ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" грудня 2010 р.Справа № 5/2034-10

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом про захист прав інтелектуальної власності компанії NIKE International Ltd. (One Bowerman Drive, Beaverton, Oregon, 97005-6453, U.S.A.), інтереси якої представляє ОСОБА_1 м. Київ

до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за завдані збитки у розмірі 28305 грн.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_3 представник за довіреністю ВКТ № 173711 від 19.01.2009р.

відповідача не зявився

3 червня 2010р. від представника NIKE International Ltd. за довіреністю ОСОБА_1 до господарського суду області надійшла позовна заява про захист прав інтелектуальної власності у вигляді стягнення заборгованості за завдані збитки у розмірі 28305 грн. до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Хмельницький.

Отримані господарським судом Хмельницької області позовні матеріали про захист інтелектуальної власності до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 м. Хмельницький у своїй сукупності не містили належних та допустимих доказів та підтвердження сплати Компанією NIKE International Ltd. чи/або її представником державного мита у встановлених порядку та розмірі, як це регламентовано Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито;

- доказів надсилання підприємцеві-відповідачеві копій доданих до позовної заяви документів, оскільки у п.16 додатку до позовної заяви представник підтверджував надіслання відповідачу лише копії позовної заяви, про що додатково свідчить і сам Додаток 16 ;

- доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, розмір яких згідно постанови Кабінету Мiнiстрiв України №825 від 05 серпня 2009 р. "Про затвердження РОЗМІРІВ витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ оплати складає : 236 (двісті тридцять шість) гривень, що викликало необхідність повернення позовної заяви ухвалою суду від 8 червня 2100р. за № 5/01-08/1366.

Окрім того судом розяснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ч.3 ст. 63 ГПК України).

У відповідності до статті 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Оскільки господарським судом Хмельницької області згідно пп. 4, 6, 10 ст. 63 ГПК України представнику NIKE International Ltd. за довіреністю ОСОБА_1 повернуто позовну заяву до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Хмельницький про захист прав інтелектуальної власності у вигляді стягнення заборгованості за завдані збитки у розмірі 28305 грн. без порушення провадження у справі, в задоволенні клопотання по вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти фізичної особа-підприємця ОСОБА_2 в сумі 28305 грн. на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України та витребування доказів в порядку ст.ст. 38, 65 ГПК України відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 20.07.2010р. (колегія суддів у складі: ОСОБА_4 головуючий, судді Зарудяна Л.О. і ОСОБА_5А.): зазначену ухвалу місцевого господарського суду залишено без змін, а апеляційну скаргу Найк Інтернешнл Лтд без задоволення; з мотивувальної частини тієї ж ухвали виключено посилання на пункт 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У прийнятті зазначених судових рішень господарські суди виходили, зокрема, з відсутності доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Найк Інтернешнл Лтд просив скасувати оскаржувані ухвалу та постанову попередніх судових інстанцій і передати справу до місцевого господарського суду для розгляду по суті. Скаргу з посиланням на положення Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності (ТРІПС), Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 Про державне мито (далі Декрет), Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) та ГПК України мотивовано порушенням та неправильним застосуванням названими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 4 жовтня 2010р. касаційну скаргу NIKE International Ltd. прийнято до провадження з призначенням розгляду на 2 листопада 2010р., за наслідками якого касаційну скаргу Nike International Ltd. (Найк Інтернешнл Лтд) задоволено частково : ухвалу господарського суду Хмельницької області від 08.06.2010 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 20.07.2010 зі справи № 5/01-08/1366 скасовано, справу передано до господарського суду Хмельницької області для розгляду питання про прийняття позовної заяви.

Згідно статті 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, а тому позовну заяву прийнято до розгляду, з порушенням провадження у справі.

Прибулий до суду повноважний представник позивача повністю витребуваних судом документів не надав, що за відсутності відповідача потребувало відкладенню розгляду справи на іншу дату.

На адресу суду 07.12.2010р. позивачем надіслано клопотання (вх.№01-24/12325) про долучення до матеріалів справи завіреної копії довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 30.11.10 р. щодо Відповідача, яка підтверджує, що на час порушення провадження у справі, відповідач мав статус суб'єкта підприємництва. Окрім того, повідомлено, що інформація про банківські рахунки громадянина (в даному випадку відповідача) є банківською таємницею, що не може бути отримана позивачем, а тому позивач не володіє такою інформацією і не може надати її до суду, однак буде заявляти клопотання про витребування такої інформації в порядку ст. 38 ГПК України.

Також надіслано клопотання (вх.№01-24/12324 від 07.12.2010р.), у якому позивач повідомив, що інформація про банківські реквізити (рахунки) громадянина є банківською таємницею та не може бути отримана позивачем. Згадана інформація може бути надана лише на запит уповноваженого органу (в цьому разі - суду), а тому позивач звертається до суду з клопотанням про витребування такої інформації у компетентного органу, посилаючись на п. 3.6 Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом ДПА України від 19.02.98 р. № 80 "фінансові установи зобов'язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунку платника податків і зборів (обов'язкових платежів) ... до органу державної податкової служби, в якому обліковується платник податків".

Згідно із довідкою Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 30.11.10 р. (подана до суду) відповідач, як фізична особа-підприємець, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інформація про наявність рахунків у відповідача (та коштів на них) необхідна для вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову та подальшого виконання відповідної ухвали (у разі накладення арешту на кошти відповідача), а також для правильного відображення реквізитів відповідача в резолютивній частині рішення (у разі задоволення позову), що сприятиме подальшому виконанню рішення суду. У зв'язку з цим позивач просив направити запит до Державної податкової інспекції у м. Хмельницький (29000, м. Хмельницький, вул. Театральна, 12) з метою встановлення наявності у ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. № НОМЕР_1) рахунків у банківських установах та коштів на них.

09.12.2010р. на адресу господарського суду надійшов лист, у якому Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області повідомив, що кримінальна справа № 1-п-758/09 по обвинуваченню ОСОБА_2 м. Хмельницький розглянута 24.09.2009р. та повернута до прокуратури м. Хмельницького.

У судовому засіданні повноважним представником позивача надані додаткові пояснення (вх.№01-24/13075), у яких позивач зазначив наступне.

Розрахунок збитків позивача здійснено шляхом множення кількості вилученого у відповідача фальсифікованого товару на роздрібну ціну за якою оригінальні товари позивача реалізуються в Україні.

Судовою експертизою об'єктів інтелектуальної власності № 6234/6509 підтверджено суму завданих позивачу збитків. Разом з цим, позивач вважає за необхідне надати додаткові пояснення стосовного механізму розрахунку завданих збитків.

Позивач посилався на ст. 22 ЦК України збитками, зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно з п. 1.2. ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" визначено, що: "Дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність, або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16. пункту 4.2. статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами".

Застосування позивачем під час розрахунку збитків ціни оригінального товару підтверджується в п. 32 постанови Президії Вищого Господарського Суду України від 10.06.2004 р. № 04-5/1107 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", згідно з положенням якої для розрахунку збитків господарським судам слід виходити із показників, які звичайно характеризують доходи суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав (зокрема роздрібна ринкова ціна примірників).

Позивач стверджував, що згідно з позицією Верховного суду України (копія ухвали від 01.10.09 року з Єдиного державного реєстру судових рішень України, додається) наявність збитків, завданих порушенням прав інтелектуальної власності, у формі недоотриманих доходів, залежить від встановлення факту наявності фальсифікованої продукції (кількості) та її продажу (ціни).

Отже, для розрахунку збитків, завданих внаслідок незаконного використання належних позивачу торговельних марок, застосовано механізм який повністю відповідає законодавству України і судовій практиці Верховного суду України та Вищого господарського суду України, а саме шляхом множення кількості виявленої фальсифікованої продукції на ціну оригінальної продукції.

Зважаючи на викладене позивач просив долучити до матеріалів справи надані додаткові пояснення та врахувати їх під час прийняття рішення у справі. Окрім того, надано до матеріалів справи копію ухвали Верховного суду України від 01.10.09 р.

У судове засідання 28.12.2010р. відповідач не прибув, повноважного представника у судове засідання не направив, вимоги ухвали суду від 29.11.2010р. не виконав, про не прибуття та не виконання вимог суду не проінформував.

Заявлені позивачем клопотання (вх.№01-24/12325 від 07.12.2010р.) про долучення до матеріалів справи довідки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та клопотання (вх.№01-24/12324 від 07.12.2010р.) про витребування доказів, відповідають нормам ст.ст. 22-31, 38 ГПК України, тому судом прийняті та підлягають задоволенню.

Додаткові пояснення (вх.№01-24/13075 від 28.12.2010р.) позивача стосовно механізму розрахунку завданих збитків, судом згідно ст. 22 ГПК України прийняті та долученні до матеріалів справи.

Вислухавши повноважного представника позивача, враховуючи неявку відповідача, необхідність надання додаткових доказів по справі та з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд вважає за належне розгляд справи відкласти на іншу дату.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 22 -31, 38, 65, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У х в а л и в:

Розгляд справи № 5/2034-10 відкласти в засіданні господарського суду на 10 год. 00 хв. "14" січня 2011р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, каб. 336.

Повторно зобов'язати відповідача надати оригінал свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, докази добровільної ліквідації спірної заборгованості та відзив на позов з дотриманням вимог ст.59 ГПК України.

Витребувати з прокуратури м. Хмельницького матеріали кримінальної справи № 1-п-758/09 по обвинуваченню ОСОБА_2 м. Хмельницький за ст. 229 ч.1 КК України, в межах якої згідно постанови суду від 24.09.2009р. Хмельницький міськрайонний суд керуючись ст.ст. 7-1, 10, 248 КПК України, ст. 47 КК України постановив ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.229 ч.1 КК України у звязку із передачею її на поруки трудовому колективу ПП „Фасад, та провадження по справі закрито зі скасуванням міри запобіжного заходу ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд.

Державній податковій інспекції у м. Хмельницький (29000, м. Хмельницький, вул. Театральна, 12) до дня судового засідання надати суду інформацію щодо наявності у ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. № НОМЕР_1) рахунків у банківських установах та коштів на них.

Визнати явку повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу) в судове засідання обов'язковою.

Суддя І.В. Грамчук