ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.10р. Справа № 19/59-10

За позовом Прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах

до В-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хутірське", с.Хутірське, Петриківський район, Дніпропетровська область

В-2: Хутірської сільської ради Петриківського району, с.Хутірське, Петриківський район, Дніпропетровська область

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним

Суддя Петренко І.В.

при секретарі Півень А.М.

Представники:

Від прокурора: Кутузова В.О. - посв.№187; ОСОБА_1 - посв.№78

Від позивача: ОСОБА_2 - довіреність від 21.06.2010р.

Від відповідача-1: ОСОБА_3 - директор

ОСОБА_4 - доруч.№203 від 16.06.2010р.

Від відповідача-2: ОСОБА_5 - сільський голова, доруч.№605 від 16.06.2010р.

СУТЬ СПОРУ:

По справі оголошувалась перерва з 18.06.2010р. по 22.06.2010р. на 11:00.

Прокурор в інтересах держави в особі Позивача звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачив про визнання недійсним попереднього договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,74 га, яка розташована на території Хутірської сільської ради, за адресою : с. Хутірське, вул. Чапаєва, 100-Б, вартістю 20 128грн., який укладено між Хутірською сільською радою Петриківського району та СТОВ "Хутірське".

Підстави з якими Прокурор повязує свої позовні вимоги попередній договір оренди земельної ділянки суперечить вимогам чинного законодавства України, а саме: порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 18,20 Закону України "Про оренду землі", вимогам постанови КМУ від 03.03.2004 р. № 220.

Представник позивача позовні вимоги прокурора підтримав.

Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог Прокурора заперечує, зазначаючи у відзиві на позов на їх необґрунтованість та безпідставність, з наступних підстав - попередній договір оренди земельної ділянки являється окремим видом договору, державна реєстрація якого чинним законодавством не передбачена, оскільки ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених у попередньому. Крім того, відповідач посилається на те, що попередній договір укладений на підставі рішення сільської ради № 582 від 9.11.2009 р. "Про заключення попередніх договорів на користування земельними ділянками", дане рішення прокурором не опротестоване та діє.

А також представник відповідача-1 посилається на те, що спір повинен розглядатися за правилами КАСУ.

Представник Відповідача-2 також проти задоволення позовних вимог Прокурора заперечує. В судове засідання 22.06.2010р. не з'явився, просить розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення Прокурора та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення сільської ради № 582 від 9.11.2009 р. "Про заключення попередніх договорів на користування земельними ділянками" - 10.11.2009 р. між Хутірською сільською радою (Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Хутірське" (Орендар) укладено Попередній договір оренди земельної ділянки, згідно з умовам якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 0,74 га, для використання адміністративих будівель автогаража, розміщеної за адресою : с. Хутірське, вул. Чапаєва, 100-Б, що підтверджується складеним 10.11.2009 р. сторонами актом прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідно до п.4.1. договору, Попередній договір укладено на період виготовлення і затвердження технічної документації. Термін дії з 10.11.2009 р. по 10.11.2010 р. Після закінчення строку дії, Попередній договір втрачає чинність.

Розділ 3.2. Попереднього договору регламентує права та обовязки Орендаря.

Так, Орендар земельної ділянки зобовязаний укласти договір оренди землі та здійснити його державну реєстрацію до закінчення строку дії цього договору.

На час розгляду спору у суді, Попередній договір оренди земельної ділянки від 10.11.2009 р., укладений між сторонами - державну реєстрацію не пройшов.

Причиною виникнення спору в даній справі є питання щодо існування правових підстав для визнання недійсним Попереднього договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до постанови Пленума Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст. ст. 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ст. 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину : 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Попереднім, відповідно до ст. 635 ЦК України є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Основним договором, за домовленістю сторін є договір оренди земельної ділянки, який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 р. № 2073 "Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі", та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647) підлягає реєстрації у структурному підрозділі Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Таким чином, Попередній договір оренди земельної ділянки від 10.11.2009 р., укладений між сторонами, також підлягає реєстрації у структурному підрозділі Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

В п. 8 поставнови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними зазначається, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із ст. ст. 210, 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

Отже, враховуючи те, що спірний Попередній договір в порушення вимог чинного законодавства не укладенний у формі, встановленій для основного договору договору оренди земельної ділянки (відсутня реєстрація у структурному підрозділі Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України), він не є вчиненим, а тому суд відмовляє в задоволенні позову Прокурора про визнання попереднього договору оренди земельної ділянки недійсним.

Керуючись ст. ст. 1, 29, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Прокурора відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів з дня його прийняття відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя ОСОБА_6