ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.10 Справа№ 18/117 (2010)

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромкомплект", м. Львів,
до відповідача:фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
про: стягнення 11196,10 грн.
Суддя Т. Рим
За участю представників:
позивача:ОСОБА_2 довіреність від 20.09.2010 р.,
відповідача:не зявився.
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромкомплект" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 11196,10 грн. Ухвалою від 26.10.2010 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 10.11.2010 р. Рух справи відображено у попередніх ухвалах.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди нежитлових приміщень №08/11-1 від 01.11.2008 р. не здійснив у повному обсязі оплати за користування обєктом оренди у період з листопада 2008 року по грудень 2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 7890,70 грн., з них 3155,20 грн. орендної плати за листопад 2008 року та 4735,50 грн. орендної плати за грудень 2008 року. Крім того відповідачу нараховано 1338,11 грн. пені, 1748,44 грн. інфляційних збитків, 431,14 3 % річних.

В судове засідання представник відповідача не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.11.2010 р., причин неприбуття не повідомив, проти позову у встановленому порядку не заперечив.

За таких обставин, враховуючи обмеженість строків розгляду справи, суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутності пояснень (заперечень) відповідача щодо заявлених позовних вимог та представника відповідача у судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Між сторонами у справі укладено договір оренди нежитлових приміщень №08/11-1 від 01.11.2008 р. (далі Договір). За умовами цього договору орендодавець (позивач у справі) передає, а орендар (відповідач у справі) приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно частину приміщення (майстерня) площею 225,5 м2, що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Зелена, 149. Пунктом 3.1.1 Договору передбачено, що розмір орендної плати за один м2 орендованої площі за календарний місяць встановлюється у розмірі 21,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до акту приймання-передачі від 06.11.2008 р. позивачем передано відповідачу майно площею 225,5 м2 (обєкт Договору оренди). У відповідності до акту здачі-приймання від 31.12.2008 р. відповідачем повернуто позивачу майно площею 225,5 м2 (обєкт Договору оренди).

Станом на дату проведення судового засідання заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів становить 7890,70 грн. Відповідачем не представлено доказів погашення зазначених сум заборгованості, всупереч вимогам попередніх ухвал суду відповідач не провів звірку взаємних розрахунків з позивачем.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія від 18.12.2009 р. про оплату заборгованості. Кореспонденція повернулася позивачу із відміткою: за закінченням терміну зберігання.

Між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг б/н від 01.10.2010 р. За цим договором виконавець бере на себе зобовязання надати юридичні послуги клієнту (позивач у справі) у справі за позовом ТзОВ "Агропромкомплект" до ФОП ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди №08/11-1 від 01.11.2008 р. Платіжним дорученням №78 від 20.10.2010 р. позивачем перераховано ОСОБА_3 1100,00 грн. за виконані роботи. Як убачається з пояснень ОСОБА_3, поданого в судовому засіданні 10.11.2010 р., він діє як фізична особа підприємець, ще не є адвокатом, тому не може представити свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата перераховується орендодавцеві щомісячно, не пізніше 5 числа поточного місяця згідно з Договором оренди. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, оскільки відповідач порушив узятий на себе обовязок в частині сплати у повному обсязі орендної плати, суд вважає вимоги позивача про стягнення 7890,70 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з пунктом 3.4 Договору у випадку несвоєчасної та не у повному обсязі оплати орендних платежів нараховується пеня у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний день прострочення платежів, включаючи день оплати. Оскільки розмір майнової відповідальності за порушення грошових зобовязань у формі стягнення пені обмежено Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", позивачем підставно проведено нарахування пені за порушення строків оплати орендних платежів та компенсації витрат на електроенергію з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Разом з цим, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано. Зазначеною нормою встановлено присічний строк, протягом якого кредитор управі нараховувати пеню за порушення виконання зобовязання, закінчення цього строку унеможливлює подальше нарахування санкцій, якщо інше не передбачено договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1338,11 грн. пені є обгрунтованими частково, в сумі 944,29 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 431,14 грн. 3% річних, та 1748,44 грн. інфляційних збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до складу судових витрат належать витрати на оплату послуг адвоката. Враховуючи ту обставину, що фізична особа підприємець ОСОБА_3 не є адвокатом, здійснені позивачем витрати на оплату його послуг не належать до складу судових витрат, а тому в задоволенні вимог про їх повернення суд відмовляє.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При частковому задоволенні позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з частковим задоволенням позову суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1, район, місто Львів, Львівська область, 79068; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромкомплект" (юридична адреса: АДРЕСА_2, 79017, поштова адреса: вулиця Газова, будинок 26, місто Львів, 79058; ідентифікаційний код 31074685) 7890,70 грн. заборгованості з орендної плати, 944,29 грн. пені, 431,14 грн. 3% річних, 1748,44 грн. інфляційних збитків, 110,15 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 227,86 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.