ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами

19.01.10 Справа № 9/398/07-9/246/08-6/25/10

Суддя Місюра Л.С.

розглянувши заяву Запорізького Державного підприємства «Радіоприлад»вих. № 131-2648 від 21.08.2009 року про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду від 13.09.2007р. у справі № 9/398/07

За позовом Запорізького державного підприємства „Радіоприлад м. Запоріжжя

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Герда м. Запоріжжя

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації м. Запоріжжя

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області м. Запоріжжя

Міністерство промислової політики України м. Київ

Про визнання права власності на обєкти нерухомості

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1- дов. від 10.11.2009р., ОСОБА_2 - дов. від 10.11.2009р.

Від третьої особи 1: не зявився

Від третьої особи 2: ОСОБА_3 дов. 3 ?? від 12.01.2010р.

Від третьої особи 3: не зявився

В С Т А Н О В И В:

25.08.2009р. Запорізьке ДП „Радіоприлад звернулось до господарського суду з заявою, в якої просить переглянути за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2007р. у справі № 9/398/07, скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким визнати за Запорізьким ДП „Радіоприлад право власності на автозаправну станцію (у складі : операторська 82,5 кв. м., сепараторна 7,6 кв. м., склад 103,6 кв. м.), яка розташована на території ЗДП „Радіоприлад на перехресті вул.. Луначарського та Прибережної магістралі (поштова адреса: м. Запоріжжя , пр. Леніна, 3).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.08.2008р. Запорізьке ДП „Радіоприлад була повернута, на підставі абз. 1 ч. 5 ст. 113 ГПК України , оскільки позивач пропустив строк для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 10.11.2009 року була задоволена апеляційна скарга позивача і скасована ухвала господарського суду Запорізької області від 28.08.2009 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області у справі № 9/398/07, а справа № 9/398/07-9/246/08 була направлена до господарського суду Запорізької області для розгляду заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Розпорядженням в о. голови господарського суду Запорізької області від 16.12.2009 року за № 1228 матеріали справи № 9/398/07-9/246/08 були передані судді Місюрі Л.С. для розгляду заяви позивача про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області у справі № 9/398/07.

В заяві про перегляд рішення за ново виявленими обставинами позивач вказує наступне: в проваджені Господарського суду Запорізької області знаходилась справа за позовом ЗДІІ «Радіоприлад» до ТОВ «Герда»про визнання права власності на автозаправну станцію (у складі: операторська - 82,5 м. кв., сепараторна - 7,6 м. зад 103,6 м. кв.), яка розташована на території ЗДП «Радіоприлад»на перехресті вул. Луначарського та Прибережної магістралі (поштова адреса: гір. 5).) Рішенням від 13.09.07р. у задоволені позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення., оформлене і підписане 18.09.07 р., вступило в законну силу. В основу рішення Господарський суд Запорізької області поклав рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2007 року у справі № 10/286/07, яким право власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3, було визнано за ТОВ «Герда». За касаційною скаргою ЗДП «Радіоприлад»(вих. № 131-2152 від 28.08.2007) на Рішення від 18.06.07 г, по справі № 10/286/07 Постановою Вищого господарського суду України від 17.01.08 оскаржуване рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області. Рішенням від 06 січня 2009 року у справі № 10/286/07-7/108/08 у позові "ГОВ «Герда»про визнання права власності відмовлено. Прийняття 06.01.2008 року Господарським судом Запорізької області нового рішення у справі № 10/286/07-7/108/08, протилежного за змістом, яким «Герда»відмовлено у позові про визнання права власності на спірне майно, уважаємо ново виявленою обставиною, виходячи з наступного. 28.08.2007 року, під час судового розгляду справи № 9/398/07, ЗДП Радіоприлад»була подана касаційна скарга на рішення господарського суду Запорізької області у справі № 10/286/07, але результат оскарження цього рішення був і не міг бути відомий ЗДП «Радіоприлад». Відповідно до абзацу 3 Роз'яснення Вищого господарського суду країни «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за ново виявленими обставинами» від 21.05.2003 року № 04-5/563, до ново виявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками ново виявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. За своєю правовою природою ново виявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені. Доказом, який, на думку позивача, належним чином засвідчує фактичні дані, в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення у справі № 9/398/07, є рішення Господарського суду Запорізької області 06.01.2008 р. у справі № 10/286/07-7/108/08, протилежне за змістом рішенню 18.06.07 г. у справі № 10/286/07, а також постанова Вищого господарського України від 19 березня 2009 року, яка надійшла на ЗДП «Радіоприлад»23 червня 2009 року (вх. № 2132). Постановою Вищого господарського суду України від 19 березня року у справі № 10/286/07 - 7/108/08 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Герда» залишено без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 06.01.2009 року у справі № 10/286/07- 108/08-без змін. Відповідно до ст.112 ГПК України Господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за ново виявленими обставинами, що мають. істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Позивач уточнював позовні вимоги, але ухвалою суду від 12.01.2010р. йому було відмовлено в прийняті заяви. Підстави відмови зазначені в ухвалі суду від 12.01.2010р.

Відповідач ТОВ Герда просить в задоволені заяви відмовити, рішення суду залишити без змін в звязку з наступним: відповідно до Договору №52 оренди нерухомого та індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 01.10.2003 р., далі Договір №52, укладеним між ТОВ «ГЕРДА», далі Відповідач, та Запорізьким державним підприємством «Радіоприлад», далі Позивач, «Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме склад ПММ (паливно-мастильних матеріалів)… з обладнанням…»(п. 1.1). Вказані обставини підтверджуються , в тому числі, ОСОБА_1 прийомупередачі (Додаток №2 до Договору №52) з якого вбачається, що передається саме склад ПММ. Згідно Додатку №4 до Договору №52 з переліком індивідуально визначного майна та ОСОБА_2 зі звіту про незалежну оцінку від 30.04.2003 р., далі Звіт, крім складу ПММ передавалося його обладнання, тобто, рухоме майно. Договором оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ЗДП «Радіоприлад»№1837/д від 09.02.2006 р., далі Договір №1837/д, та ОСОБА_1 прийому-передачі до нього, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, на виконання п. 10.5 Договору №52, продовжило дію останнього по оренді індивідуально визначеного майна: окремо розташованої будівлі складу (літ. Б, інв. №100045) площею 103,6 кв. м. Таким чином, предметом Договорів №52 та №1837/д оренди майна є індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: приміщення складу паливно мастильних матеріалів. В абзаці 1 Листа №4551/26-201 від 25.09.2003 р. «Щодо оренди приміщення»Регіональне відділення Фонду державного майна України в Запорозькій області, Майно оренди визначає як виробничі площі, загальною площею 104 кв. м., передбачені для оренди під автозаправну станцію. Пунктом 6.3. Договору №52 передбачено, що «реконструкція … орендованого майна здійснюється Орендарем за умови обовязкового попереднього погодження з Орендодавцем», а пунктом 10.6. зазначається, що «у разі розірвання або припинення цього Договору… поліпшення орендованого майна здійснені Орендарем за згодою Орендодавця за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого майна без заподіяння йому шкоди, визнаються власністю Орендаря». Таким чином, при судовому розгляді справи, на нашу думку, повинні обовязково враховуватися положення зазначених вище договорів, адже дії Відповідача, щодо реконструкції майна оренди та набуття права власності на проведення його поліпшень, врегульовані, в тому числі, приписами зазначених вище договорів. Договором №11 від 24.03.2003 року ТОВ «Проектстройсервіс»зобовязалося виконати проект реконструкції АЗС та здійснити авторський нагляд (Договір №11/03 АН від 12.02.2003 року), адже згідно Додатку №4 до Договору №52 з переліком індивідуально визначного майна (інвентарний номер 100045) та ОСОБА_2 зі звіту про незалежну оцінку від 30.04.2003 р., далі Звіт, крім складу ПММ передавалося його обладнання, тобто, рухоме майно. Вважаємо за необхідне звернути увагу Суду, що зазначене обладнання знаходилося не в придатному для використання стані, було розкомплектоване та не підлягало ремонту чи відновленню, морально і економічно застаріле, не відповідало експлуатаційним вимогам (Стор. 7, 8 Звіту). Крім цього, на Стор. 22-23 Звіту розглядається ціна демонтажу чи ліквідації зазначеного обладнання, так, ліквідація ємностей для ПММ та паливно - роздатних колонок складає 3 952,00 грн. Договором підряду №13 від 26.11.2003 року, укладеним між Відповідачем та ПП «ЛАДО», Генеральним підрядником, останній здійснив власними силами будівництво автозаправної станції на земельній ділянці, що розташована на перехресті вулиць Луначарського та Прибережної магістралі (поштова адреса: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3) виконуючи при цьому приписи Архітектурно-технічного паспорту обєкту архітектури, яким передбачалося, в тому числі, застосування бетонних блоків, монолітних залізобетонних фундаментів, газобетонних блоків для стін АЗС, покриття площадки з асфальтобетону та бетонної плитки. Договором №827/1 від 27.08.2004 року ТОВ «Сіріус-Проф»зобовязалося провести роботу по рекламному оформленні зазначеної АЗС. Згідно видаткової накладної №АГ-000049 від 16.03.2005 року ТОВ «АгроВер»поставило на новозбудовану Відповідачем АЗС наступне обладнання: Паливно-роздатна колонка (MZ 6106) 70 020,00 грн. , Паливно-роздатна колонка (MZ 6106) 70 020,00 грн., Паливно-роздатна колонка (MZ 6104) 60 020,00 грн., Резервуар двостінний 25 020,00 грн., Резервуар двостінний 25 020,00 грн., Резервуар 25 м. куб. 20 020,00 грн. на загальну суму 271 200,00 грн. Таким чином, зі змісту Договору підряду №13 від 26.11.2003 р. можна зробити висновок, що Підрядником, ПП «ЛАДО», на замовлення Відповідача, з матеріалів та за кошти останнього збудована (створена) нова річ, при цьому в її створенні не використовувалися матеріали, майно чи обладнання належні Позивачу. Аналогічної думки можна дійти і зі змісту Договору №827/1 від 27.08.2004 року предметом якого є рекламне оформлення автозаправної станції, що включало в себе виготовлення елементів оформлення, первинне збирання їх на місці виготовлення, транспортування до місця монтажу, підготовка до монтажу та монтаж виготовлених елементів оформлення, в тому числі, цінової стели (п. 2.2 Договору). Роботи та матеріали по зазначеному Договору у повному обсязі сплачувалися за кошти Відповідача і, як свідчать надані Суду документи, кошти чи матеріали Позивача не залучалися. Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 03.08.2005 р., затвердженого розпорядженням міського голови 03.08.2005 р. за №850р, далі ОСОБА_1, введено в експлуатацію автозаправну станцію на перехресті вулиць Луначарського та Прибережної магістралі, що належить ТОВ «Герда», причому, згідно ст. 17 ОСОБА_1 вартість АЗС становить 1 225 138,00 грн., а в ст. 18 «Джерела фінансування»зазначено, що АЗС збудована за власні кошти ТОВ «Герда», що підтверджується наданими Суду копіями платіжних доручень, реєстрами та накладними чи рахунками. Зазначені обставини підтверджуються також тим фактом, що на плані місцевості (генплані за 2003 р.) можна встановити наявність виключно складу ПММ і будь які капітальні будівлі чи інше майно, що могли бути використані для створення нової АЗС, відсутні. Співставляючи надані Суду Позивачем та Відповідачем документи, можна зробити однозначний висновок, що як грошові кошти, так і які б то не було матеріальні цінності, у будь якому вигляді, належні Позивачу, для будівництва (створення) автозаправної станції, як нової речі, не залучалися, що також було передбачено умовами договорів № 52 та №1837/д. Листами на адресу Запорізького міського управління земельних ресурсів та Позивача від 28.02.2006 року №3ГиЧ-455 «Про вилучення земельної ділянки»ДП «Радіоприлад»підтвердив, що не заперечує в майбутньому проти вилучення земельної ділянки за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3 на якій розташована автозаправна станція, збудована ТОВ «Герда», тобто Позивач цим листом фактично визнає право власності на АЗС за ТОВ «ГЕРДА»та погоджується з тим фактом, що склад ПММ (майно Позивача) та новозбудована АЗС (майно Відповідача) розділені функціонально. Таким чином, розглядаючи викопіювання місцевості, можна зробити висновок, що земельна ділянка, на якій знаходиться майно Відповідача (склад ПММ літ. Б, з обладнанням), що є предметом Договорів №52 та № 1837/д і автозаправна станція (літ. А, В, Г, зі спорудами), яка є предметом розгляду цієї судової справи, розділені між собою, тобто, це дві не повязані одна з одною функціональні зони, які можуть використовуватися для господарської діяльності кожною із сторін спору окремо. Статтею 331 Цивільного кодексу України передбачається, що «Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації», тобто саме Відповідач, як особа на замовлення якої ПП «Ладо»збудувало автозаправну станцію, у відповідності з приписами цієї статті, має право на визнання свого права власності на неї. Згідно ч. 1 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). Тут же, частинами 3, 4 передбачено, що: «3. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Розглядаючи Договори №52, №1837/д, ОСОБА_1 державної приймальної комісії, Дозвіл на виконання будівельних робіт №50 від 06.02.2004 року, звідний кошторисний розрахунок вартості будівництва 2003 року, погоджений ДП «Радіоприлад», надані Суду матеріали, і зважаючи на приписи статті 213 ЦК України можна зробити висновок, що сторони дійсно встановлювали та усвідомлювали свої наміри і волю при вчиненні зазначених правочинів. Таким чином, правочин, як вольова дія особи, що спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, в цьому випадку дії Позивача та Відповідача, листування, складання відповідних кошторисів чи державного акту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту з необхідними атрибутами підтвердження повноважень сторін договірних відносин дозволяє однозначно встановити намір (наміри), справжню волю виражену ними при вчиненні правочину. В той же час, субєктом тлумачення правочину є його сторони, які як субєкти волевиявлення краще ніж будь хто знають свої справжні наміри, які вони хотіли висловити у змісті правочину. Зазначені вище обставини підтверджуються, зокрема, в діях Позивача, який 11.10.2005 року здійснив державну реєстрацію права власності на склад ПММ (Літ. Б, частка 1/1) і отримав Свідоцтво на право власності на підставі Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.08.2005 р. №297/3 та ОСОБА_2 з додатку до цього Рішення з Переліком обєктів нерухомості, на які оформлюється право державної власності, тобто, на час державної реєстрації Позивачу було відомо про ОСОБА_1 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 03.08.2005 р., затвердженого розпорядженням міського голови 03.08.2005 р. за №850р і останній сприймав як факт, що новостворене майно не є його власністю. У відповідності до умов чинного Договору №1837/д: П. 2.3. «Орендареві належить право власності на доход (прибуток), отриманий від орендованого Майна, а також набуте відповідно до законодавства і за рахунок власних коштів, інше майно». П. 6.3. «Орендар має право проводити поліпшення орендованого Майна за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого Майна без заподіяння йому шкоди»П. 10.7. «… поліпшення орендованого Майна здійснені орендарем за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого Майна без заподіяння йому шкоди, є власністю орендаря», Позивач має право на визнання свого права власності на майно, яке може бути відокремлено від орендованого майна. Таким чином, дії Позивача і Відповідача, врегульовані Договорами №52 та № 1837/д передбачають можливість існування права власності кожної сторони на відповідне майно: новостворену річ (Літ. А операторська; Літ. Г навіс; Літ. В будівля сепараторної; № 1,2,3,4,5,6,7 ємності паливно мастильних матеріалів; № 8,9,10 паливно заправні колонки), яка може бути відокремлена від орендованого Майна без заподіяння йому шкоди, власник ТОВ «Герда», та невідємні поліпшення складу ПММ (літ. Б), здійснені Орендарем (Позивачем) на загальну суму 96 000,00 грн., власник ЗДП «Радіоприлад». Тут же, у наступних абзацах (стор. 2, 3 Рішення), Суд посилається на дозвіл, наданий підприємству «Радіоприлад»Рішенням міськвиконкому №168 /16 від 03.06.2002 р., щодо реконструкції існуючої автозаправної станції, Лист ЗДП «Радіоприлад»від 03.10.2003 року вих. №3612 про згоду на проведення робіт по реконструкції Орендарем - ТОВ «ГЕРДА»та Дозвіл ДАБК м. Запоріжжя №50 від 06.02.2004 р. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 р. №1952-IV, далі Закон 1952, «державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна; об'єкт нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення…». Цим же Законом (ст. 25) передбачено, що «кадастровим номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, позначений цифрами, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна, який не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування цього об'єкта. Присвоєння кадастрового номера об'єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до закону». Як зазначалося вище, Договір №1837/д між Позивачем та Відповідачем укладено 09.02.2006р. і кадастровий номер обєкта нерухомого майна (предмет оренди) є Літ. Б, інв. №100045, тобто умови Договору оренди №1837/д не передбачають оренди іншого нерухомого майна під кадастровим номером Літ. А, Літ. Г, Літ. В, № 1,2,3,4,5,6,7, № 8,9,10. Таким чином, відповідно до Закону 1952 треба розділяти правовий статус майна Договору оренди і новоствореного майна, статус якого передбачений приписами ст. 331 ЦК України. Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України №1798-XII вiд 06.11.1991 р., далі ГПК України, Господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі Заявникові виключно за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, тобто судове рішення може бути переглянуто виключно за наявності двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України. В той же час, Позивачем, в цьому випадку, нововиявленою обставиною вважається Постанова Вищого Господарського суду України від 19.03.2009 р. у справі № 10/286/07-7/108/08, яка була прийнята після прийняття Рішення від 13.09.2007 р., що не відповідає зазначеним вище приписам ст.112 ГПК України та Роз'ясненням Вищого господарського суду, від 21.05.2002, № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами". Таким чином, з огляду на зазначені вище приписи чинного законодавства України можна дійти висновку, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, а лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. В той же час, аналіз фактичних обставин справи свідчить, що у спірних правовідносинах, які є предметом розгляду цієї судової справи, такі нововиявлені обставини відсутні, адже Постанова Вищого господарського суду України від 19.03.2009 р. у справі №10/286/07-7/108/08 на яку посилається ЗДП «Радіоприлад»не може вважатися обставиною, що в установленому порядку спростовує факти, які було покладено в основу Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.09.2007 р. у справі №9/398/07. Згідно матеріалів справи та Заяви Позивача, Постанова Вищого Господарського Суду України від 19.03.2009 р. є тим фактом, який, на його думку, є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 112 ГПК України, однак зазначений факт був відомий Позивачу вже 17.01.2008 р., тобто з дня набрання чинності Рішення Господарського суду Запорізької області по справі №10/286/07-7/108/08 від 06.01.2008 р. Звертаємо увагу Суду, що у своїй Заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (стор.2, абз.4) Позивач зазначає, що саме Рішення від 06.01.2008 р. він вважає нововиявленою обставиною, а отже відлік двомісячного строку повинен відбуватися саме з цієї дати, тобто з 06.01.2008 р. Крім цього, як свідчить Постанова Вищого Господарського Суду України від 19.03.2009 р. по справі №10/286/07-7/108/08 у судовому засіданні були присутні представники Позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто Позивачеві, про обставини, які на його думку є нововиявленими, знову ж таки було відомо вже 19.03.2009 р. Застосовуючи приписи ст. 113 ГПК України, Позивач проводить відлік двомісячного строку для звернення до Суду з дня реєстрації вхідної документації від 23.06.2009 р., при цьому, до Заяви не додано конверта чи іншого поштового відправлення, яке могло б підтвердити у передбаченому законом порядку дату надсилання Постанови на адресу Позивача. Таким чином, єдиним доказом, але не підтвердженим належним чином, є реєстраційний номер з внутрішнього реєстру вхідної кореспонденції Позивача, що не може бути прийнято в якості доказу, підтвердженого відповідно до приписів ст. 34 ГПК України. Якщо ж приймати в якості доказу відліку часу Заяву Позивача про дату реєстрації вхідної документації, то вважаємо за необхідне надання Суду відповідного журналу реєстрації вхідної кореспонденції. В підтримку того факту, що саме Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.01.2009 р. Позивач вважає нововиявленими обставинами може слугувати той факт, що 27.01.2009 р. за вихідним №131-103 Позивач вже звертався до Господарського суду Запорізької області з Заявою про перегляд Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.09.07. по справі №9/398/07, що свідчить про той факт, що йому вже 27.01.2009 р. було відомо про обставини, які він вважав на той час нововиявленими. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2009 р. по справі № 9/398/07-9/246/08 Заяву Позивача про перегляд Рішення Господарського суду Запорізької області № 9/398/07 від 13.09.2009 р. було повернуто на підставі відсутності фактичних даних, які в установленому порядку спростовують докази, покладені в основу судового рішення. Зазначена в цьому абзаці Ухвала Позивачем не оскаржена, є чинною і згідно цього Рішення Суду, обставини, покладені в основу як Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.01.2009 р. так і Постанови ВГСУ від 19.03.2009 р., не є нововиявленими. Свого часу, Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 28.06.2008 р. по справі №9/398/07-9/246/08, залишеною без змін касаційною інстанцією, про перегляд Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.09.2007 р. встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні нововиявлені обставини. Вказані Позивачем обставини, на думку Суду, не мають значення для правильного вирішення спору і не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, а позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Таким чином, з огляду на матеріали справи, зазначені вище обставини можуть свідчити виключно про той факт, що Позивач своєю Заявою про перегляд Рішення за нововиявленими обставинами, в цьому випадку, безпідставно застосовує приписи ст.ст. 112, 113 ГПК України та Розяснення Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 року «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», адже Позивач у своїй Заяві визначає дві обставини в якості нововиявлених: рішення Господарського суду Запорізької області від 06.01.2008 р. та Постанову Вищого господарського суду України від 19.03.2009 р., що на нашу думку, спростовує його докази про належність Постанови ВГСУ від 19.03.2009 р. до нововиявлених обставин у звязку з чим, Позивачеві повинно бути відмовлено у прийнятті Заяви про перегляд Рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 113 ГПК України. Просить відмовити ЗДП «Радіоприлад»в задоволені Заяви № 131-2648 від 21.08.2009 р. про перегляд рішення у справі № 9/398/07 за нововиявленими обставинами у звязку із закінченням строку для її подання.

Третя особа - РВ ФДМУ по Запорізької області пояснила наступне: 01.10.2003 року між ЗДП „Радіоприлад" та ТОВ „Герда" був укладений договір №52 оренди нерухомого та індивідуально-визначеного майна, що належить до державної власності. На підставі цього Договору орендарю в строкове платне користування було передано майно, а саме: склад ПММ площею 104 кв. м., з обладнанням (ємність 25 куб. М. - 10 шт., бензоколонка - 5 шт., маслораздаточна колонка - 6 шт.), на земельній ділянці, площею 5100 кв. м. з огородженням, - розміщене за адресою: м. Запоріжжя, гїр: Леніна, 3, що знаходиться на балансі ЗДП „Радіоприлад". З дозволу балансоутримувача орендованого майна - ЗДП „Радіоприлад" та з дозволу органу уповноваженого управляти державним майном - Міністерства промислової політики України товариством з обмеженою відповідальністю „Герда" була здійснена реконструкція орендованого ним майна. Розпорядженням Запорізького міського голови від 03.08.2005 р. №850р був затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - існуючої автозаправної станції, що належить ЗДП „Радіоприлад" на праві власності, та знаходиться на перехресті вул. Луначарського та Прибережної магістралі після її реконструкції (поштова адреса: пр. Леніна, 3). Тобто обладнання автозаправної станції - як до реконструкції, так і після її проведення - належить до державної власності. 09.02.2006 р. між регіональним відділенням ФДМУ по Запорізькій області та ТОВ „Герда"

був укладений договір оренди №1837/д державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ЗДП „Радіоприлад". Відповідно до п. 1.1 Договору оренди №1837/д від 09.02.2006 р. ТОВ „Герда було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудовані не житлові приміщення окремо розташованої будівлі складу (літера Б, приміщення з №1 по №7 включно, інв. №100045), загальною площею по внутрішньому обміру 103,6 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3. Згідно із витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ОП „ЗМБТІ право власності на склад (літера Б), площею 103,6 кв. м. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, З зареєстровано за державою, тобто цей склад відноситься до об'єктів державної власності.

Розгляд справи відкладався .

19.01.2010р. розгляд справи продовжений та прийнята ухвала.

Позивач Запорізьке ДП „Радіоприлад, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання 19.01.2010р.не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

До судового засідання від позивача - Запорізького ДП „Радіоприлад надійшла заява, в якої він просить залишити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, оскільки позивач на даний час не має можливості надати витребувані судом документи. Заяву просить розглянути без участі представника позивача.

Відповідно до статті 114 ГПК України неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

Заява позивача приймається судом, але не підлягає задоволенню з підстав, вказаних нижче.

Треті особи - ОП „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації м. Запоріжжя та Міністерство промислової політики України м. Київ , повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, міністерство витребувані судом документи не надало.

До судового засідання ОП ЗМБТІ повідомило наступне: на виконання ухвали господарського суду Запорізької області повідомляємо, що за даними інвентарної справи право власності на склад літ. Б пл. 103,6 кв. м., що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, зареєстровано за Державою Україна на підставі дублікату свідоцтва про право власності виданого виконкомом Запорізької міської ради від 11.10.2005р.Серія ЯЯЯ № 793027. Первинна реєстрація вказаного об'єкту проведена за Державою Україна на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Запорізької міської ради від 11.10.2005р.Серія ЯЯЯ № 793027. Право власності на операторську літ А пл. 82,5 кв. м., будівлю сепараторної літ. В пл.7, 6 кв. м. зареєстровано за ТОВ "Герда" на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 18.06.2007р. справа №10/286/2007р. (первинна реєстрація). В зв'язку з великою кількістю судових засідань просить розглядати справу за відсутності представника ОП ЗМБТІ. При винесенні рішення по справі покладаємось на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників третіх осіб, оскільки відповідно до статті 114 ГПК України неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача ( в судовому засіданні 12.01.2010р.), відповідача, третьої особи, суддя вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2007р. у справі № 9/398/07 слід залишити без змін з наступних підстав:

До судового засідання від позивача - Запорізького ДП „Радіоприлад надійшла заява, в якої він просить залишити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, оскільки позивач на даний час не має можливості надати витребувані судом документи. Заяву просить розглянути без участі представника позивача.

Чинним законодавством не передбачено правових підстав для застосування правил, визначених розділом XI ГПК України , в тому числі статтею 81 цього Кодексу, у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами (розділ XIII ГПК України).

Невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченого статтею 33 ГПК України обов'язку доказування і подання доказів може бути підставою для винесення ухвал про залишення без змін судового акта, про перегляд якого подано заяву (пункт 3 частини п'ятої статті 114 ГПК України).

Така ж правова позиція викладена в п. 7 Інформаційного листа ВГСУ від 25.11.2005р. № 01-8/2229.

Таким чином, не надання позивачем доказів є підставою для залишення рішення господарського суду від 13.09.2007р. у справі № 9/398/07 без змін .

Крім цього слід вказати, що 01.10.2003р. між позивачем ЗДП „Радіоприлад та відповідачем - ТОВ Герда був укладений договір оренди нерухомого та індивідуально визначеного майна, що належить до державної влади № 52.

В пункті 1.1 цього договору вказано, що орендодавець ( позивач по справі) передає, а орендар (відповідач по справі) приймає в строкове платне користування держане нерухоме майно, а саме: склад ПММ (приміщення складу на першому поверсі , площею 104 кв. м., з обладнанням, на земельної ділянці , площею 5100 кв. м. з огородженням), яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3, що знаходиться на балансі орендодавця.

В пункті 2.2 договору вказано, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава.

09.02.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області м. Запоріжжя (далі - РВ ФДМУ ) та ТОВ Герда був укладений договір оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізького державного підприємства Радіоприлад № 1837/д .

Позивач не довів суду, що право власності на автозаправну станцію (у складі: операторська 82,5 кв. м., сепараторна 7,6 кв. м., склад 103,6 кв. м.), яка розташована на території ЗДП „Радіоприлад на перехресті вул.. Луначарського та Прибережної магістралі (поштова адреса: м. Запоріжжя , пр. Леніна, 3) може бути визнано за ним.

Право власності на склад літ. Б пл. 103,6 кв. м., що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, було зареєстровано за Державою Україна на підставі дублікату свідоцтва про право власності виданого виконкомом Запорізької міської ради від 11.10.2005р., Серія ЯЯЯ № 793027. Первинна реєстрація вказаного об'єкту проведена за Державою Україна на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Запорізької міської ради від 11.10.2005р., Серія ЯЯЯ № 793027.

В договорі № 52 від 01.10.2003р. (а. с. 60, т.1) також вказано, що позивач є балансоутримувачем складу , власником складу є держава.

В матеріалах справи (а .с. 135, т 1) є свідоцтво про право власності, в якому також вказано, що власником складу літ Б, загальною площею 103,6, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, буд. 3, є держава.

Таким чином, позивач не довів, що він є власником складу літ Б, загальною площею 103,6, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, буд. 3 .

Інше майно, на яке позивач просить визнати право власності також не належить позивачу, оскільки це новозбудоване майно.

Всіма матеріалами справи, в тому числі ОСОБА_1 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, договором підряду, підтверджується, що це майно було збудоване підрядником ПП Ладо для замовника ТОВ Герда. Фінансування цих підрядних робіт здійснювало ТОВ Герда, що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи. Дозволи на виконання будівельних робіт одержувало також ТОВ Герда (є в матеріалах справи).

Позивач не надав суду доказів здійснення будівництва новозбудованого майна, та не надав доказів фінансування цих робіт.

Частинами 1 та 2 статті 331 Цивільного кодексу України передбачається, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Оформлення права власності новозбудованого майна здійснюється в порядку, передбаченому пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом міністерства юстиції України 07.02.2002р. № 7/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за № 157/6445 (далі Тимчасове положення) .

З цього пункту Тимчасового положення вбачається, що право власності на розбудоване майно оформлюється шляхом видачі органами місцевого самоврядування свідоцтва про право власності. Це свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, на підставі якого БТІ проводить держреєстрацію права власності (п. 6 Переліку право встановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація право власності на обєкти нерухомого майна (додаток № 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення).

Таким чином, законодавством визначений порядок визнання та оформлення права власності на новозбудовані обєкти.

Сторона, яка вважає себе власником майна, не позбавлена права звернутися до органів місцевого самоврядування за отриманням свідоцтва про право власності, а в разі відмови видати таке свідоцтво, зацікавлена сторона вправі звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі Заявникові виключно за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

До ново виявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, тобто судове рішення може бути переглянуто виключно за наявності двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

Позивачем, в цьому випадку, нововиявленою обставиною вважається постанова Вищого Господарського суду України від 19.03.2009 р. у справі № 10/286/07-7/108/08, яка була прийнята після прийняття рішення від 13.09.2007 р., що не відповідає зазначеним вище приписам ст.112 ГПК України та Роз'ясненням Вищого господарського суду, від 21.05.2002, № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами".

З огляду на зазначені вище приписи чинного законодавства України можна дійти висновку, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, а лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. В той же час, аналіз фактичних обставин справи свідчить, що у спірних правовідносинах, які є предметом розгляду цієї судової справи, такі нововиявлені обставини відсутні, адже постанова Вищого господарського суду України від 19.03.2009 р. у справі №10/286/07-7/108/08 на яку посилається ЗДП «Радіоприлад»не може вважатися обставиною, що в установленому порядку спростовує факти, які було покладено в основу рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2007 р. у справі № 9/398/07.

Згідно матеріалів справи та заяви позивача, постанова Вищого Господарського Суду України від 19.03.2009 р. є тим фактом, який, на його думку, є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 112 ГПК України, однак зазначений факт був відомий позивачу вже 17.01.2008 р., тобто з дня набрання чинності рішення господарського суду Запорізької області по справі №10/286/07-7/108/08 від 06.01.2008 р. У своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач зазначає, що саме рішення від 06.01.2008 р. (фактично від 06.01.2009р.) він вважає нововиявленою обставиною, а отже відлік двомісячного строку повинен відбуватися саме з цієї дати, тобто з 06.01.2009 р.

Крім цього, як свідчить постанова Вищого Господарського Суду України від 19.03.2009 р. по справі №10/286/07-7/108/08 у судовому засіданні були присутні представники Запорізького ДП Радіоприлад ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто позивачеві, про обставини, які на його думку є нововиявленими, знову ж таки було відомо вже 19.03.2009 р.

Позивач вже звертався до господарського суду Запорізької області з заявою про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.07. по справі №9/398/07, що свідчить про той факт, що йому вже 27.01.2009 р. було відомо про обставини, які він вважав на той час нововиявленими.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2009 р. по справі № 9/398/07-9/246/08 заяву позивача про перегляд рішення господарського суду Запорізької області № 9/398/07 від 13.09.2009 р. було повернуто на підставі відсутності фактичних даних, які в установленому порядку спростовують докази, покладені в основу судового рішення. Зазначена ухвала позивачем не оскаржена, є чинною і згідно цього рішення суду, обставини, покладені в основу як рішення господарського суду Запорізької області від 06.01.2009 р. так і постанови ВГСУ від 19.03.2009 р., не є нововиявленими.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 28.06.2008 р. по справі №9/398/07-9/246/08, залишеною без змін касаційною інстанцією, про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2007 р. встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні нововиявлені обставини. Вказані позивачем обставини, на думку суду, не мають значення для правильного вирішення спору і не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, а позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду рішення.

Днем виникнення названих обставин слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомі заявникові. Якщо нововиявлена обставина пов'язана з вироком чи рішенням суду, днем виникнення такої обставини вважається день набрання законної сили вироком чи рішенням суду, які покладено в основу відповідного судового акта, або день коли заявникові стало чи повинно було стати відомо про набрання сили вироком чи рішенням.

Така ж правова позиція міститься в абз. 3 п. 1.2 Розяснення Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 року, Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

В якості ново виявленої обставини позивач зазначає факти, які покладені в основу рішення господарського суду Запорізької області у справі № 10/286/07 7/108/08 від 06.01.2008 року, а також постанові Вищого господарського суду України від 19.03.2009 року у зазначеній справі.

Заявник із заявою про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду у справі № 9/387/07 звернувся до суду лише 25.08.2009 року шляхом подання безпосередньо до канцелярії суду (а не відправлення поштою) відповідної заяви.

Таким чином, заявником не було дотримано встановленого ст. 113 ГПК України двомісячного строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами заявник до суду не надав.

Таким чином, позивач пропустив строк подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи все вищевикладене, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 114 ГПК України у разі, якщо рішення залишається без змін, за результатами перегляду судового рішення приймається ухвала.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 44 49, 75, 86, ст.. 112 - 114 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами .

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2007р. у справі № 9/398/07 залишити без змін.

Суддя Л.С. Місюра