ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" березня 2010 р. Справа № 14/2428

вх. №9956від22.01.2009
Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Пастуховій О.С., за участю: особисто арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна боржника, за посадою), ОСОБА_2 (від СТОВ «Княжа», керівник, за посадою), ОСОБА_3 (від ТОВ «Агропроект-Княжа», керівник, за посадою), ОСОБА_4 (від СТОВ імені Устименка, керівник, за посадою), представників за довіреностями ОСОБА_5 (від ТОВ «Варта»), ОСОБА_6 (від управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі), ОСОБА_8 (від державної податкової інспекції у ОСОБА_7 районі), не зявились представники від ЧФ ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_7 районного центру зайнятості, розглядає у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання
заявникарозпорядника майна, арбітражного керуючого ОСОБА_1
прозатвердження реєстру вимог кредиторів
у справі за заявою
ініціюючих кредиторів1) ОСОБА_7 районного центру зайнятості
2) управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі
3) державної податкової інспекції у ОСОБА_7 районі
до боржника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Княжа»
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство порушено ухвалою суду від 25.09.2009. Після публікації в газеті Голос України від 01.12.2009 оголошення про порушення справи про банкрутство, відповідно до ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, судом розглянуто вимоги, які надійшли від конкурсних кредиторів і які боржником за участю розпорядника майна повністю або частково визнано чи відхилено та надіслано повідомлення про результати їх розгляду.

Скарг від сторін на дії розпорядника майна щодо розгляду вимог конкурсних кредиторів від учасників провадження у справі про банкрутство не надійшло.

У судове засідання не зявились представники від ЧФ ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_7 районного центру зайнятості. Боржник та усі заявники були належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, однак своїх представників не направили, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши у ході попереднього судового засідання (яке відбулось 26.02.2010, 11.03.2010, 18.03.2010, 23.03.2010 та 30.03.2010) пояснення представників, що зявились, дослідивши наявні у справі та додатково надані цими представниками матеріали, суд встановив,

1) що вимоги ініціюючих кредиторів, ОСОБА_7 районного центру зайнятості, управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі та державної податкової інспекції у ОСОБА_7 районі підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів відповідно до ухвали суду у цій справі від 10.11.2009.

Додатково заявлені вимоги управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі на суму 14525,42 грн. та державної податкової інспекції у ОСОБА_7 районі на суму 386,49 грн. є поточними вимогами, оскільки за страховими внесками зобовязання узгоджене 18.10.2009 та оскільки строк сплати орендної плати за землю та фіксованого с/г податку виник 30.10.2009 і 30.11.2009 тобто зобовязання у боржника виникли після порушення провадження у справі. За таких обставин у визнанні додатково заявлених вимог конкурсними та у включенні їх до реєстру вимог конкурсних кредиторів необхідно відмовити;

2) що заявлені конкурсними кредиторами (Черкаським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ТОВ «Варта», ДП «Золотоніський комбікормовий завод») вимоги розпорядником майна визнані, є обгрунтованими і підтверджуються поданими ними доказами (звітом про нарахування страхових внесків; рішенням суду; договором; накладними і довіреностями на отримання ТМЦ; вимогами; поданими заявниками розрахунками) та підлягають визнанню і включенню до реєстру вимог кредиторів повністю у заявленому ними розмірі згідно з черговістю, визначеною у реєстрі. При цьому доводи боржника про те, що ним не визнані вимоги ТОВ «Варта»у звязку з відсутністю у нього документів, судом відхиляються, як нікчемні;

3) що вимоги СТОВ ім. Устименка підлягають частковому визнанню і включенню до реєстру вимог кредиторів у сумі 31028,42 грн. основного боргу у четверту чергу виходячи з наступного.

Так, вимоги заявлено у розмірі 101029,41 грн. і визнані боржником повністю. У ході розгляду справи боржник пояснив, що документів щодо вимог заявника не має і пояснити з приводу цих правовідносин нічого не може, оскільки попередній керівник йому таких документів не передав. На запитання про підстави визнання вимог пояснень не дав.

Розпорядник майна заявлені вимоги визнав частково на суму 31028,42 грн., решту вимог не визнав з тих підстав, що договір підряду від 04.07.2008 №08/07 є неукладеним із-за відсутності у ньому істотних для цього договору умов (предмету, кількості, якості, строків виконання робіт, ціни, яка б мала включати в себе витрати підрядника та розміру оплати за виконану роботу), що предявлені суду документи засвідчують наявність якогось внутрішнього обліку робіт у заявника і не є доказами виконання підрядних робіт у боржника, що ці зобовязання можуть розглядатись надалі окремо від договору, однак на даний час не настали строки виконання зобовязань.

Заявник у судовому засіданні на запитання суду пояснив, що після укладення договору підряду надавав боржнику послуги по заготівлі кормів (силосу), що зміст послуг полягає у наданні боржнику комбайна разом з трактористом, який виконував роботи у боржника по збиранню силосу, а заявник забезпечував роботу паливно-мастильними матеріалами та запчастинами, оплачував роботу тракториста. Після виконання робіт сторонами підписано акт про виконані роботи на суму 60000 грн.

Заслухавши представників сторін суд погоджується з доводами розпорядника майна і вважає, що договір підряду від 04.07.2008 №08/07 є неукладеним, оскільки не містить істотних для договору підряду умов (предмету, кількості, строків виконання робіт, ціни чи кошторису). Так, заявником на вимоги в ухвалах не надано суду додаткових доказів узгодження сторонами істотних умов договору окремими документами, як це передбачено пунктами 1.2, 2.6 договору, зокрема, відсутні докази узгодження предмету договору (чи це послуга по використанню техніки чи це здача скошеної маси як результату, не вказано конкретного місця виконання робіт, розташування поля чи полів роботи виконано у невідомому місці), ціни за одиницю робіт чи способу її визначення, сум понесених витрат та усієї суми з оплати послуг, строків виконання робіт чи порядку їх щоденного обліку чим порушено вимоги статей 837, 841, 843 Цивільного кодексу України. Отже договір не відповідає вимогам ст.638 Цивільного кодексу України є неукладеним і не створює правових наслідків для сторін. З тих же мотивів суд відхиляє як доказ наявності вимог заявника до боржника єдиний доказ акт приймання передачі виконаних робіт від 02.09.2008 на суму 60000 грн. Зазначені правовідносини не можуть бути визнані підрядом, містять ознаки оренди транспортного засобу, передачі матеріальних цінностей, однак належні докази цьому відсутні. За таких обставин у заявника відсутні правові підстави нарахування 3% річних та інфляційних на суму 9985,89 грн. Отже у визнанні вимог на суму 69985,89 грн. конкурсними необхідно відмовити.

Решта вимог на суму 31028,42 грн. підтверджуються належними доказами (видатковими накладними від 25.07.2008, від 08.08.2008, від 23.08.2008, відповідними довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, вимогою від 02.09.2008, розрахунком 3% річних та інфляційних, які включаються до суми основного боргу).

4) що вимоги ТОВ «Агропроект-Княжа»підлягають частковому визнанню і включенню до реєстру вимог кредиторів у сумі 260872,50 грн. основного боргу у четверту чергу, у включенні до реєстру вимог необхідно відмовити на суму 289013,92 грн виходячи з наступного.

Так, вимоги заявлено у розмірі 549886,42 грн. на підставі: а) договору купівлі-продажі соняшника №180808-1 від 18.08.2008 на суму 320127,40 грн.; б) договору поворотної фінансової допомоги від 31.07.2009 №31079-01 на суму 3043,25 грн.; в) сплати боргу за боржника за послуги електромережі на суму 6209,21 грн.; г) договору підряду по збиранню зернових культур та силосної кукурудзи на суму 220506,56 грн.

Заявлені вимоги визнані боржником повністю. У ході розгляду справи боржник пояснив, що документів щодо вимог заявника не має і пояснити з приводу цих правовідносин нічого не може, оскільки попередній керівник йому таких документів не передав. На запитання про підстави визнання вимог пояснень не дав.

Розпорядник майна заявлені вимоги не визнав повністю з тих підстав,

а) що договір купівлі-продажі соняшника від 18.08.2008 №180808-1 є неукладеним із-за відсутності у ньому істотної для договору купівлі-продажу умови (ціни), що договір підписано не уповноваженою особою, що відсутня печатка на договорі, що у звязку з не укладенням основного договору до нього не можуть вноситись зміни і додаткова угода від 20.08.2009 №1 також не впливає на права і обовязки сторін, що не є належними доказами прибуткові касові ордери, оскільки вони не містять печатки боржника, а тому не свідчать про отримання коштів боржником;

б) що вимога за договором поворотної фінансової допомоги від 31.07.2009 №31079-01 є поточною, строк його виконання не настав, нарахування на суму основного боргу є незаконними;

в) що будь-якої угоди щодо сплати боргу за боржника за послуги електромережі між сторонами не існує, тому заявником кошти перераховані без належної правової підстави, що боржник на той час ніякої діяльності не здійснював і електроенергія використана самим заявником;

г) що договір підряду від 18.08.2008 №180808-2 не скріплено печаткою та підписано особою, повноваження якої підписувати договори від імені боржника не доведені (договір підписав ОСОБА_9, а у вступній частині договору зазначено, що його підписав ОСОБА_10П.); що в договорі відсутні всі істотні умови необхідні для договорів даного виду (предмет, кількість, якість, строки виконання робіт, ціна, яка б мала включати в себе витрати підрядника та розміру оплати за виконану роботу); що акти №АК-27029-001 та №АК-27029-002 від 27.02.2009 підписані особою прізвище якої не зазначено, що у них не вказані результати робіт (їх кількісні та якісні характеристики), чи в належні строки виконані, коли і яким представником вони прийняті, що згідно з поясненнями ОСОБА_11, який на той момент був директором СТОВ «Княжа», останній не підписував ці акти і не уповноважував інших осіб на їх підписання, не отримував сам і не уповноважував інших осіб на отримання результату робіт від заявника, підписи на актах скріплені печаткою СТОВ «Княжа», яку він не ставив печатку і нікому її не передавав.

Заявник частково виконав вимоги в ухвалах суду і надав суду уточнені розрахунки заявлених вимог, письмові пояснення, а також у судовому засіданні на запитання суду пояснив,

а) що договір підписано без печатки у звязку з її вилученням правоохоронними органами, що прибуткові касові ордери є бланками суворої звітності і не могли бути видані без прийняття грошей, що необхідні умови викладені у основному договорі і додатковій угоді до нього;

б) що поворотна фінансова допомога була фактично надана і боржник не заперечує цього факту;

в) що у платіжних дорученнях було вказано цільове призначення коштів за боржника за усною домовленістю, оскільки заявник використовував у своїй роботі електромережі боржника, оскільки не має власної електромережі і договору з місцевим РЕМ не має;

г) що після укладення договору підряду надавав боржнику послуги по заготівлі кормів, сутність яких полягає у тому, що він надавав боржнику комбайн і тракториста, який виконував роботи у боржника збиранню силосу, а він забезпечував його паливно-мастильними матеріалами та запчастинами, оплачував роботу тракториста. Після виконання робіт сторонами підписано акт про виконані роботи на суму 60000 грн.

Заслухавши представників сторін суд частково погоджується з доводами сторін і вважає,

4-а) що вимоги за договором купівлі-продажі соняшника №180808-1 від 18.08.2008 на суму 320127,40 грн. підлягають частковому визнанню на суму 134207,50 грн., яка розрахована судом як сума внесена за квитанціями, у яких призначенням платежу вказано про внесення коштів за соняшник, з вирахуванням суми поставленого соняшнику за накладною від 23.01.2009 №15 (28300+ 10970+ 4500+ 92000+ 38000+ 8350+ 200049912,50);

Так, відповідно до статей 202, 203, 204, 206, 208 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

З аналізу обставин справи та вказаних норм законодавства суд приходить до висновку, що спірний правочин від імені боржника вчинено особою, яка не має права на його вчинення від імені юридичної особи, правочин не скріплено печаткою відповідача. Доводи заявника в цій частині суд відхиляє, оскільки на неодноразові вимоги суду та відкладення у звязку з цим розгляду вимог заявником не надано доказів повноважень ОСОБА_9 на підписання договору та доказів вилучення печатки.

Відповідно до ст.204, 215, 216 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Оцінивши обставин справи та вказані норми законодавства суд приходить до висновку, що законом не установлено недійсності (нікчемності) спірного правочину, що спірний правочин вчинено не уповноваженою особою, що відповідачем не вчинено будь-якої з дій, якою б схвалювався вчинений не уповноваженою особою правочин, що розпорядник майна боржника заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. У звязку з цим господарський суд, застосовуючи своє право, вважає за необхідне визнати спірний правочин недійсним з підстави, передбаченої частиною другою ст.203 Цивільного кодексу України.

За таких обставин нарахування штрафу, інфляційних та 3% річних на суму 62137,90 грн. (38698,43+18033,47+5406) є безпідставним. При цьому суд зазначає і невірність самого розрахунку цих нарахувань, оскільки його здійснено з невірно визначеної суми коштів, сплачених за насіння соняшнику, оскільки його здійснено і за період після порушення провадження у цій справі, що могло б бути самостійною підставою для відмови у їх визнанні.

Кошти ж сплачені за квитанціями до прибуткового касового ордеру з призначенням платежу «попередня оплата за с/г продукцію»на суму 123782 грн. (8500+107000+8282), за відсутності будь-яких доказів про підстави їх передачі боржнику, є безпідставно набутим майном, які визнаються судом як сума основного боргу боржника перед заявником.

4-б) що вимоги за договором поворотної фінансової допомоги від 31.07.2009 №31079-01 підлягають частковому визнанню на суму 2883 грн. основного боргу.

Обовязок подання обгрунтованого розрахунку покладено на заявника (п.5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України). Такий розрахунок неодноразово був витребуваний ухвалами суду та про необхідність надання суду обгрунтованого розрахунку було зобовязано надати у судовому засіданні 30.03.2010, однак у порушення ст.4-5 та п.4 ч.1 ст.65 Господарського процесуального кодексу України заявником вірного розрахунку не надано. До функцій суду віднесено оцінка наявних у справі доказів та перевірка обгрунтованості і правильності розрахунків, але не проведення «перерахунків»належних до стягнення сум за заявника. Суд вважає, що заявник без поважних причин не надав суду обгрунтованого розрахунку суми інфляційних, 3% річних та пені (періоди таких розрахунків вказані в ухвалах від 15.02.2010, від 026.02.2010, від 11.03.2010) у звязку з чим вимога про їх стягнення на суму 160,25 грн. відповідно до п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України мала б бути залишена без розгляду (п.18 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 №01-8/344). Однак враховуючи, що дані вимоги розглядаються у справі про банкрутство, що повторний розгляд цих вимог неможливий у звязку із закінченням установленого ст. 14 Закону строку для подання заяв, суд вважає, що у задоволенні заяви в частині визнання вимог на суму 160,25 грн. інфляційних, 3% річних та пені необхідно відмовити;

4-в) що вимоги щодо сплати боргу за боржника за послуги електромережі на суму 6209,21 грн. визнанню не підлягають, оскільки зазначені кошти перераховані іншій юридичній особі, оскільки докази наявності боргу у боржника перед цією іншою юридичною особою відсутні та оскільки доказів наявності правових підстав їх перерахування за боржника суду не надано;

4-г) що вимоги по договору підряду від 18.08.2008 №180808-2 по збиранню зернових культур та силосної кукурудзи на суму 220506,56 грн. визнанню не підлягають, оскільки договір визнається судом недійсним з тих же підстав, що і договір купівлі-продажі соняшника №180808-1 від 18.08.2008 (обгрунтування наведено вище у п.4-а цієї ухвали), оскільки акти здачі-прийняття робіт №АК-27029-001 та №АК-27029-002 від 27.02.2009 підписані особою прізвище якої не зазначено і не містять істотних для договору підряду умов (предмету, кількості, строків виконання робіт, ціни чи кошторису). Зокрема, заявником на вимоги в ухвалах не надано суду додаткових доказів узгодження сторонами істотних умов договору відсутні докази узгодження предмету договору (чи це послуга по використанню техніки чи це здача скошеної маси як результату, не вказано конкретного місця виконання робіт, розташування поля чи полів роботи виконано у невідомому місці), ціни за одиницю робіт чи способу її визначення, сум понесених витрат та усієї суми з оплати послуг, строків виконання робіт чи порядку їх щоденного обліку чим порушено вимоги статей 837, 841, 843 Цивільного кодексу України. Отже правочин не відповідає вимогам ст.638 Цивільного кодексу України є неукладеним і не створює правових наслідків для сторін. Описані у поясненні від 30.03.2010 заявником правовідносини не можуть бути визнані підрядом, містять ознаки оренди транспортного засобу, передачі матеріальних цінностей, однак належні докази цьому відсутні;

5) що до реєстру вимог кредиторів підлягають включенню у першу чергу судові витрати (державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) у розмірі по 125 грн., сплачені кредиторами, а також окремо у першу чергу вимоги кредиторів, які забезпечені заставою (зокрема вимоги ЧФ ПАТ «Брокбізнесбанк»на суму 200000 грн.).

Згідно з поясненнями керівника боржника відомостей про заборгованість із заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян відсутня він не має.

ТОВ «Варта»помилково сплачено 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно з платіжним дорученням від 10.12.2009 №415, сплата яких при поданні заяви про визнання конкурсним кредитором законом не передбачена, у звязку з чим зазначені кошти підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 14 і 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом

УХВАЛИВ:

1.Визнати недійсними договори купівлі-продажі соняшника №180808-1 від 18.08.2008 та підряду по збиранню зернових культур та силосної кукурудзи від 18.08.2008 №180808-2, укладені між боржником та ТОВ «Агропроект-Княжа»

2.Визнати конкурсними кредиторами ОСОБА_7 районний центр зайнятості, управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі, державну податкову інспекцію у ОСОБА_7 районі, Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ТОВ «Варта», ДП «Золотоніський комбікормовий завод», СТОВ ім. Устименка, ТОВ «Агропроект-Княжа»у справі №14/2428, розмір їх вимог і черговість задоволення згідно з реєстром, що додається, та затвердити цей реєстр.

3.У включенні до реєстру вимог конкурсних кредиторів решти вимог: управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_7 районі на суму 14525,42 грн.; державної податкової інспекції у ОСОБА_7 районі на суму 386,49 грн.; СТОВ ім. Устименка на суму 69985,89 грн.; ТОВ «Агропроект-Княжа»на суму 289013,92 грн.

4. Окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, зокрема вимоги ЧФ ПАТ «Брокбізнесбанк» на суму 200000 грн.

5.Повернути ТОВ «Варта»помилково сплачені 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно з платіжним дорученням від 10.12.2009 №415

6. Зобовязати боржника разом з розпорядником майна вирішити питання наявності заборгованості із заробітної плати, виділити суми заборгованості із заробітної плати, які підлягають виплаті у першу та другу черги відповідно до ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом по кожному працівнику та не пізніше 20.04.2010 направити вказані відомості суду.

7. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

8. Розпоряднику майна у встановленому порядку та строки повідомити конкурсних кредиторів про час і місце проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення.

9.Зобовязати учасників провадження у справі про банкрутство боржника, які будуть обрані головою зборів кредиторів та/або головою комітету кредиторів, направляти до господарського суду для приєднання до матеріалів справи копії протоколів таких зборів, на яких вирішені питання про обрання і зміну складу комітету кредиторів та/або голови комітету кредиторів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду

Ухвалу направити боржнику, розпоряднику майна, кредиторам (9), сектору з питань банкрутства у Черкаській області.

Суддя Ю.А.Хабазня