ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" червня 2010 р. Справа № 40/76-10

Заступник голови Господарського суду Харківської області ОСОБА_1

розглянувши заяву (вх. № 194) про відвід судді Хотенця П. В. по справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Росія", с. Чорне

до Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, с. Чорне

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 40/76-10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росія", с. Чорне до Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, с. Чорне про скасування рішення.

14 чеврня 2010 року (вх. № 194) на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява представника відповідача про відвід судді Хотенця П. В. по даній справі. В обґрунтування відводу заявник посилається на те, що суддею Хотенцем П. В. при розгляді даної справи порушено приписи чинного процесуального законодавства, зокрема, порушено провадження у справі з порушенням правил підсудності. Також в обґрунтування заявленого відводу заявник вказує на скасування судом апеляційної інстанції ухвали по даній справі про порушення провадження у справі в частині забезпечення позову та повернення справи після цього на подальший розгляд судді Хотенцю П. В. Крім того, представник відповідача вказує на розгляд суддею Хотенцем П. В. іншої господарської справи за участю тих же сторін. Зазначені обставини викликали у заявника відводу сумнів у неупередженості судді Хотенця П. В. при розгляд даної справи.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, або буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Разом з тим вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом.

Таким чином розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, визначає порядок ведення судового засідання на підставі приписів процесуального закону, вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Процесуальне рішення по справі виноситься судом за результатом надання юридичної оцінки поясненням всіх учасників судового процесу, наявним у справі доказам та з обовязковим співвідношенням їх з вимогами відповідного законодавства.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки судочинство в Україні здійснюється в силу вимог Конституції України виключно судами і делегування функцій судів, привласнення цих функцій іншими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Отже посилання заявника відводу на порушення судом норм процесуального законодавства, як на підставу для відводу судді, не узгоджується з вказаними приписами закону, в звязку з чим не може бути підставою для відводу судді.

Стосовно скасування судом апеляційної інстанції ухвали про порушення провадження у справі в частині забезпечення позову та направлення після цього справи на подальший розгляд судді Хотенцю П. В. слід зазначити наступне.

Із змісту статті 20 ГПК України вбачається, що суддя не може брати участь у розгляді справи в разі скасування рішення чи ухвали, прийнятої за його участю у випадку нового її розгляду. При цьому у зазначеній нормі законодавцем виключено можливість повторного розгляду справи одним і тим же суддею, а під новим розглядом розуміється винесення суддею кінцевого процесуального рішення, яким спір вирішено по суті.

Як свідчать матеріали справи, суддею Хотенцем П. В. не приймалось кінцевих процесуальних рішень по даній справі, а було прийнято ухвалу, якою порушено провадження у справі та забезпечено позов.

Однак у разі скасування апеляційною або касаційною інстанцією ухвал, які не стосуються суті спору (як-от про передачу справи за підсудністю, про забезпечення позову, про зупинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду, окремої ухвали), справу може бути передано у встановленому порядку на розгляд суддів, якими винесено відповідні ухвали. Відповідна правова позиція відображена у Розясненні Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 (з подальшими змінами та доповненнями).

Таким чином, скасування судом апеляційної інстанції ухвали місцевого господарського суду про забезпечення позову не позбавляє в подальшому права суддю, яким винесено відповідну ухвалу про забезпечення позову, розглядати справу по суті спору. Отже зазначена відповідачем обставина не впливає на можливість розгляду суддею Хотенцем П. В. даної справи після скасування ухвали суду про порушення провадження у справі в частині забезпечення позову.

Стосовно розгляду суддею Хотенцем П. В. іншої справи за участю тих же сторін слід зазначити, що розгляд суддею однієї справи не позбавляє права суддю розглядати інші справи за участю тих же сторін з іншим предметом спору, оскільки із змісту статті 20 ГПК України вбачається, що суддя не може брати участь у розгляді справи в разі скасування рішення чи ухвали, прийнятої за його участю у випадку нового її розгляду. Тобто у вказаній процесуальній нормі йдеться про неможливість розгляду однієї й тієї ж справи суддею, у випадку скасування рішення, прийнятого за його участю саме по цій справі. Отже зазначена обставина не впливає на можливість розгляду суддею Хотенцем П. В. інших справ з іншим предметом спору та за участю тих же сторін, і не є підставою для його відводу.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Хотенця П. В. по справі № 40/76-10 відсутні, в звязку з чим в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи складність справи, вважаю за необхідне для повного та обєктивного вирішення спору та постановленні на цій основі законного та обґрунтованого судового рішення, призначити колегіальний розгляд даної справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4-6, 20, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 194) про відвід судді Хотенця П. В. по справі № 40/76-10 відмовити.

Для розгляду справи 40/76-10 призначити судову колегію у складі: головуючий суддя Хотенець П. В., судді Бринцев О. В. та Суярко Т. Д.

Заступник голови Господарського суду

Харківської області ОСОБА_1