ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2010 р. Справа № 10/4.

За позовом Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Чернівці

до малого приватного підприємства Європа Плюс, м. Чернівці

про стягнення штрафу та пені в сумі 13600,00 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Від позивача ОСОБА_1, дов. від 02.02.2010 р. № 01-25/234

Від відповідача ОСОБА_2, дов № 41/10 від 17.05.2010 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в сумі 6800,00 грн. та нарахованої за його несплату пені в сумі 6800,00 грн., а всього просить стягнути 13600 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що розглянувши справу про порушення відповідачем законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, адміністративна колегія Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановила в діях останнього склад порушення, передбаченого ч. 3 ст. 10 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та ст.ст. 1, 8 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції, у вигляді вчинення дій у конкуренції, що суперечать чесним звичаям у підприємницькій діяльності і полягають у неправомірному досягненні переваг у конкуренції шляхом повідомлення споживачам послуг неповних та неточних відомостей про підприємця ОСОБА_3 і створення останньому штучних перешкод в інформуванні споживачів про свою діяльність, які здатні викликати змішування відносно діяльності підприємця та відповідача, а також можуть ввести в оману щодо характеру та способу надання платних послуг з перекладу. За вказане порушення, зазначається у позові, на підставі ст. 21 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції рішенням адміністративної колегії Чернівецького обласного відділення АМК України до відповідача застосовано штраф у розмірі 6800 грн., однак в установлений законодавством строк штраф відповідачем не сплачено, за що згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції йому нараховано пеню в сумі 6800 грн.

Відповідач надав письмові заперечення і пояснення, в яких позов не визнав з тих підстав, що відповідач не надає послуги перекладання, такі послуги надає приватний підприємець ОСОБА_4, яка одночасно є засновником підприємства Європа Плюс і орендує в останнього приміщення для підприємницької діяльності, підприємець ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність з надання перекладів незаконно, оскільки не переоформив своє житлове помешкання під приміщення для здійснення комерційної діяльності і не мав права розміщати належну йому рекламу за адресою вул. Кафедральна, 12/5 у м. Чернівці, доказів учинення відповідачем дій, що призводять до недобросовісної конкуренції, немає, перевірка заяви ОСОБА_3 проведена позивачем неналежним чином, рішенням про накладення штрафу прийнято з грубими порушеннями чинного законодавства, за відсутності представника відповідача та без зясування дійсних обставин справи.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, представник відповідача позов не визнав посилаючись на викладене у запереченнях і письмових поясненнях, при прийнятті рішення не на користь відповідача просив взяти до уваги поганий стан здоровя засновника підприємства ОСОБА_4 і дуже незначний обсяг надходжень від підприємницької діяльності підприємства та, за можливості, розстрочити виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

У звязку із зверненням приватного підприємця ОСОБА_3 із заявою про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції з боку малого приватного підприємства Європа Плюс Чернівецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проведено відповідне розслідування і встановлено в діях відповідача порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке виразилося у неправомірному досягненні переваг у конкуренції шляхом повідомлення споживачам послуг неповних та неточних відомостей про підприємця ОСОБА_3, створенні йому штучних перешкод в інформуванні споживачів (громадян) про свою діяльність, які здатні викликати змішування відносно діяльності підприємства і приватного підприємця, а також можуть ввести в оману громадськість щодо характеру та способу надання платних послуг перекладу з іноземних мов, що є порушенням, передбаченим ч. 3 ст. 10 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та ст.ст. 1, 8 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції (а.с. 41-68).

За вказане порушення на підставі ст. 14 Закону України Про Антимонопольний комітет України, ст.ст. 21, 30 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції, ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції рішенням адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.03.2009 р. № 4 на мале приватне підприємство Європа Плюс накладено штраф у розмірі 6800 грн. (а.с. 5-8).

Наявними у справі доказами засвідчується отримання відповідачем вказаного рішення позивача, а також нагадування останнього від 27.05.2009 р. № 01-24/882 про сплату штрафу (а.с. 9-12).

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, штраф відповідачем не було сплачено протягом 213 днів, у звязку з чим відповідно до законодавства відповідачеві було нараховано пеню за прострочення сплати штрафу в розмірі 6800 грн.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності, забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин визначає Закону України Про захист економічної конкуренції. Цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із субєктами господарювання; субєктів господарювання з іншими субєктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у звязку з економічною конкуренцією

Правові засади захисту субєктів господарювання і споживачів від недобросовісної конкуренції визначає Закон України Про захист від недобросовісної конкуренції від 7 червня 1996 року № 236/96-ВР.

Згідно ст. 1 цього Закону недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2 - 4 цього Закону.

Відносини, повязані захистом від недобросовісної конкуренції, регулюються цим Законом, Законом України Про захист економічної конкуренції, Законом України Про Антимонопольний комітет України, Паризькою конвенцією про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної ОСОБА_1 України(ст. 3 Закону № 236/96-ВР).

Відповідно до ст. 8 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції недобросовісною конкуренцією є дискредитація субєкта господарювання, тобто поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, повязаних з особою чи діяльністю субєкта господарювання, у тому числі щодо його товарів, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації субєкта господарювання.

Згідно ст.10 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, яка набула чинності для України 25 грудня 1991 р., актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах.

Зокрема підлягають забороні:

1. Всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента;

2. Неправильні ствердження при існуванні комерційної діяльності, що здатні дискредитувати підприємство, продукти чи промислову або торговельну діяльність конкурента;

3. Вказівки чи ствердження, використання яких при здійсненні комерційної діяльності може ввести громадськість в оману щодо характеру, способу виготовлення, властивостей, придатності до застосування чи кількості товарів.

Статтею 20 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції встановлено, що вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Законом.

Згідно ст. 21 зазначеного Закону вчинення субєктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до пяти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) субєкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений частиною першою цієї статті, накладається у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції

З урахуванням відповідних положень ст. 52 зазначеного Закону рішення про накладення штрафів у розмірах понад одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

Судовим розглядом справи суд встановив, що позивач у ході розгляду справи № 03/35 установив у діях відповідача порушення, передбачене ч. 3 ст. 10 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та ст.ст. 1, 8 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції, відтак правомірно в межах своєї компетенції та з дотриманням встановленого порядку наклав на нього штраф у розмірі 6800 грн. рішенням від 26.03.2009 р. № 4.

Статтею 56 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 цієї статті Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (ч. 8 ст. 56).

Частиною 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Оскільки відповідач не сплатив накладений на нього штраф у двомісячний строк, позивачем правомірно нараховано пеню за прострочення сплати штрафу з розрахунку 1,5% від суми штрафу 6800 грн. за період з 02.06.2009 р. по 31.12.2009 р. за 213 днів, обмеживши суму пені розміром застосованого штрафу 6800 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, що насправді МПП Європа плюс не вчиняло зазначених в рішенні адміністративної колегії ЧОТВ АМК України від 26.03.2009 р. № 4 дій недобросовісної конкуренції, що це рішення прийнято позивачем з порушенням чинного законодавства, а підприємець ОСОБА_3 не мав права здійснювати підприємницьку діяльність за адресою м. Чернівці, вул. Кафедральна, 12/5, тому не підлягав відповідному захисту, а також інші доводи відповідача, спрямовані на спростування рішення адміністративної колегії.

Статтею 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України встановлено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обовязковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Таку ж норму стосовно обовязковості рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень містить й частина друга статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України визначено статтею 59 зазначеного Закону, однак рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.03.2009 р. № 4 по справі № 03/35 про застосування штрафу до позивача в сумі 6800 грн. за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції у встановленому порядку не скасовано та не визнано недійсним.

За таких обставин з урахуванням наведених приписів статті 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України та статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, з огляду на предмет доказування у справі про стягнення штрафу за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції у суду відсутні підстави для переоцінки змісту рішення адміністративної колегії ЧОТВ АМК України, яке не визнано недійсним (не скасовано) в установленому порядку.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, беручи до уваги причини, на які посилається відповідач в обгрунтування свого клопотання важкий стан здоровя засновника підприємства ОСОБА_4 (а.с. 102-106) і незначний обсяг виручки від наданих підприємством послуг (а.с. 125-126), враховуючи думку представника позивача, який проти розстрочення рішення не заперечував, у межах наданих ст. 83 ГПК України повноважень суд з метою забезпечення належного виконання рішення вирішив розстрочити виконання рішення в частині стягнення штрафу та пені на 18 місяців.

Також з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 49, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з малого приватного підприємства Європа Плюс (м. Чернівці, вул. Кафедральна, 12, офіс 2, розрахунковий рахунок № 260041170 у ВАТ Райффайзен банк Аваль, ) до Державного бюджету України:

- 13600 грн. штрафу та пені за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції (стягувач Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Чернівці, вул. Маяковського, 33, код 21423905, одержувач державний бюджет, ВДК м. Чернівці, ОКПО 23246436, рахунок 0002 ГУДК у Чернівецькій області, МФО 856135), розстрочивши виконання рішення в цій частині на вісімнадцять місяців, стягуючи щомісячно рівними частками;

- 136 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (стягувач Державна податкова інспекція у м. Чернівці, м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 200-А).

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

За згодою учасників спору в судовому засіданні 18.5.2010 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 19.05.2010 р.

Суддя Т.І.Ковальчук