ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" квітня 2010 р. Справа № 18/32

За позовом Острозька міськрайонна благодійна організація "Острозька академія"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство комерційний банк "Надра"

про розірвання договору та примусове виконання обов'язку в натурі сума позову 112 256 грн. 76 коп.

Суддя Гудак А.В.

Представники:

Від позивача : представник ОСОБА_2 дов. в справі

Від відповідача : представник ОСОБА_3 . дов. в справі

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про розірвання договорів банківського рахунку № 117 від 14.03.07, № 118 від 14.03.07 та № 1393 від14.03.07. з ВАТ комерційним банком "Надра" в особі Відділення №7 філії ВАТ КБ "Надра" Рівненське регіональне управління, зобов"язати відповідача перерахувати кошти відповідно до платіжного доручення № 14 від 03.02.09 в розмірі 78759,40 грн. на рахунок Позивача № 2891 в Рівненській філії ЗАТ КБ "Приватбанк" ( код МФО 333391); зобов"язати ВАТ комерційним банком "Надра" в особі Відділення №7 філії ВАТ КБ "Надра" Рівненське регіональне управління виконати обов"язок в натурі, а саме - видати готівкою залишок коштів на рахунку в розмірі 23563,17 грн. та 1301,94 дол США по курсу на день набуття рішенням суду законної сили.

Представником позивача 18.03.10 подано заяву від 17.03.10 про уточнення позовних вимог в порядку ч.4 ст.22 ГПК України. Просить розірвати договори банківського рахунку № 117 від 14.03.07, № 118 від 14.03.07 та № 1393 від14.03.07. з ВАТ комерційним банком "Надра" в особі Відділення №7 філії ВАТ КБ "Надра" Рівненське регіональне управління, стягнути з відповідача залишок коштів на рахунку в розмірі 102322,57 грн. та 10384,27 грн., що еквівалентно 1301,94 дол. США в гривнях по курсу НБУ станом на 17.03.10 на розрахунковий рахунок Острозької міськрайонної благодійної організації "Острозька академія" № 2911 у РФ АКБ "Форум", , МФО 333863.

Представником позивача - 29.03.10 подано заяву про зменшення розмірупозовних вимог. Просить зменшити суму коштів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Острозької міськрайонної благодійної організації на 1789,04 грн., оскільки відповідач видав із рахунку організації кошти в сумі 1789,04 грн., із суми 112706,84 грн. до 110917,80 грн.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем було повідомлено про зміну тарифів на операції та послуги, які надаються останнім позивачу. Запропоновані зміни до тарифів на операції та послуги носили невигідний характер для позивача і 30.06.09 позивач направив відповідачу лист вихідний № 7 яким просив закриття поточного рахунку за договорами; перерахування коштів зпа платіжним дорученням № 14 від 03.02.09; повернення залишку коштів з рахунку. Відповідач листом від 14.07.09 за № 06/2351/1 повідомив, що станом на 13.07.09 на поточному рахунку № 9001 ( 980) є залишок коштів у сумі 101221,53 грн.; на поточному рахунку № 9001 (840) - 1301,95 дол. США; на картковому рахунку № 9001 - 101,69 грн. Саме тому банк не може закрити поточні (картковий) рахунки до повного зняття позивачем коштів із нього. Відповідно до п.п. 2.2.1 договорів клієнт ( позивач) має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку. Єдина підстава передбачена договорами для обмеження цього права клієнта - рішення суду у випадку встановленому законом. Підпунктом 2.2.2. договорів позивач має право отримувати готівкові кошти у межах попередньої письмової заявки на отримання готівки і за умови наявності коштів на рахунку. В свою чергу відповідно до п.п.2.3.5 договорів відповідач прийняв на себе обов"язок здійснювати видачу готівки позивачу за його попередньою заявкою. Представник позивача відзначив, що лист № 7 від 30.06.09 також включає заявку позивача на отримання готівки, тощо. Відмова відповідача від видачі йому готівкою залишку коштів суперечить вказаним положенням договорів.

Відповідно до п.п.2.1.9 договорів відповідач має право змінити тарифи на операції та послуги, повідомивши про це позивача за 30 днів. Як наслідок відповідно до п.п.2.2.5 договорів позивач в разі зміни тарифів набуває право ініціювати розірвання договорів. Стаття 1075 ЦК України передбачає, що за заявою клієнта ( позивача) договір банківського рахунку розривається в будь-який час. Лист № 7 від 30.06.09 по своїй суті і був заявою клієнта про розірвання договорів. Однак, відповідач заперечив таке право позивача та відмовився розірвати договори. Відповідно до ст.188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі з відшкодуванням понесених судових витрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечує за безпідставністю їх заявлення, в позові просить відмовити. Свої заперечення обгрунтовує тим, що із 10.02.09 набула чинності постанова Національного банку України № 59 "Про призначення тимчасової адміністрації у Відкритому акціонерному товаристві комерційному банку "Надра". Відповідно до п.4 зазначеної постанови Правління НБУ у ВАТ КБ "Надра" введено тимчасову адміністрацію строком на один рік - з10.02.09 по 10.02.10. Цим же пунктом з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану Банку введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 10.02.09 по 10.08.09. Відповідно до п.1 Постанови Правління НБУ від 05.08.09 № 452 мораторій на задоволення вимог кредиторів ВАТ КБ "Надра" було продовжено шляхом уведення мораторію на задовлення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 11.08.09 до 10.01.2010 року. Крім того, відповідно до п.5.1 договорів банківського рахунку Сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин ( дії непереборної сили що не залежить від волі сторін): техногенного, природного та воєнного характеру, соціально-політичного характеру, включаючи міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії уряду держав, які роблять неможливим виконання. сторонами своїх зобов"язань. Сторони звільняються від виконання своїх обов"язів на час дії зазначених обставин".

Поряд з цим, відповідно до Постанови правління НБУ № 60 від 10.02.10 термін роботи Тимчасової адміністрації у ВАТ КБ "Надра" продовжено терміном до 11.02.11. Тому на даний час існують затримки у виконанні платіжних доручень клієнтів банку, як зокрема і в даному випадку щодо виконання платіжних доручень, вказаних у позовній заяву позивачем.

Відповідачем подано 29.03.10 заяву, погоджену з відповідачем про вирішення спору у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з "15" квітня 2010 р. по "30" квітня 2010 р. для прийняття та проголошення повного тексту судового рішення.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов слід відмовити.

Суд виходив з такого.

Між позиваче та відповідачем було укладено 14.03.07 :

договір № 1393 банківського рахунку, предметом якого згідно п.1.1. є відкриття поточного рахунку № 9001 - у гривні;

договір № 118 банківського рахунку від 14.03.07, предметом якого згідно п.1.1.є відкриття поточного рахунку № 9001 - у Євро;

договір № 117 банківського рахунку , предметом якого згідно п.1.1. є відкриття поточного рахунку - у доларах США.

Відповідно до п.1.1 вказаних договорів банківських рахунків банк ( відповідч) відкриває вказані поточні рахунки для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов"язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунком здійснюються після отримання від клієнта повідомлення з відміткою про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

Пунктом 1.2.вказаних договорів визначено, що банк ( відповідач) надає клієнту (позивачу) платні послуги відповідно до переліку та на умовах, викладених у затверджених банком "Тарифах на розрахунково-касове обслуговування клієнтів - юридичних осіб та фізичних осіб - суб"єктів підприємницької діяльності."

Підпунктом 2.1.8 п.2.1 п.2 вказаних договорів банк має право отримувати від клієнта (позивача) плату за розрахунково-касове обслуговування рахунку згідно тарифів. Вносити зміни в тарифи на операції та послуги банку. Рішеня банку про зміни тарифів на операції та послуги вступає в силу через 30 календарних днів після їх затвердження. Доведення змін до відома клієнтів здійснюється шляхом розміщення такої інформації в операційному залі банку в день їх затвердження.

Позивачем зазначено, що відповідач в червні 2009 року у відповідності до вказаного пункту повідомив своїх клієнтів про зміну тарифів на операції та послуги, які надаються відповідачем, що і підтвердив представник відповідача. Так згідно затвредженого тарифного пакету на розрахунково-касове обслуговування для клієнтів - суб"єктів малого бізнесу з 01.06.09 за ведення поточного рахунку ( при відсутності зовнішніх чи особистих надходжень) якщо розмір середньомісячного залишку від 501,00 грн. - 500,00 грн.( тарифи по операціям в національній валюті); за ведення поточного рахунку ( при відсутності зовнішніх чи особистих надходжень) якщо розмір середньомісячного залишку від 51,00 грн. - 500,00 грн.( тарифи по операціям в іноземній валюті).

Згідно виписки банку станом на 01.06.09 залишок на рахунку в іноземній валюті становив - 1301,93 дол США (9919,14 грн.). Згідно виписки банку залишок коштів на рахунку в національній валюті становив станом на 01.06.09 - 1022220,69 грн.30.06.09 за ведення поточного рахунку в національній валюті було знято 500,00 грн. та ведення поточного рахунку в іноземній валюті- доларах було знято - 500,00 грн. з рахунку в національній валюті - гривнях; залишок на 30.06.09 - 101220,69 грн.; 31.08.09 за ведення поточного рахунку в національній валюті було знято 500,00 грн. та ведення поточного рахунку в іноземній валюті- доларах було знято - 500,00 грн. з рахунку в національній валюті - гривнях; залишок на 31.08.09 - 100178,39 грн; 30.09.09 за ведення поточного рахунку в національній валюті було знято 500,00 грн. та ведення поточного рахунку в іноземній валюті- доларах було знято - 500,00 грн. з рахунку в національній валюті - гривнях; залишок на 30.09.09 - 100179,25 грн.; 26.02.10 за ведення поточного рахунку в національній валюті було знято 500,00 грн. та ведення поточного рахунку в іноземній валюті- доларах було знято - 500,00 грн. з рахунку в національній валюті - гривнях; залишок на 01.02.10 -96394,37 грн. Станом на 01.02.10 - 1301,93 дол. США ( 10415,25 грн.)

Суд вважає безпідставним твердження позивача, що так як позивач є благодійною організацією і не займається підприємницькою діяльністю, то зняття вищевказаних тарифів за ведення поточних рахунків в національній та іноземній валюті ( дол. США) є неправомірним, оскільки, позивачем у відповідності до ст.32,33 ГПК України не доведено та не підтведжено належними та допустимими доказами, з посиланням на законодавчі акти, що благодійні організації звільняються від сплати банківських послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню клієнтів. Дані твердження спростовуються і п.4.4. п.4 договорів на касове обслуговування, які підписані сторнами та скріплені печатками, яким визначено, що клієнт уповноважує банк списувати комісії за розрахункові операції в день проведення операції та/або щомісячно згідно з діючими на той момент тарифами банк; комісію за ведення рахунку - щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, згідно з діючими на той момент тарифами. А тому, вимоги в цій частині щодо безпідставного списання коштів за ведення поточних рахунків в сумі 4000.00 грн. є безпідставними та необгрнутованими.

З матеріалів справи вбчається, що листом від 30.06.09 за № 7 звернувся до ВАТ КБ "Надра" яким просив закрити поточний рахунок № 9001 ( в національній валюті, в доларах США, в Євро), повести платіж № 14 від 03.02.09 на суму 78759,40 грн. і видати залишок коштів з рахунків.

Відповідно до п.9.1п.9 договорів № 1393, № 118, № 117 від 14.03.07 банківського рахунку визначено, що рахунок клієнта закривається в банку на підставі заяви клієнта; рішення відповідного органу, на який згідно із законом покладено функції щодо припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ( за заявою ліквідатора, голови або члена ліквідаційної комісії, управителя майном тощо); відповідно до п.2.1.6 цього договору, на інших підставах, передбаченх чинним закеонодавством України та цим договором.

Якщо протягом 12 місяців з дня відкриття рахунку або протягом 12 місяців з дати останньої операції не здійснюються операції за рахунком, банк має право порушити питання про закриття рахунку ( п.9.2 договорів банківського рахунку).

Клієнт має право порушити питання про закриття рахунку і розірвання договору в разі невиконання банком зобов"язань за цим договором. У разі закриття рахунку Банк здійснює остаточні операції за рахунком клієнта, у т.ч. перераховує залишок коштів на підставі платіжного доручення клієнта на інший, відкритий клієнтом рахунок, зазначений у заяві про закриття рахунку. ( п.9.3 договорів банківського рахунку).

Тобто відповідно до п.9.3 клієнт ( позивач) має право порушити питання про закриття рахунку і розірвання договору в разі невиконання банком зобов"язань за цим договором.

Згідно із п.6.2 договорів сторона, яка вважає за необхідне внести зміни або доповнення чи розірвати договір, надсилає пропозиції про це другій стороні за договором. Пунктом 6.3. вказаних договорів визначено: "Сторона, що одержала пропозицію щодо зміни або доповнення чи розірвання договору, повинна відповісти на неї не пізніше 20 робочих днів після отримання пропозиції. Якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, а також у разі неотримання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, зацікавлена сторона має право передати спір на вирішення господарського суду."

Зміна та розірвання господарських договорів, як зазначено у ст. 188 ГК України, в односторонньому порядку не допускаються, а сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі недосягнення згоди щодо зміни ( розірвання) договору чи неодержання відповіді в установлений строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Такі документи в матеріалах справи відсутні. Лист № 7 від 30.06.09, яким позивач просить закрити поточний рахунок № 9001 ( в національній валюті, в доларах США, в Євро), повести платіж № 14 від 03.02.09 на суму 78759,40 грн. і видати залишок коштів з рахунків не єпропозицією у відповідності до ст.188 ГК України та п.9.3 договорів банківських рахунків про розірвання договорів.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 334 Господарського кодексу України банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України відповідно до закону.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність").

Згідно приписів ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також не допускати дій з наміром завдати шкоди іншій особі чи зловживати правом в інших формах (частина друга та частина третя ст. 13 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п.2.3.3.п.2.3 договорів банківського рахунку банк бере на себе зобов"язання своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта (позивача), у відповідності до чинного законодавства України. Банк здійснює розрахункові операції відповідно до чинного законодавства України, та зокрема , нормативно-правових актів Національного банку України, за умови належного оформлення клієнтом розрахункових документів. Платежі з рахунку клієнта банк виконує у межах залишку коштів на початок операційного дня з урахуванням надходжень протягом операційного дня."

Однак, згідно платіжного доручення № 14 від 03.02.09 грошові кошти в сумі 78759,40 грн. призначення платежу :"Перерахування тимчасово вільних коштів на поточний рахунок" були повернуті на рахунок позивача, тобто вищевказане платіжне доручення на переказ не було спрямоване банком відповідному отримувачу, що підверджується позивачем та не оскаржується відповідачем.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що постановою Правління НБУ у ВАТ КБ "Надра" введено тимчасову адміністрацію строком на один рік - з10.02.09 по 10.02.10. Цим же пунктом з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану Банку введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 10.02.09 по 10.08.09. Відповідно до п.1 Постанови Правління НБУ від 05.08.09 № 452 мораторій на задоволення вимог кредиторів ВАТ КБ "Надра" було продовжено шляхом уведення мораторію на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 11.08.09 до 10.01.2010 року. Відповідно до Постанови правління НБУ № 60 від 10.02.10 термін роботи Тимчасової адміністрації у ВАТ КБ "Надра" продовжено терміном до 11.02.11.

Поняття та зміст мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного Національним банком України стосовно комерційного банку, регулюються ст. 2 та ст. 85 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Так, відповідно до визначення термінів, що вживаються у ст. 2 вищезазначеного Закону, мораторій - це зупинення виконання банком майнових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Статтею 85 Закону встановлено, що мораторій вводиться Національним банком України під час здійснення тимчасової адміністрації, з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку та на строк не більше шести місяців.

Мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій, здійснюваних тимчасовим адміністратором, на вимоги щодо виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв'язку із зобов'язаннями банку під час здійснення тимчасової адміністрації банку.

Із наведених вище норм чітко вбачається, що за своїм змістом мораторій є спеціальним заходом, що спрямований на відновлення фінансового стану банку за рахунок тимчасового припинення останнім виконання майнових зобов'язань перед кредиторами.

Відповідно до визначень, наведених в ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань (очевидно, під "боржником" в даному випадку розуміється власне банк). Натомість, клієнт банку - це будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що власники поточних (не депозитних) рахунків, відкритих в установі банку, не є кредиторами банку стосовно коштів, які зберігаються на відповідних рахунках, адже ці кошти належать не банку, а власникам рахунків, а, відтак, на операції з цими коштами жодним чином не може розповсюджуватися мораторій, до того ж, зупинення операцій за цими рахунками навіть теоретично не може призвести до "відновлення фінансового стану банку", оскільки відновлювати власний фінансовий стан можна лише за рахунок власних активів, а не за рахунок коштів, що належать третім особам.

Таким чином, зупинення виконання банком майнових зобов'язань під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів означає, що з метою відновлення власної платоспроможності банк тимчасово, на строк, встановлений Національним банком України, припиняє розраховуватися за власними боргами, за рахунок чого акумулює власні кошти та власне майно, запобігаючи у такий спосіб подальшого банкрутства і ліквідації.

Саме таке розуміння поняття мораторію повністю кореспондується з наведеними вище нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договір банківського рахунку, а також ч. 3 ст. 85 Закону України "Про банки і банківську діяльність", в якій чітко зазначено, що мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій.

Статтями 80 та 81 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вичерпно встановлені права та обов'язки тимчасового адміністратора, які за своєю сутністю є пов'язаними із забезпеченням збереження активів та документації банку. Жодна із вищеназваних норм не містить визначення клієнта банку (тобто особи, якій надаються послуги за договором розрахунково-касового обслуговування), як кредитора банку, оскільки грошові кошти клієнтів банку не залучаються та не розміщуються останнім від свого імені, на власних умовах та на власний ризик і які банк повинен повернути кредитору на певних умовах.

Згідно приписів ст. 80 Закону України "Про банки та банківську діяльність" тимчасовий адміністратор має право, зокрема, продовжувати або припиняти будь-які операції банку.

Відповідач не надав до матеріалів справи документальних доказів використання тимчасовим адміністратором права, наданого йому ст. 80 Закону України "Про банки та банківську діяльність" припинення будь-яких операції банку не надав розпорядження з цього приводу.

Статтею 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту. Арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ст. 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів (ст. 8.4 Закону).

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є невиконання Банком умов Договору та приписів чинного законодавства України, яке регулює порядок виконання договорів банківського рахунку. Зокрема відповідач порушив умови підпункту 2.3.3 п.2.3, п.4.1 договорів банківського рахунку та приписи статтей 1066-1068 Цивільного кодексу України щодо зобов"язань банківської установи перед клієнтом за договорами банківського рахунку.

За умовами ст. 1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до п.20.5 Інструкції Національного банку, від 12.11.2003, № 492 "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" Закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ (ідентифікаційного номера) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки юридичної особи. Таку заяву було подано позивачем 30.06.09 за № 7.Однак листом від 14.07.09 за № 06/2351/1 відповідач повідомив позивача закрити поточний рахунок до повного зняття коштів з нього. Відповідно до п.9.3 договорів банківського рахунку клієнт ( позивач) має право порушити питання про закриття рахунку і розірвання договору в разі невиконання банком зобов"язань за цим договором. У разі закриття рахунку Банк здійснює остаточні операції за рахунком клієнта, у т.ч. перераховує залишок коштів на підставі платіжного доручення клієнта на інший, відкритий клієнтом рахунок, зазначений у заяві про закриття рахунку. Порядок розірвання договору передбачений статтею 188 Господарського кодексу України. За приписами цієї статті пропозиція про розірвання договору повинна виходити від будь-якої із сторін. Дії сторін щодо розірвання договору спрямовані на припинення правовідносин, отже є правочином, який має відповідати загальним положенням цивільного законодавства. За приписами статті 651 Цивільного кодексу України, розірвати договір можна на вимогу зацікавленої сторони при наявності певних підстав. Такими підставами може бути істотне порушення договору другою стороною або інші випадки, встановлені договором або законом.

Зміна та розірвання господарських договорів, як зазначено у ст. 188 ГК України, в односторонньому порядку не допускаються, а сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі недосягнення згоди щодо зміни ( розірвання) договору чи неодержання відповіді в установлений строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Такі документи в матеріалах справи відсутні. Лист № 7 від 30.06.09, яким позивач просить закрити поточний рахунок № 9001 ( в національній валюті, в доларах США, в Євро), провести платіж № 14 від 03.02.09 на суму 78759,40 грн. і видати залишок коштів з рахунків не є пропозицією у відповідності до ст.188 ГК України та п.9.3 договорів банківських рахунків про розірвання договорів банківського рахунку № 1393 від 14.03.07, №118 від 14.03.07 та № 117 від 14.03.07.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача залишок коштів на рахунку в розмірі 1100917,80 грн. та 10384,27 грн., що еквівалентно 1301,94 дол. США в гривнях по курсу НБУ станом на 17.03.10 на розрахунковий рахунок Острозької міськрайонної благодійної організації "Острозька академія" № 2911 у РФ АКБ "Форум", , МФО 333863 то норми частини 3 статті 1075 ЦК України містять імперативний припис, згідно якого після розірвання Договору залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами, як наслідок розірвання вказаних договорів.

За умовами частини 1 статті 1075 Цивільного кодексу України клієнт банку вправі у будь-який час ініціювати процедуру розірвання Договору, в порядку статті 188 ГК України та пункту 9.3 договорів банківського рахунку, тобто позивач не дотримав процедуру ініціювання розірвання вказаних договорів банківського рахунку.

А тому, враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Позивачем при зверненні до суду помилково сплачено державне мито в сумі 1126,79 грн., що підверджується платіжним дорученням № 150 від 08.12.09. Оскільки вказаний спір є немайновим, відповідно до ст.3 п."б" Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивачем мало бути сплачено державне мито в сумі 170,00 грн.

Отже, надлишково сплачене державне мито в сумі 956,79 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.43, 47 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Повернути Острозькій місьрайонній благодійній організації "Острозька академія" ((вул.Семінарівська,2, м. Острог, Рівненська обл., ) з Державного бюджету України надлишково сплачене державне мито в сумі 956,79 грн. ОСОБА_3 довідку.

Суддя Гудак А.В.

Повний текст рішення суддею підписано "30" квітня 2010 р.