Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010р. Справа: № 65/49-10

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - І. С. Карбань, судді Л.М. Бабакової, судді І. А. Шутенко,

при секретарі МІракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 01-62юр/4585 від 09.06.2009 р.,

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 1009Х/2-4) Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2010 р. по справі № 65/49-10,

за позовом Акціонерної компанії Харківобленерго, м. Харків,

до Проектно-будівельного концерну „Прогрес, м. Харків,

про стягнення 2205,90 грн., -

встановила:

АК «Харківобленерго»звернулась з позовом про стягнення з Проектно-будівельного концерну „Прогрес, м. Харків 2205,90 грн. ПДВ, донарахованого на нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної потужності за травень, листопад та грудень 2007р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2010р. (суддя Смірнова О.В.) в позові відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2010р., звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

Апелянт вказував, що 23.09.2009 р. відповідно до листа заступника начальника СДПІ ВПП у м. Харкові № 12516/10/43-015 платники податку згідно з п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»зобов'язані включати до бази оподаткування ПДВ на рахування за перевищення договірних величин споживання електричної потужності, суми за перевищення договірних величин споживання електричної потужності.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду Харківської області по даній справі, оскільки вони базуються на нормах чинного законодавства та документах, наданих до справи з нижченаведених підстав.

11.10.2005 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії № 026996. Вказаний договір було пролонговано на 2010 р. Згідно з умовами якого постачальник зобовязаний постачати електричну енергію споживачу, як різновид товару в обсягах, визначених умовами даного договору, а споживач зобовязувався своєчасно і в повному обсязі оплачувати постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 4.2 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996, п. 5.2 договору, між сторонами були визначені договірні величини споживання електричної енергії на 2007 р., про що укладено додаток до договору № 1 до. Відповідно до якого відповідачу встановлена договірна величина споживання електричної потужності на травень 2007р. у розмірі 10000 кВт/г, на листопад 2007р. у розмірі 20000 кВт/г, на грудень 2007р. у розмірі 20000 кВт/г.. Повідомленням № 8438 від 11.06.2007р. відповідачу доведено про узгодження договірних величин споживання електричної потужності у травні 2007р., в обсязі 10000 кВт/г. Повідомленням № 18565 від 11.12.2007р. відповідачу доведено про узгодження договірних величин споживання електричної потужності у листопаді 2007р., в обсязі 20000 кВт/г. Повідомленням № 19719 від 11.01.2008р. відповідачу доведено про узгодження договірних величин споживання електричної потужності у грудні 2007р., в обсязі 20000 кВт/г.

Відповідачем у зазначені періоди була використана електроенергія в обсягах, що перевищує встановлені величини споживання електричної енергії, у звязку з чим йому був нарахований борг за перевищення договірних величин за період, травень, листопад, грудень 2007р., який відповідачем був сплачений.

Позивачем нарахована відповідачеві сума боргу по ПДВ за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період травень, листопад, грудень 2007р., що складає 2205,90 грн., яку він просив стягнути на підставі п. 4.1 ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість, ст.. 26 Закону України „Про електроенергетику та лист заступника начальника СДПІ ВПП у м. Харкові № 12516/10/43-015.

Відповідно до вимог пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. З Закону України «Про податок на додану вартість», об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

В п. 1.4 ст. 1 наведеного Закону визначено, що поставка товарів - це будь-які операції, з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безплатної поставки товарів. При цьому, у відповідності до п. 4.1, ст. 4 Закону, база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку, безпосередньо покупцем або через будь-яку, третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів ( послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

Діючим податковим законодавством України не передбачено включення до складу договірної (контрактної) вартості з метою оподаткування податком на додану вартість інших сум, ніж визначені Законом України «Про податок на додану вартість», тому відповідальність, передбачена ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», не підпадає під дію вимог Законом України «Про податок на додану вартість».

В звязку з чим, суми коштів, які не повязані з поставкою товарів чи послуг і які не є компенсацією вартості товарів (послуг), не можуть розглядатися як обєкт оподаткування ПДВ, оскільки двократна вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною є видам відповідальності.

На підставі викладеного колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2010р. у справі № 65/49-10 прийнято у відповідності з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, в звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 75, ст. 99, ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду одноголосно, -

постановила:

Апеляційну залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2008 р. по справі № 65/49-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом місяця до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Карбань І.С.*

Судді Бабакова Л.М.*

ОСОБА_2

Повний текст постанови підписано та оголошено в судовому засіданні 17.05.2010р.