ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" березня 2010 р. Справа № 7/25

За позовом закритого акціонерного товариства «Південбудтранс»

до відповідача «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»в особі Представництва «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»

- про стягнення 3720209,5 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків річних, пені та збитків

Суддя Маціщук А.В.

За участю представників сторін :

від поз.- адв.ОСОБА_2 /пост.дов-сть № 1 від 04.01.2010 р., свід-во про право на заняття адвокатською діяльністю № 683 від 29.09.2009 р./

від відп.- адв.ОСОБА_3/пост.дов-сть б/№ від 18.01.2010 р., свід-во про право на заняття адвокатською діяльністю № 549 від 18.04.2007 р./, пред-к ОСОБА_4В./пост.дов.б/№ від 18.01.2010 р./

Позивач закрите акціонерне товариство «Південбудтранс» у позовній заяві просить стягнути з відповідача «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»в особі Представництва «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»1059226,56 грн. заборгованності по розрахункам за виконані послуги з перевезення вантажів за договором КС/485/09 від 27.05.2009 р., 220836,36 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків річних та пені за прострочення цієї суми боргу; 700000 грн. боргу, який виник внаслідок одностороннього зняття коштів з обсягу виконаних робіт, 117805,58 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків річних та пені за прострочення суми боргу 700000 грн.; 1297105 грн. збитків внаслідок невиконання відповідачем умов договору. Просить також стягнути з відповідача судові витрати, в т.ч.-витрати на державне мито 25000 грн., 236 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 300000 грн. витрат на оплату послуг адвоката, включивши ці суми до суми позову 3720209,5 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про такі обставини. Сторонами ШТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.Ш та ЗАТ «Південбудтранс»27.05.2009 р. укладений договір КС/485/09 на перевезення вантажів, за умовами якого позивач ЗАТ «Південбудтранс»зобовязаний перевозити вантажі на обєктах замовника/відповідача автомобілями самоскидами. Ціна таких послуг встановлена договором. Позивач стверджує, що свої зобовязання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, забезпечив безперебійність роботи техніки з врахуванням виробничих потреб відповідача. Проте відповідачем порушені умови розділу 3 п.3.1 договору щодо своєчасного виконання оплати, і заборгованість, підтверджена підписаними сторонами актами становить 1 059 226,55 грн. Заборгованність позивач просить стягнути з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені за період прострочення 14.07.2009 р. по 31.12.2009 р.

Також позивач стверджує, що обєми виконаних ним робіт підтверджені товарно-транспортними накладними, але відповідачем з надуманих причин не підписані акти виконаних робіт за червень-листопад 2009 року, внаслідок чого позивач в незаконний спосіб позбавлений можливості отримати зароблені кошти у сумі 700 000,04 грн. Цю суму боргу позивач просить стягнути з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені за період прострочення розрахунків з 01.07.2009 р. по 31.12.2009 р.

Вимогу про стягнення збитків позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем умов п.2.3.4 договору КС/485/09 від 27.05.2009 р., поскільки відповідач/замовник не забезпечив зайнятість транспортних засобів позивача/виконавця протягом восьми годин на добу при шестиденному робочому тижні. Збитки в сумі 1297105,00 грн. позивач обрахував як упущену вигоду.

01.02.2010 р. позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог на суму 331353,72 грн. збитків.

09.03.2010 р. позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»в особі Представництва «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.»1059226,56 грн. заборгованності по розрахункам за виконані послуги з перевезення вантажів за договором КС/485/09 від 27.05.2009 р., 81654,02 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 25924,45 грн. відсотків річних та 177839,73 грн. пені за прострочення цієї суми боргу з 14.07.2009 р. по 28.02.2010 р.(за актами від 09.07.2009 р., від 10.08.2009 р., 04.09.2009 р., 05.10.2009 р., від 05.11.2009 р. та від 30.11.2009 р.); 700000,04 грн. боргу, який виник внаслідок одностороннього зняття коштів з обсягу виконаних робіт, 37131,94 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 11484,04 грн. відсотків річних за прострочення оплати з 14.07.2009 р. по 05.03.2010 р. та 77254,71 грн. пені за прострочення оплати з 01.07.2009 р. по 28.02.2010 р.; 1297105 грн. збитків як упущеної вигоди внаслідок невиконання відповідачем умов договору. Всього просить стягнути 3430212,00 грн.

Просить також стягнути з відповідача судові витрати, в т.ч.- витрати на державне мито, витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу і 300000 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Пояснив, що помилково суми судових витрат включені до суми позову при формулюванні позовної вимоги у позовній заяві.

11.03.2010 р. позивач подав письмову заяву, відповідно до якої просить суд не брати до уваги заяву про збільшення позовних вимог від 25.01.2010 р. і розглянути по суті позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.03.2010 р./а.с.102 у т.3/.

Така заява позивача відповідає нормам ч.4 ст.22 ГПК України і приймається судом до розгляду по суті.

Відповідач позовні вимоги визнав частково - в сумі боргу 1059226,55 грн. Просить суд розстрочити стягнення цієї суми боргу на 24 місяці рівними платежами по 44134,44 грн., посилаючись на складний фінансовий стан підприємства внаслідок загальної фінансової кризи та неналежного виконання розрахунків з ним Державною службою автомобільних доріг (Укравтодору). Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти надання розстрочки стягнення боргу, посилаючись на понесені видатки та пояснюючи, що в умовах фінансової кризи таке розстрочення буде мати негативні наслідки для його підприємства.

Відповідач заперечує проти стягнення пені, зазначивши про відсутність у договорі умови про відповідальність у вигляді пені. Тому згідно з нормами ст.ст.546, 547 ЦК України правочин щодо забезпечення зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Заперечує наявність боргу 700000,04 грн., поскільки вважає, що ця сума є знижкою, обумовленою у мировій угоді, підписаній сторонами і затвердженій ухвалою господарського суду від 27 травня 2009 року у справі № 15/76.

Вважає, що вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є невірними, поскільки виконані позивачем нарахування не відповідають правовій позиції ВСУ при вирішенні судових справ. Докладних пояснень щодо застосування правової позиції ВСУ в даному випадку не виклав.

Відповідач заперечує проти стягнення 1297105 грн. збитків як упущеної вигоди позивача, поскільки вважає недоведеним факт простою автомашин та фактичне понесення позивачем витрат. Посилається при цьому на умови п.1.5 договору, де зазначено, що обєми робіт визначаються за заявками замовника, які подаються виконавцю по мірі необхідності. Крім того, пояснює простої погодними умовами, коли покладання дорожнього покриття було неможливим.

Заперечує проти покладення на відповідача судових витрат в частині оплати послуг адвоката, поскільки вважає цю суму безпідставно завищеною та непідтвердженою.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив слідуюче.

27.05.2009 р. Представництвом ШТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.Ш та ЗАТ «Південбудтранс»укладений договір КС/485/09 від 27.05.2009 р. на перевезення вантажів, за умовами якого виконавець ЗАТ «Південбудтранс»зобовязаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги з перевезення вантажів власним автотранспортом для забезпечення виробничих потреб замовника «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.». Для виконання послуг згідно з п.1.2 договору позивачем надані самоскиди автомобілі КАМАЗ-6520 вантажопідйомністю 25 т в кількості 12 штук і КАМАЗ-5511 вантажопідйомністю 14 т в кількості 18 штук.

01.11.2009 р. сторони змінили цю умову договору шляхом укладання додаткової угоди № 2, відповідно до якою погодили надання 18 автомобілів КАМАЗ-5511 вантажопідйомністю 14 т.

Строк дії договору був визначений до 31 жовтня 2009 року за додатковою угодою № 1 і погоджений сторонами до 30 листопада 2009 року за додатковою угодою № 2.

Ціна визначена як 0,60 грн./км без врахування ПДВ за перевезення однієї тонни щебеню, піску, глини та фрезового матеріалу за умовами п.1.3 а, де зазначено, що така розцінка є фіксованою і не може бути змінена протягом строку дії договору. Згідно з п.1.3 б оплата роботи автомобілів, що працюють на перевезенні щебеню, піску, глини та фрезового матеріалу на відстань до 10 км оплачуються погодинно із розрахунку КАМАЗ-6520 210 грн./година і КАМАЗ-5511 160 грн./година без врахування ПДВ. Питання простою мають погоджуватись із замовником.

Замовник/відповідач згідно з п.2.3.4. зобовязаний забезпечити зайнятість автотрнспорту виконавця/позивача не менше 8 годин на добу при шести денному робочому тижні.

Згідно з п.2.3.3 оплату замовник/відповідач зобовязаний виконувати щомісяця за узгодженими у п.1.3 договору тарифами і зобовязаний щоденно оформляти товаротранспортні накладні. Згідно з розд.3 договору замовник зобовязаний виконувати розрахунки з виконавцем шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця у 5ти денний термін з моменту узгодження сторонами розрахунків на підставі актів наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що виконавець/позивач щомісяця відправляв на адресу замовника/відповідача цінним листом з описом вкладеного рахунки та акти наданих послуг разом із супровідним листом /а.с.14-17, 69-72, 115-118, 166-169, 218-220, 259-261 у т.1/.

Так, за період з червня по жовтень 2009 року позивачем надіслано такі рахунки на оплату фактично наданих послуг № 393 від 09.07.2009 р. на суму 923 890,3 грн., № 468 від 06.08.2009 р. на суму 1 372 034,89 грн., № 530 від 02.09.2009 р. на суму 1 315 235,84 грн., № 616 від 05.10.2009 р. на суму 1 184 406,07 грн., № 683 від 05.11.2009 р. на суму 438 931,07 грн., № 745 від 30.11.2009 р. на суму 594 215,3 грн., які виписані на підставі складених позивачем актів про надані послуги від 09.07.2009 р. на суму 923 890,29 грн., від 06.08.2009 р. на суму 1 372 034,89 грн., від 02.09.2009 року на суму 1 315 235,84 грн., від 05.10.2009 року на суму 1 184 406,07 грн., від 05.11.2009 року на суму 438 931,07 грн., від 30.11.2009 року на суму 594 215,3 грн., а всього - на суму 5 828 713,47 гривень.

Відповідачем протягом дії договору КС/485/09 від 27.05.2009 р. акти були підписані за корегованими ним в односторонньому порядку сумами. Так, підписані акти наданих послуг від 09.07.2009 р. - на суму 785 306,75 грн., від 10.08.2009 р. - на суму 1166229,66 грн., від 04.09.2009 р. - на суму 1 117 950,46 грн., від 05.10.2009 р. - на суму 1026080,18 грн., від 05.11.2009 р. - на суму 438 931,07 грн., від 30.11.2009 р. - на суму 594215,3 грн., всього - на суму 5 128 713,43 гривень.

Вартість фактично наданих послуг за актами, які відповідач відмовився підписувати, визначена позивачем за даними товарно-транспортних накладних з урахуванням ціни за п.1.3 договору. Правильність обрахованих сум підтверджена наданим позивачем звітом незалежної аудиторської фірми «НВ-Аудит»від 23 лютого 2010 року /а.с.8-17 у т.3/, який виконаний з метою визначення відповідності вартості транспортних послуг, зафіксованих в первинних документах (товарно-транспортних накладних за 2009 рік, табелях використання робочого часу, локальних та зведених реєстрах наданих автопослуг).

Різниця в сумі 700000,04 грн. не оспорюється відповідачем. Відповідач вважає, що сума 700000,04 грн. не підлягає до оплати, поскільки є знижкою, погодженою сторонами у мировій угоді, затвердженій господарським судом ухвалою від 27 травня 2009 року у справі № 15/76. Такі доводи відповідача суперечать умовам договору КС/485/09 від 27.05.2009 р. і, відповідно, - нормам закону.

Відповідно до норм ст.ст.632,909,916 ЦК України та ст.307 ГК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Умови договору КС/485/09 від 27.05.2009 р. стосовно ціни погоджені сторонами, і у п.1.3 зазначено, що розцінки є фіксованими і не можуть бути змінені протягом дії договору.

Доводи позивача про те, що обумовлена мировою угодою знижка вже закладена в цінах/розцінках, погоджених сторонами за п.1.3 договору КС/485/09 від 27.05.2009 р., узгоджується із вищенаведеним.

Доводи відповідача про те, що позивач погодився із визначеною відповідачем сумою, поскільки підписав акти, - не заслуговують на увагу. Підписання позивачем актів в редакції відповідача (на менші суми) підтверджує фактичне надання послуг на суму 5 128 713,42 грн., однак не свідчить про відмову позивача від одержання 700000,04 грн., враховуючи, крім іншого, умову п.3.2 договору про те, що єдиною підставою для платежів є акт наданих послуг, підписаний сторонами.

Таким чином, сума 700000,04 грн. є заборгованністю відповідача, яка підлягає стягненню згідно зі ст.ст.526,530,632,909,916 ЦК України і ст.ст.193,306,307 ГК України. Нарахування 77254,71 грн. пені за несвоєчасну оплату цієї суми не грунтується на умовах договору, тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.625 ЦК України заборгованність підлягає сплаті із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми за весь час прострочення. За наведених обставин є підставним і підлягають задоволенню вимоги про стягнення 37131,94 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з липня 2009 року по січень 2010 року, та 11484,04 грн. відсотків річних, обрахованих позивачем за період прострочення з 14.07.2009 р. по 05.03.2010 р., - за обгрунтованими розрахунками позивача на арк.4 у т.3. Періоди прострочення позивач правомірно визначив протягом 5-ти днів з дати, коли акт наданих послуг мав бути підписаний, однак не був підписаний відповідачем.

Відповідач на час вирішення спору в суді не оплатив вартість наданих послуг на загальну суму 1 059 226,55 грн., яка підтверджена актами про прийняті послуги від 09.07.2009 р., від 10.08.2009 р., 04.09.2009 р., 05.10.2009 р., 05.11.2009 р. та від 30.11.2009 р. Тому позовна вимога про стягнення 1 059 226,55 грн. заборгованності є підставною і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.526,530,909,916 ЦК України і ст.ст.193,306,307 ГК України.

Поскільки прострочення оплати 1 059 226,55 грн. має місце, позовні вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних підлягають задоволенню згідно зі ст.625 ЦК України у сумах відповідно 81654,02 грн. та 25924,45 грн., обрахованих за період прострочення з 14.07.09 р. по 28.02.2010 р. з урахуванням збільшення боргу по мірі надання послуг за обгрунтованим розрахунком позивача на арк.5 у т.3.

Позовна вимога про стягнення 177839,73 грн. пені з цієї суми боргу не підлягає задоволенню, поскільки відповідальність у вигляді пені не передбачена договором сторін.

Вимога позивача про стягнення збитків як упущеної вигоди в сумі 1297105 грн. обрахована як втрачений середній доход за 244 дні простою автомобілів за державними номерами 97-56, 97-61, 97-41 та 430 днів простою автомобілів за державними номерами 24-78, 16-46,77-63. Таке обрахування розміру збитків грунтується на умовах договору, зокрема п.1.3 та 2.3.4. Так, відповідно до п.2.3.4 договору № КС/485/09 замовник зобовязаний забезпечити зайнятість автотранспорту виконавця не менше 8 годин на добу при шестиденному робочому тижні. Ця умова договору не суперечить умовам п.1.5 і п.2.3.1, на які посилається відповідач в обгрунтування своїх заперечень, - необхідність замовника у послугах виконавця має узгоджуватись із мінімальною нормою забезпечення зайнятості автотранспорту, погодженою сторонами за умовами договору.

Позивач/виконавець свої обовязки відповідно до умов розділу 2 договору виконував, що не заперечив відповідач, - забезпечував безперебійність роботи техніки з врахуванням виробничих потреб замовника, забезпечував подачу автомобілів в належному стані у визначеному замовником місці з 7 до 19 години тощо. Акти наданих послуг відповідачем/замовником підписані без зауважень щодо виконання позивачем його зобовязань, обумовлених договором.

Факт простою автомобілів підтверджений актами про простій автомобілів, які підписані водіями і бригадиром позивача з відміткою про відмову від підпису майстра ШТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.Ш/а.с.18-91 у т.3/. Відповідач не заперечує факт простою автомобілів і надав суду витяги з журналів робіт на будмайданчиках, де містяться відмітки про призупинення робіт /а.с.107-126 у т.3/.

Про невиконання умов договору щодо забезпечення зайнятості автотранспорту товариство «Південбудтранс»повідомляло відповідача листом № 450 від 12.06.2009 р. /а.с.294-295 у т.1/. У листі-відповіді № КС/ЕS/11/4479/09 від 19.06.2009 р. відповідач посилається на несприятливі погодні умови /а.с.298 у т.1/. Відповідач вважає, що погодні умови та умови навколишнього середовища не дозволяли забезпечити роботою автомобілів позивача, і такі обставини є обєктивними, про що зазначає у відзиві. Такі заперечення відповідача нічим не підтверджені. Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що наданий ним автотранспорт не призначений для влаштування насипів на узбіччя та покладання асфальту, порядок оплати визначений умовами договору за години роботи, і такі пояснення підтверджені умовами договору. Разом з тим, за умовами розд.5 договору сторони не несуть відповідальності за невиконання зобовязань, якщо це невиконання було наслідком дії обставин непереборної сили (пожежа, стихія тощо). Відповідач не довів наявність таких обставин з урахуванням умов п.5.1-5.2 договору, тоді як позивачем надана суду довідка Рівненського обласного центру з гідрометеорології № 01-15/94 від 10.03.2010 р. про те, що за даними репрезентативної до території Дубенського району Рівненської області метеостанції Дубно впродовж червня-жовтня 2009 року стихійних гідрометеорологічних явищ не спостерігалось /а.с.99 у т.3/.

Таким чином, відповідач порушив умови договору щодо забезпечення зайнятості автотранспорту виконавця за погодженою сторонами нормою, наслідком чого є неодержання позивачем доходу /упущена вигода/.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Норми ст.611 ЦК України визначають правові наслідки, встановлені договором або законом, у разі порушення зобов'язання, зокрема - відшкодування збитків.

Відповідно до норм ст.ст.217-218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст.22,623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору у повному обсязі завдані порушенням збитки.

Під збитками відповідно до ст.22 ЦК України та ст.ст.224-225 ГК України розуміють, зокрема, не одержані доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (упущена вигода).

За наведених обставин позовна вимога про стягнення 1297105 грн. збитків є доведеною позивачем з урахуванням норм ст.ст.33-34 ГК України і підлягає задоволенню.

Судові витрати /витрати на сплату державного мита, інформаційно-технічної послуги по забезпеченню судового процесу та витрати позивача на оплату послуг адвоката/ покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 300000 грн. підтверджені договором № 17/07/09 від 17.07.2009 р. про надання юридичних послуг, свідоцтвом ОСОБА_2 про право на заняття адвокатською діяльністю № 683, виданим 29.09.2009 р., актом про надані юридичні послуги /оригінали оглянуті в судовому засіданні, копії на арк.92-95, 105-106 у т.3/ та пл.дорученням № 56 від 25.01.2010 р./а.с.96 в т.3/. При цьому суд звертає увагу, що вартість послуг адвоката обрахована з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», про що суду надані письмові пояснення /а.с.103-104 у т.3/. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача про те, що витрати на оплату послуг адвоката є непідтвердженими і неспіврозмірними.

Клопотання відповідача про стягнення суми боргу 1 059 226,55 грн. із розстроченням на 24 місяці рівними платежами по 44134,44 грн. з посиланням на складний фінансовий стан підприємства внаслідок загальної фінансової кризи та неналежного виконання розрахунків з ним Державною службою автомобільних доріг (Укравтодору) не задовільняється судом з урахуванням такого. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Позивач не може нести негативні наслідки через те, що зобов'язання іншої особи за іншим договором не було виконане належним чином. Затримка у виконанні рішення безумовно буде мати негативні наслідки для підприємства позивача.

Керуючись ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково. Стягнути з відповідача «ТОДІНІ ОСОБА_5П.А.» в особі Представництва «ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_1П.А.» на користь закритого акціонерного товариства «Південбудтранс» 1759226,6 грн. заборгованності, 118785,96 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 37408,49 грн. відсотків річних, 1297105 грн. збитків, 277931,43 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 23624,12 грн. витрат на державне мито і 218,64 грн. витрат на оплату інформаційно-технічної послуги. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у позові в частині стягнення 255094,44 грн. пені.

Суддя Маціщук А. В.

Повний текст рішення підписаний 17.03.2010 р.