РІШЕННЯ

"09" вересня 2010 р.Справа № 6/64-1050

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 47500 м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область вул. Гайова, 47

до відповідача №1: ОСОБА_2 районного споживчого товариства 47501 м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область пл. Ринок, 26

відповідача №2: ОСОБА_2 районного споживчого товариства 47500 м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область вул. Збіжева 3, корпус 7 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 міська рада м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область пл. Ринок, 1

про зобов'язання погодити проект відведення земельної ділянки

За участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача №1 ОСОБА_4

відповідача №2 не з'явився

третьої особи не з'явився

Суть справи:

Підприємець ОСОБА_1 звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідача - ОСОБА_2 районного споживчого товариства та третьої особи ОСОБА_3 міської ради про зобов'язання відповідача погодити проект відведення земельної ділянки під будівництво склометалевого павільйону з магазином за адресою: м.Бережани вул. Міцкевича (Збіжева).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відсутність такої згоди не дає йому можливості погодити проект землеустрою.

У відзиві на позов та згідно з пояснення представника ОСОБА_3 РайСТ, відповідач проти заявлених вимог заперечив, посилаючись на їх безпідставність та знаходження ділянки, на яку претендує позивач в користуванні іншої особи - ОСОБА_2 районного споживчого товариства.

Ухвалою суду від 08.07.2010р., до участі в справі в якості відповідача №2 залучено - ОСОБА_2 районного споживчого товариства і розгляд справи розпочати заново.

Розгляд справи, призначений вперше на 08.07.2010 року відкладався до 09.09.2010 року.

Уповноважені представники відповідача №2 та третьої особи, участь яких не визнавалась обовязковою, в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в порядку, передбаченому ст.64,87 ГПК України, пунктом 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 N 75, пунктом 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 та пунктом 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009р. №01-08/530.

Відтак, розгляд справи здійснюється за наявними у справі доказами.

В засіданні позивачу і представнику відповідача №1 розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіо запис судового засідання не проводився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників засідання, з огляду на принципи належності і допустимості доказів у справі, суд встановив наступне:

- рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради від 30.07.1992р. № 210 ОСОБА_1 (позивачу у справі) дозволено тимчасово встановити павільйон магазин на території ринку в м.Бережани по вул. Міцкевича.

На підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.07.1996 року №182, ОСОБА_2 районного споживчого товариства (відповідачу №2) видано Державний акт ІІ ТР №002125 на право постійного користування землею площею 0,41 га у м.Бережани, в т.ч. і згаданою у рішенні виконкому від 30.07.1992р. № 210.

Рішення ради від 31.07.1996 року №182 та Державний акт ІІ ТР №002125 є чинними на час розгляду справи в суді.

Згідно з довідкою ЄДРПОУ, за станом на 28.01.2010р. ОСОБА_2 РайСТ є підприємством споживчої кооперації, самостійною юридичною особою, із датою первинної реєстрації 28.12.1994р..

Листом голови правління ОСОБА_2 РайСТ від 24.09.2003р. №188, адресованим ОСОБА_2 міському голові дано згоду на попередній вибір земельної ділянки на ринку для спорудження павільйону.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради від 02.12.2003р. № 371, ОСОБА_1С дано дозвіл на підготовку документів погодження місце розташування ділянки під будівництво магазину і офісу по вул. Міцкевича в м.Бережани за рахунок земель ринку ОСОБА_2 РайСТ.

У відповіді від 31.03.2004р. № 346 ОСОБА_2 міський голова повідомив позивачку, що для дозволу на відведення ділянки для будівництва вище перелічених обєктів необхідно, серед інших документів, додати згоду землекористувача на вилучення вказаної землі.

Рішенням ради від 21.10.2004р. №567 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 90кв.м. терміном на 5 років для будівництва павільйону з магазином і офісом за рахунок земель ринку ОСОБА_2 РайСТ по вул. Міцкевича в м.Бережани.

Розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА від 23.09.2005р. №486 затверджено Акт вибору земельної ділянки під спорудження павільйону з магазином і офісом підприємця ОСОБА_1 на території ринку ОСОБА_2 РайСТ.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради від 13.10.2005р. №780 погоджено місце розташування названої земельної ділянки та надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 5 років земельної ділянки площею 90кв.м за рахунок земель ринку ОСОБА_2 РайСТ.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради від 22.02.2007р. №256 підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва павільйону з магазином і офісом по вул. Міцкевича в м.Бережани, в т.ч. через непогодження із землекористувачем питання про вилучення земельної ділянки.

Рішенням міської ради від 18.05.2007р. №313 позивачці повторно відмовлено в затверджені проекту землеустрою за відсутності згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки та погодження ним проекту.

ОСОБА_3 РДА від 31.08.2007р. за вих.. № 01-1062/01-13 ОСОБА_1 окрім іншого розяснено, що в своєму зверненні від 24.09.2003р. за №188 ОСОБА_3 РайСТ дало згоду на попередній вибір земельної ділянки на ринку для спорудження павільйону, а не на вилучення вказаної землі.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради від 19.11.2008р. №679 підприємцю ОСОБА_1 вкотре відмовлено у затверджені проекту землеустрою у зв'язку з тим, що по даному питанню вже прийнято рішення. Після чого заявниця звернулась із відповідним позовом до суду.

Згідно з поясненнями позивачки, даними нею в засіданні 09.09.2010р. рішення ОСОБА_3 міської ради від 22.02.2007р. №256, від 18.05.2007р. №313 та від 19.11.2008р. №679 на час розгляду справи ніким не скасовано і не визнано не дійсним. Договір оренди на спірну земельну ділянку станом на 09.09.2010р. з нею не укладався.

02.01.2009р. між нею та Ринком ОСОБА_3 районного споживчого товариства (відповідачем №2) заключено лише договір на утримання торгового місця (кіоску).

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-3,33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, підстави і предмет позову визначаються позивачем.

Однак, не довело належним чином наявності у відповідача №1 обов'язку погодити проект землеустрою.

Так, у відповідності до ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право землекористування охороняється законом (ст. 95 ЗК України). В тому числі шляхом встановлення вичерпного переліку підстав його припинення (ст.141 ЗК України).

Зокрема, припинення права користування можливе за добровільною відмовою землекористувача. У разі її відсутності, вилучення ділянки можливе виключно в судовому порядку (ст.ст143,149 ЗК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7, із наступними змінами).

Особи, зацікавлені у вилученні земельних ділянок, вже наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності повинні отримати від користувачів у встановленій формі письмову згоду на вилучення земельної ділянки (її частини) та погодження проекту землеустрою ст.ст.123,151 ЗК України, ст. 50 Закону України "Про землеустрій", п.9 постанови Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. N 677.

Обов'язку землекористувача надати відповідні згоду (погодження) за зверненням зацікавленої особи, із змісту перелічених норм не випливає.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, землекористувачем спірної земельної ділянки є ОСОБА_2 районного споживчого товариства, а не ОСОБА_3 РайСТ, до якого позивач звернувся із позовною вимогою та з підстав вказаних у позові.

Доказів звернення із такими вимогами (в т.ч. в досудовому порядку) до відповідача №2 позивачем не представлено.

Слід також звернути увагу на те, що термін дії висновків контролюючих органів, які містяться в проекті землеустрою (про погодження якого і йдеться в позові) закінчився до предявлення заяви в суд.

З урахуванням всього викладеного, в задоволені позову з наведених у ньому підстав слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, судові витрати по справі не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1,2,12,4-3,33,34,43,44,49,82-85 ГПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Сторони у справі та третя особа, вправі подати апеляційну скаргу, на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання 13.09.2010р. через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський