовити в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; …, справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Третьою вимогою позову є реєстрація права власності.

Відповідно до п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року № 7/5 та зареєстрованої 18.02.2002 року за № 157/6445, реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень.

Аналіз субєктивного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана вимога є вимогою адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 06.06.2006 року.

З 01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, статтею 2 цього Кодексу визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. Будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень можуть бути оскаржені до адміністративних судів, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За таких обставин, позивач не позбавлений можливості звернутися за судовим захистом в цій частині до суду відповідної юрисдикції.

Керуючись п. 1 ст. 62, п. 3 та 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву з додатками повернути позивачу без розгляду.

В частині заявлення вимоги про зобовязання Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на нерухоме майно: недобудовану закусочну з літнім майданчиком (літ. А), закусочну (літ. Б), навіс (літ. В), склад (літ. Г), склад (літ. Д), вбиральню (літ. Е), паркан (літ. № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименка, б/н (вул. Гудименка, 26-а) за позивачем відмовити у прийнятті позовної заяви.

Додаток: позовні матеріали на сто сорока трьох аркушах, у т.ч. оригінали: позовної заяви вих. б/н від 07.07.2010 року на пяти аркушах, трьох описів вкладення у цінний лист від 07.07.2010 року, двох платіжних доручень № 1 та № 2 від 06.07.2010 року та клопотання від 07.07.2010 року на двох аркушах.

Суддя Місюра Л.С.