ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.10 Справа № 7/237/10

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

За позовом: Приватного підприємства Баядєра, м. Горлівка, Донецька область До відповідача: Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, с. Біленьке, Запорізька область Суддя Кутіщева Н.С.
Представники:

Від позивача ОСОБА_2, дов. б/н від 31.07.2010 р.

Від відповідача не зявився

Заявлено позов про стягнення з відповідача 1405,29 грн., які складаються з 1040,16 грн. основного боргу за договором поставки № 760 від 15.02.2007 р., 20,78 грн. 10% річних, 312,05 грн. штрафу та 32,30 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

Ухвалою суду від 25.10.2010 р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 03.11.2010 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач підтримав заявлені вимоги та обґрунтовує їх ст. ст. 11, 16, 625 Цивільного кодексу України та умовами договору поставки № 760 від 15.02.2007 р.

Ухвала суду на адресу сторін була направлена в установленому законом порядку і в строк.

Відповідач, в судове засідання 03.11.2010 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив чи його представник.

Згідно п. 26.4.7-1 Розяснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких розяснень президії Вищого арбітражного суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Представником позивача надано довідку державного реєстратора відповідно до якої відповідач проживає за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, а відтак відповідач належним чином був сповіщений про час і місце судового засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

За письмовим клопотанням представника позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 03.11.2010 р. оголошенням рішення суду в повному обємі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 760 (надалі договір).

Згідно умов договору, позивач зобовязався передати, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити алкогольну продукцію та товари народного споживання (надалі-товар) на умовах визначених в цьому договорі.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1040,16 грн. що підтверджується видатковими накладними: № 406638 від 29.07.2010 р. (на суму 580,98 грн.), № 407458 від 05.08.2010 р. (на суму 459,18 грн.), копії долучені до матеріалів справи.

Відповідно до підпункту 4.1 договору, розрахунки за товар здійснюються за кожною поставленою партією товару шляхом оплати відповідачем вартості партії товару протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки такої партії.

Однак, відповідач свої обовязки по оплаті, згідно умов договору не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 1040,16 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи в суді відповідач має заборгованість в сумі 1040,16 грн., доказів її погашення не надав, підтвердив наявність цієї суми боргу в акті звірки відповідач (копію акту позивач надав в судовому засіданні і долучено до матеріалів справи), вимога позивача про стягнення 1040,16 грн. основного боргу є обґрунтованою і належить задоволенню.

Як вбачається з п. 7.2.1. договору, сторони передбачили, що відповідач відповідає за несвоєчасну оплату товару додатково сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день погашення боргу, а також 10% річних від суми заборгованості.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно перевіреному в судовому засіданні розрахунку, вимоги позивача про стягнення 20,78 грн. 10 % річних та 32,30 грн. пені підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 20,47 грн. - 10 % річних та 31,59 грн. пені, в решті заявлених до стягнення 10% річних та пені слід відмовити, як необґрунтованих.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 312,05 грн. штрафу за невиконання зобовязань за договором у розмірі 30 %.

Пунктом 7.2.2. договору сторони визначили що, у разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 15 днів з дати її виникнення, відповідач повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі 30% від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено...

З огляду на вищевикладене, вимога позивача про стягнення штрафу в сумі 312,05 грн. обґрунтована і підлягає задоволенню.

Позов слід задовольнити частково.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, в частині задоволених вимог, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (Запорізька область, смт. Біленьке, вул. Космічна, 150, ідентифікацій номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства Баядєра (юридична адреса: 84646, Донецька область, м. Горлівка, вул. Озерянівська, буд. 2; поштова адреса: 69009, м. Запоріжжя, поштове відділення № 9, р/р 6911 в ДОФ АКБ Укрсоцбанк МФО 334011, код 13491057) 1040,16 грн. основного боргу, 20,47 грн. 10% річних, 31,59 грн. пені, 312,05 грн. штрафу, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева