ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2010 р. Справа №27/129

за позовом Приватного підприємства "СІБ-АГРО", адреса: 36007, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 32-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Полтавське сонечко", адреса: 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Ватутіна,124

про стягнення 476 461,75 грн.

Суддя: Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, директор, паспорт АК-833367 від 25.02.2000р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1 від 01.12.2010р.

02.12.2010 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява Приватного підприємства "СІБ-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Полтавське сонечко" про стягнення 476 461,75 грн., в т. ч. 442 085, 47 грн. основного боргу по векселям серії АА №1 701501 та серії АА № 1701502, 21 941, 9 грн. - відсотків та 12 434, 38 грн. - інфляційних нарахувань.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Повідомив про сплату відповідачем 11 000,00 грн. основного боргу. Просить стягнути на його користь з відповідача 465 461, 75 грн., в т.ч. 431 085, 47 грн. основного боргу, 21 941, 9 грн. - відсотків та 12 434, 38 грн. - інфляційних нарахувань. В частині стягення 11 000,00 грн. основного боргу провадження просить припинити.

Відповідач у відзиві на позов та його повноважний представник в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, на суму 431 085, 47 грн. основного боргу. В зв'язку з тяжким фінансовим становищем підприємства просить не стягувати на користь позивача відсотки та інфляційні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що:

02 січня 2008 року між Приватним підприємством "Сіб-Агро"(позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Полтавське сонечко" (відповідачем) було укладено договір поставки №02/01/08-ПФ (далі по тексту - договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов"язався передати у власність відповідачу товар, а відповідач зобов"язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених договром.

30 жовтня 2009 року сторони уклали додаткову угоду №3 до договору поставки № 02/01/08-ПФ від02 січня 2008 року (копія додаткової угоди в мат.справи), якою прийшли до згоди, що відповідач має право оплатити вартість поставленого товару векселем.

На підставі укладеної додаткової угоди №3 від 30 жовтня 2009 року до договору поставки № 02/01/08-ПФ від 02 січня 2008 року по акту приймання-передачі векселів від 02 листопада 2009 року (копія акут приймання-передачі векселів в мат. справи) відповідач передав, а позивач прийняв в рахунок оплати за товар отриманий по договору №02/01/08-ПФ від 02 січня 2008 року наступні цінні папери.

Вид ЦПНомер бланку ЦПНомінальна вартість, грн.Дата складанняТермін погашенняДата фак- тичної опла- ти, сумаСума боргу, грн.
Простий вексельСерії АА №000,0002.11.2010р.25.12.2009р.Сплачений повністювідсутня
Простий вексельСерії АА №000,0002.11.2010р.22.01.2010р.14.07.2010р. 2000,00 грн.198000,00
Простий вексельСерії АА №085,4702.11.2010р.12.02.2010р.Не сплаче- ний повністю244085,47
Всього:

Відповідачем вексель серії АА №1701300 сплачено повністю. В зв'язку із неоплатою відповідачем у встановлені терміни векселів серії АА №1701501, серії АА №1701502 було здійснено протести у неплатежі за простим векселем в порядку передбаченому ст. 44 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі (копії протестів від 26.01.2010 р. та 16.02.2010 р. в мат.справи).

14 липня 2010 року відповідачем частково сплачений вексель серії АА №1701501 в розмірі 2 000,00 грн. (копія банківської виписки від 14.07.2010 р. в мат. справи) і заборгованість по ньому залишилася в розмірі 198 000,00 грн.

Вексель серії АА №1701502 відповідач не оплатив повністю і заборгованість перед позивачем становила 244 085,47 грн.

Загальна заборгованість по векселям серії АА № 1701501 та серії АА №1701502 на момент звернення позивача з позовом до суду становила 442 085,47 грн.

Після порушення провадження у даній справі відповідач частково погасив борг в сумі 11 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 508 від 22.10.2010 р.на суму 6000 грн. та № 480 від 13.10.2010 р. на суму 5000 грн. (копії платіжних доручень в мат.справи).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 431 085, 47 грн.

На підставі положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені ст. 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Доказів погашення боргу в сумі 431 085, 47 грн. відповідачем не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення на його користь 442 085,47 грн. основного боргу підлягають задоволенню частково в сумі 431 085, 47 грн., як такі, що обгрунтовані і підтверджені наявними доказами.

В частині стягнення 11 000,00 грн. основного боргу провадження слід припинити на підставі п. 1.1. ст. 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмета спору.

За змістом статей 599 та 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

На підставі п.2 абзацу 1 ст. 48, 49 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі векселедержатель може вимагати до векселедавця сплати відсотків, нарахованих на вексельну суму. Нарахування здійснюється з дня наступного за тим, який визначений для здійснення платежу і припиняється в день, коли векселедержатель фактично отримав платіж від боржника.

Відповідно до п.5 ст.2 Закону України «Про обіг векселів в Україні»передбачені ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі відсотки на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума відсотків за весь період заборгованості становить 21 941,9 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, розмір інфляційних нарахувань за період лютий - березень 2010 р. становить 12 434, 38 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги в сумі 476 461,75 грн. підлягають задоволенню частково в сумі 465 461, 75 грн., як такі, що обгрунтовані, відповідачем не оспорені і підтверджені наявними доказами.

Посилання відповідача у відзиві на те, що відсотки та інфляціні нараховані позивачем незаконно є безпідставним, оскільки згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, п.1.1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Полтавське сонечко" (адреса: 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Ватутіна,124, , р/р 26003141 в ПАТ "МКБ" м. Київ, МФО 380151, ) на користь Приватного підприємства "СІБ-АГРО" (адреса: 36007, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 32-А, , р/р 15119 в ПРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401, ) 431 085, 47 грн.-сума основного боргу, 21 941, 9 грн. - відсотки, 12 434, 38 грн. - інфляційних нарахувань, 4 765,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 11 000, 00 грн. боргу провадження припинити.

Суддя Солодюк О.В.

Повний текст рішення підписано 07 грудня 2010 року.

Примітка: Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.