ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
23.02.10 Справа № 17/92-1892
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого-судді Краєвської М.В.
суддів: Галушко Н.А.
ОСОБА_1
розглянувши 2 апеляційні скарги: 1) ТзОВ Укрімпорт КV без дати та без номера і
2) ПП Продекспорт від 04.01.2010 р. вих. № 09/28-67
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2009 р.
у справі № 17/92-1892
за позовом ТзОВ Укрімпорт КV, м.Одеса
до ПП Продекспорт, м.Тернопіль
про стягнення 55 627, 51 грн., в т.ч. 53 635, 82 грн. основного боргу, 1 734, 89 грн. пені, 256, 8 грн. 3 % річних, за отриманий товар згідно з договором поставки № 47/ЗУ від 05.01.2009 р.
За участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_2 (представник, довіреність від 16.02.2010 р. без номера в матеріалах справи);
від відповідача не з»явився
Представнику позивача розяснено його права й обовязки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.
Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2009 р. у справі № 17/92-1892 (суддя Андрусик Н.О.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача 19 614, 54 грн. основного боргу, 64, 47 грн. 3 % річних, позов у частині стягнення решти суми основного боргу в розмірі 34 021, 28 грн. залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, в частині стягнення 1 734, 89 грн. пені провадження у справі припинено на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України в зв»язку з відмовою позивача від цієї вимоги, яка прийнята судом, а в задоволенні позову про стягнення решти суми 3 % річних у розмірі 192, 33 грн. відмовлено.
Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що він не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання; сума позовних вимог не відповідає дійсності, так як ПП Продекспорт отримано товар не по всіх накладних, на які посилається ТзОВ Укрімпорт КV, а акт звірки взаєморозрахунків з боку відповідача підписаний неуповноваженою особою.
Позивач також не погодився з даним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині залишення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу без розгляду, а також у частині відмови в задоволенні позову про стягнення 192, 33 грн. 3 % річних і прийняти нове рішення, яким позов у цих частинах задоволити, з підстав неповного з»ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги грунтуються в основному на тому, що господарським судом порушено право позивача на судовий захист, оскільки через неодноразові відкладення розгляду справи останній був позбавлений права надати оригінали документів, а в суд апеляційної інстанції він подає всі оригінали документів, які підтверджують факт заборгованості на оспорювану суму, й останній зобов»язаний їх дослідити, так як наділений правами суду першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції, 05.01.2009 р. між ТзОВ Укрімпорт КV (постачальник за договором, позивач у справі) та ПП Продекспорт (покупець за договором, відповідач у справі) був укладений договір поставки № 47/ЗУ строком дії до 31.12.2009 р. (далі - договір) (а.с.8-13).
Датою передачі товару вважається дата, вказана в накладних на відпуск гуртової партії товару (ч.3 п.2.2 договору).
Так, на виконання умов договору за період з 11.06.2009 р. по 19.08.2009 р. відповідач одержав від позивача товар на загальну суму 70 052, 58 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.13-27), на яких містяться підписи працівників, що здійснювали прийом товару, котрі скріплені печатками торгових підрозділів ПП «Продекспорт».
Оригінали договору та накладних оглянуті колегією суддів у судовому засіданні 23.02.2010 р. та встановлено їх відповідність копіям, які знаходяться в матеріалах справи.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата товару здійснюється з відстрочкою платежу до 21 календарного дня від дати підписання товарно-супровідних документів.
Відповідачем проведено лише часткову оплату одержаного товару, залишок непогашеної заборгованості становить 53 635, 82 грн., що підтверджується двостороннім актом звірки взаєморозрахунків від 30.11.2009 р., підписаним без жодних зауважень (долучений до відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ Укрімпорт КV).
Тому станом на момент подання позовної заяви розмір основного боргу становить 53 635, 82 грн.
Розглянувши 2 апеляційні скарги, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що 2 апеляційні скарги: ТзОВ Укрімпорт КV і ПП Продекспорт слід задоволити частково, рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2009 р. у справі № 17/92-1892 скасувати в частині залишення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу без розгляду та відмови в задоволенні позову про стягнення 192, 33 грн. 3 % річних і прийняти нове рішення, яким позов у цих частинах задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача 34 021, 28 грн. основного боргу, 192, 33 грн. 3 % річних. В решті рішення суду (в частині стягнення 19 614, 54 грн. основного боргу, 64, 47 грн. 3 % річних, припинення провадження у справі щодо стягнення 1 734, 89 грн. пені) залишити без змін.
При цьому колегія виходила з наступного.
Згідно з ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, строк оплати за отриманий товар, виходячи з дати останньої видаткової накладної від 19.08.2009 р., настав з 09.09.2009 р.
Порушенням зобовязання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Колегія суддів вважає, що господарський суд дав правильну оцінку первинним документам і фактичним обставинам справи, які свідчать про факт отримання ПП Продекспорт товару та виникнення обовязку його оплати.
Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Проте відповідач не долучив до матеріалів справи доказів проведення повного розрахунку з позивачем згідно з договором.
Крім того, відповідач фактично визнає існування заборгованості перед позивачем в розмірі 53 635, 82 грн., що підтверджується двостороннім актом звірки взаєморозрахунків від 30.11.2009 р., підписаним без жодних зауважень (долучений до відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ Укрімпорт КV).
Покликання ПП Продекспорт на підписання акту звірки взаєморозрахунків з його боку неуповноаженою особою є безпідставні та не беруться до уваги, так як чинним законодавством не передбачено норми, яка б чітко визначала коло осіб, уповноважених на підписання даного роду документів. Крім того, акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний 30.11.2009 р., містить оригінальний відтиск печатки ПП Продекспорт.
Відповідно до ч.1 п.3.4.1 Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом наказом МВС України від 11.01.1999 р. N 17, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за N 264/3557, з наступними змінами та доповненнями відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності.
Виходячи з наведеного, керівник ПП Продекспорт, який згідно з п.5 ст.65 ГК України без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами, підтвердив факт визнання боргу з боку свого підприємства в сумі, зазначеній в акті, шляхом проставлення на ньому печатки.
Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині залишення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України в зв»язку з неподанням позивачем витребуваних ухвалою суду від 08.12.2009 р. (а.с.46) оригіналів документів, доданих до позовної заяви, оскільки, як вбачається з позовної заяви, додатками до неї є, зокрема, копія договору поставки від 05.01.2009 р., копії видаткових накладних (а.с.3), тобто докази, які підтверджують позов. Однак за відсутності оригіналів цих доказів, огляд яких, на думку господарського суду, є необхідним для правильного вирішення спору, останній приймає рішення про задоволення позову в частині стягнення 19 614, 54 грн. основного боргу, а щодо решти суми основного боргу залишає позов без розгляду, що є незрозумілим, і висновок Господарського суду Тернопільської області непослідовний і нелогічний.
Тому, виходячи з повноважень, встановлених ст.103 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2009 р. у справі № 17/92-1892 скасувати в частині залишення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу без розгляду та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задоволити, з врахуванням вищевказаних фактичних обставин справи.
Таким чином, у разі задоволення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу позовна вимога про стягнення решти суми 3 % річних у розмірі 192, 33 грн. на підставі ч.2 ст.625 ЦК України є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Судова колегія вважає, що Господарський суд Тернопільської області обгрунтовано припинив провадження у справі щодо стягнення 1 734, 89 грн. пені на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України в зв»язку з відмовою позивача від цієї вимоги, яка прийнята судом, з огляду на наступне.
Часткова відмова від позову можлива у разі, коли в одній позовній заяві об»єднано дві чи більше вимог, і позивач відмовився від частини цих вимог. Часткову відмову від позову не слід змішувати зі зменшенням розміру позовних вимог, адже в останньому випадку йдеться про зменшення кількісної характеристики позовної вимоги.
У позові ТзОВ Укрімпорт КV об»єднано 3 вимоги: стягнення 53 635, 82 грн. основного боргу, 1 734, 89 грн. пені, 256, 8 грн. 3 % річних.
14.12.2009 р. до прийняття рішення по справі позивач у порядку ч.4 ст.22 ГПК України відмовився від позову у частині нарахованої пені в сумі 1 734, 89 грн. (а.с.47).
Перевіривши повноваження представника ТзОВ Укрімпорт КV ОСОБА_3, який згідно з довіреністю від 24.09.2009 р. б/н терміном дії до 31.12.2009 р. (а.с.44) користується всіма процесуальними правами позивача, роз»яснивши позивачу наслідки вчинення даної процесуальної дії, встановиши, що остання не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права й охоронювані законом інтереси, суд першої інстанції її прийняв і законно припинив провадження у справі щодо цієї позовної вимоги на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.
Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд
1. 2 апеляційні скарги: ТзОВ Укрімпорт КV і ПП Продекспорт задоволити частково.
2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2009 р. у справі № 17/92-1892 скасувати в частині залишення позову про стягнення 34 021, 28 грн. основного боргу без розгляду та відмови в задоволенні позову про стягнення 192, 33 грн. 3 % річних і прийняти нове рішення, яким позов у цих частинах задоволити.
Стягнути з ПП Продекспорт (ідентифікаційний код 30047671) на користь ТзОВ Укрімпорт КV (ідентифікаційний код 32751017) 34 021, 28 грн. основного боргу, 192, 33 грн. 3 % річних.
В решті рішення суду (в частині стягнення 19 614, 54 грн. основного боргу, 64, 47 грн. 3 % річних, припинення провадження у справі щодо стягнення 1 734, 89 грн. пені) залишити без змін.
3. Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягнути з ПП Продекспорт (ідентифікаційний код 30047671) на користь ТзОВ Укрімпорт КV (ідентифікаційний код 32751017) 539, 59 грн. державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції, 228, 92 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 175 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги ТзОВ Укрімпорт КV.
Доручити Господарському суду Тернопільської області видати відповідні накази.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги ПП Продекспорт залишити за останнім.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.
6. Справу повернути в місцевий господарський суд.
Суддя Н.А.Галушко
Суддя Г.В.Орищин