Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" серпня 2010 р.Справа № 10/607

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №5367 від 28.12.09р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд" (м.Овруч Овруцького району Житомирської області)

про стягнення 12383,86 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 12383,86 грн., з яких 9548,93 грн. основного боргу по сплаті лізингових платежів, 204,07 грн. пені, 29,68 грн. 3% річних, 101,08 грн. збитків понесених в зв'язку із знеціненням грошових коштів, 2500,00 грн. штрафу.

Представником позивача згідно уточнень від 23.07.10р. до позовної заяви (а.с.62,63) було зменшено розмір позовних вимог до 2500,00 грн. штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала згідно уточнень від 23.07.10р. до позовної заяви в сумі 2500,00 грн. штрафу.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки зменшення позивачем розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, господарський суд розглядає справу в межах розміру зменшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві на уточнення позовних вимог (а.с.66) просив припинити провадження у справі у зв'язку з погашенням заборгованості по лізинговим платежам. Крім того, відповідач дав пояснення стосовно штрафу за ненадання звіту про стан та адресу базування предмету лізингу, згідно яких, на його думку, договір фінансового лізингу №090929-66/ФЛ-Ю-О від 29.09.09р. є типовим договором, як для лізингу автомобільного транспорту, так і для лізингу обладнання, тому форма бланку довідки про технічний стан предмета лізингу та фактичну адресу базування (зберігання) теж типова і більш підходить до автотранспорту, на цій підставі відповідач зробив висновок, що ця довідка повинна подаватись при взятті у лізинг автомобільного транспорту, а не обладнання.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.75).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до договору фінансового лізингу №090929-66/ФЛ-Ю-О від 29.09.09р. з додатками (а.с.16-29) та додаткової угоди №1 від 29.09.09р. до даного договору, укладених між сторонами, відповідач отримав у платне користування на умовах фінансового лізингу деревообробне обладнання - станок для переробки горбиля Walter WDPP-410, 2008 року випуску, заводський номер 09, загальною вартістю 125000,00 грн. у т.ч. з ПДВ., що підтверджується актом прийому - передачі предмета лізингу в користування від 06.11.09р. (а.с.31).

Згідно з пп.5.2.1 додатку до вищевказаного договору "Загальні умови договору", лізингоодержувач зобов'язався щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленій додатком "Довідка" до договору.

Матеріали справи не містять доказів подання відповідачем звіту відповідно до пп.5.2.1 додатку до договору в період 4 квартал 2009 року - 1 квартал 2010р., факт неподання звіту у вказаний період відповідачем не заперечується, а у відзиві на уточнення позовних вимог (а.с.66) відповідач повідомив про відправлення позивачу звітів лише 31.07.2010р., тобто з порушенням вимог пп.5.2.1 додатку до договору.

Відповідно до пп.7.1.3 додатку до договору, за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов, в тому числі п.п. 5.2.1. загальних умов - сплачує штраф у розмірі один відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за будь-який випадок такого порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як один відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу.

Позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 2500,00 грн. відповідно до пп.7.1.3 додатку до договору "Загальні умови договору" (а.с.8).

Судом встановлено, що розрахунок штрафу обґрунтований, відповідає чинному законодавству та укладеному договору.

Станом на день розгляду справи штраф в сумі 2500,00 грн. відповідачем не сплачений, що підтверджується довідкою позивача (а.с.74).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заперечення відповідача суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать чинному законодавству та умовам договору фінансового лізингу №090929-66/ФЛ-Ю-О від 29.09.09р.

Відповідач доказів сплати штрафу суду не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в сумі - 2500,00 грн. штрафу.

Судові витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд", 11101, м.Овруч Овруцького району Житомирської області, вул.Правди 21, ідентифікаційний код 32434698:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг", 04119, м.Київ, вул.Дегтярівська 21-Г, ідентифікаційний код 33880354 - 2500,00 грн. штрафу, 98,84 грн. державного мита, 188,36 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

СуддяОСОБА_2

Дата підписання рішення: 17.08.2010р.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу

3 - відповідачу (рек. з пов. про вруч)