ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2010 р. Справа №27/38

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічних експертиз та аудиту", м.Полтава

до Управління майном Полтавської обласної ради, м.Полтава

третя особа Полтавська обласна рада, м.Полтава

про примусове перерахування ставки оренди згідно постанови КМУ №316 від 25.03.2009року

Суддя: Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача

від відповідача: ОСОБА_2, дов.№ 150/8-5 від 18.01.2010 р.

від третьої особи: ОСОБА_3, дов.№ 01-27/215 від 22.04.2010 р.

В судовому засіданні 31.08.2010 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічних експертиз та аудиту", м.Полтава до Управління майном Полтавської обласної ради, м.Полтава, третя особа Полтавська обласна рада, м.Полтава про примусове перерахування ставки оренди згідно постанови КМУ №316 від 25.03.2009 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічних експертиз та аудиту", м.Полтава (Орендар, далі по тексту - позивач) 1 квітня 2007 року уклало з Управлінням майном Полтавської обласної ради, м.Полтава (Орендодавець,далі по тексту - відповідач) договір оренди № 323 про надання в строкове платне користування приміщення № 56 в адмінбудинку № 16 по вул.Пушкіна м.Полтава загальною площею 41,12 кв.м., в тому числі корисна площа 32,9 кв.м.

У відповідності до ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 316 від 25.03.2009 р. орендні ставки за використання нерухомого державного майна встановлені на рівні 45 % від встановлених Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна. ОСОБА_4 вступила в дію з 14.04.2009 р.

На виконання вимог ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 316 від 25.03.2009 р. позивач 22.04.2009 р. звернувся до відповідача з листом (копія листа в мат. справи) з проханням скоригувати орендну плату.

З метою захисту своїх інтересів позивач звертався до Полтавської обласної ради. Відповідь надійшла від Управління майном Полтавської обласної ради (лист № 517/18 від 28.04.09 р.) де зазначено, що орендні ставки до майна, що належить до спільної власності територіальних громад області , затверджуються сесією обласної ради.

20.05.2009 р. позивач звернувся до Фонду державного майна України і отримав відповідь про те, що орендні ставки за договорами оренди державного майна зменшені, а щодо комунального майна, то застосування ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України можливе при умові прийняття органами місцевого самоврядування рішень про застосування орендних ставок, визначених ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10. 1995 р. та про коригування цих ставок відповідно до ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 316 від 25.03.2009 р. (лист №10-16-0-49 від 26.06.2009 р. в мат.справи).

Листом від 20.08.2009 р. за № 1216/8-0 (копія листа в мат.справи) відповідач повідомив позивачу, що коригування розміру ставок за оренду майна спільної власності територіальних громад області є недоцільним, так як їх розмір значно нижчий за розмір орендної плати в комерційних структурах.

Дана обставина змусила позивача звернутись з позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення предстаників сторін та третьої особи, дослідивши та оцінивши додані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Рішенням господарького суду Полтавської області від 30.03.2010 р. по справі № 25/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічних експертиз та аудиту" на користь Управління майном Полтавської обласної ради стягнуто 17 050, 00 грн., в т.ч. 16 307, 51 грн. за оренду приміщення № 56 в адмінбудинку № 16 по вул.Пушкіна м.Полтава згідно договору оренди № 323 від 01.04.2007 року.

Рішення набрало чинності і в установленому законом порядку відповідачем не оскаржувалось.

Як вбачається з рішення від 30.03.2010 р. по справі № 25/15, 01.04.2008 р. та 01.02.2009 р. сторонами по договору оренди № 323 від 01.04.2007 р. укладались додаткові угоди, якими визначався розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням. Сторонами також складався та підписувався акт узгодження розрахунків плати за оренду приміщень адмінбудинку. Доказів визнання додаткових угод недійсними відповідач не недав. Інших змін до договору оренди в період існування правовідносин між сторонами не вносилось.

Відповідач звільнив орендоване приміщення 30.11.2009 р., про що сторонами складено акт приймання-передачі приміщення.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Таким чином, з 30.11.2009 р. договір оренди № 323 від 01.04.2007 року припинив дію і права та обов"язки сторін по договору також припинились.

Внесення змін до договору, який припинено, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Аналогічні приписи містяться в ст.20 Господарського кодексу України.

Предмет позову по даній справі - зобов"язання перерахувати ставки оренди. Отже, позивачем заявлені вимоги, які за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначеним законом, що є підставою для відмови в позові.

Судові витрати на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.43, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Солодюк О.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 вересня 2010 року.

Примітка:Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.

З оригіналом згідно

Секретар Олійник Н.І.