ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" травня 2010 р. Справа № 20/12

Суддя Василишин А.Р. розглянувши скаргу скаржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нокіан Шина»

на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області по справі № 20/12

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нокіан Шина»

Боржник: підприємець ОСОБА_1

Орган виконання судового рішення: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції

Орган виконання: Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нокіан Шина»

до відповідача підприємця ОСОБА_1

про стягнення в сумі 491 352 грн. 00 коп..

за участю представників:

стягувача (скаржника): ОСОБА_2 (дов. № 15-03-2010/01 від 15.03.2010р.);

боржника: не зявився;

органу виконання судових рішень: ОСОБА_3 (дов. № 4048 від 11.05.2010р.); ОСОБА_4 (дов. № 4049/10 від 11.05.2010р.).

органу виконання: ОСОБА_3 (дов. № 02-11-18/57 від 11.05.2010р.).

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нокіан Шина»(надалі Стягувач) звернулося до господарського суду Рівненської області зі скаргою (том 2, а.с. 16-22), в якій, з підстав вказаних у даній скарзі, просить суд: визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (надалі Орган виконання 1) у процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 20/12 виданого 6 березня 2009 року господарським судом Рівненської області про стягнення з підприємця ОСОБА_1 (надалі Боржник) на користь Стягувача заборгованості, пені, збитків від інфляції, трьох процентів річних, збитків, держмита та інформаційних послуг; визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області (надалі Орган виконання 2) в звязку з порушенням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження». Представник Стягувача в судовому засіданні підтримав вимоги скарги у повному обсязі.

Представники Органу виконання 1 та Органу виконання 2 заперечили проти скарги з підстав вказаних у запереченні на скаргу (том 2, а.с. 61-65); клопотанні на скаргу (том 2, а.с. 108).

В судовому засіданні представником Стягувача подано клопотання (том 2, а.с. 124) про направлення запиту у банківські установи щодо: надання інформації про рух коштів Боржника на розрахункових рахунках; виконання банківськими установами постанов державного виконавця про арешт коштів Боржника. Судом відхилено дане клопотання Стягувача, оскільки: Закон України «Про виконавче провадження»не ставить в залежність виконавчу дію щодо накладення арешту на рахунки боржника від наявності чи відсутності руху коштів на його банківських рахунках; відповідь, надана банківськими установами з цього приводу не впливає на розгляд даної скарги по суті.

Боржник в судове засідання не зявився. Боржник про дату, час та місце розгляду скарги належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (том 2, а.с. 114).

Згідно частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України: скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки неявка боржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, господарський суд Рівненської області вважає можливим розгляд скарги за відсутності Боржника за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників Стягувача, Органу виконання 1 та Органу виконання 2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та давши їм належну оцінку, господарський суд Рівненської області прийшов до висновку, що: скарга в частині визнання незаконною бездіяльності Орган виконання 1 у процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 20/12 виданого 6 березня 2009 року господарським судом Рівненської області про стягнення з Боржника на користь Стягувача заборгованості, пені, збитків від інфляції, трьох процентів річних, збитків, держмита та інформаційних послуг підлягає припиненню на підставі пункту 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України; в задоволенні скарги в частині визнання незаконною бездіяльності Орган виконання 2 в звязку з порушенням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»слід відмовити. При цьому господарський суд виходив з такого.

Щодо скарга в частині визнання незаконною бездіяльності Орган виконання 1.

Стягувач просить суд визнати незаконною бездіяльність Орган виконання 1 у процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 20/12 виданого 6 березня 2009 року господарським судом Рівненської області про стягнення з Боржника на користь Стягувача заборгованості, пені, збитків від інфляції, трьох процентів річних, збитків, держмита та інформаційних послуг.

Водночас, 25 травня 2010 року в господарський суд надійшла постанова № 19/02/1/10 від 15 квітня 2010 року (том 2, а.с. 118-123) Головного управління юстиції у Рівненській області про перевірку виконавчого провадження при розгляді скарги Стягувача на бездіяльність державного виконавця Органу виконання 1 при виконанні наказу господарського суду Рівненської області № 15/128 від 6 січня 2009 року та наказу № 20/12 виданого 6 березня 2009 року.

В пункті 2 резолютивної частини даної постанови визнано дії державного виконавця Органу виконання 1 такими, які вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема статтей 5, 24, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 4 резолютивної частини даної постанови попереджено державного виконавця Органу виконання 1 про необхідність сумлінного використання наданих Законом прав та повноважень з метою недопущення порушення прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження.

Як вбачається з даної постанови, скарга Стягувача (аналогічну якій Стягувач подав господарському суду) розглянута Головним управлінням юстиції у Рівненській області і задоволена.

Згідно частини 1 статті 85 Закону України «Про виконавче провадження»: у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

Згідно частини 4 статті 85 Закону України «Про виконавче провадження»: скарга, подана у виконавчому провадженні до начальника органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, розглядається у 10-денний строк; за наслідками розгляду скарги начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про задоволення чи відмову в задоволенні скарги, яка у 10-денний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду; скарги, подані без додержання вимог, викладених у частині третій цієї статті, розглядаються начальником органу державної виконавчої служби, у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Таким чином, на момент розгляду господарським судом Рівненської області скарги (том 2, а.с. 16-22) існує постанова (рішення) Головного управлінням юстиції у Рівненській області (органу, який в межах своєї компетенції розглядає скарги на дії та бездіяльність підпорядкованих йому відділів державної виконавчої служби), якою задоволено аналогічну скаргу Стягувача.

З огляду на вищевказане, Стягувач по суті просить повторно визнати бездіяльність Органу виконання 1.

Враховуючи факт того, що на момент розгляду скарги господарським судом є постанова Головного управлінням юстиції у Рівненській області якою останнє в межах своєї компетенції задовольнило скаргу Стягувача господарський суд приходить до висновку, що провадження по розгляду скарги Стягувача в частині визнати незаконною бездіяльності Орган виконання 1 у процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 20/12 виданого 6 березня 2009 року господарським судом Рівненської області слід припинити на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо скарга в частині визнання незаконною бездіяльності Орган виконання 2.

Стягувач просить суд визнання незаконною бездіяльність Орган виконання 2 в звязку з порушенням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України: скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Водночас, як зазначає у клопотанні (том 2, а.с. 108) Орган виконання 2, та з чим погоджується господарський суд на виконанні в Органі виконання 2 виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Рівненської області по справі № 20/12 від 6 березня 2009 року не перебувало. Відповідно, апріорі, Органом виконання 2 не могли виконуватися дії щодо виконання рішення суду по справі № 20/12.

З огляду на вищевказане, з урахуванням частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приходить до висновку, що органом виконання, дії чи бездіяльність якого можна оскаржити до господарського суду, є орган Державної виконавчої служби, який безпосередньо виконує рішення, ухвалу чи постанову господарського суду.

Враховуючи усе вищевказане, та те що рішення суду (наказу господарського суду Рівненської області по справі № 20/12 від 6 березня 2009 року) не перебувало безпосередньо на виконанні в Органі виконання 2 господарський суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Крім того, суд відхиляє доводи Органу виконання 2 щодо того, що провадження у справі в цій частині слід припинити, оскільки скарга в цій частині подана не на дії (бездіяльність) посадових осіб Органу виконання 2 (Орган виконання 2 посилається на частину 2 статті 85 Закону України «Про виконавче провадження»), а безпосередньо на бездіяльність Органу виконання 2.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 80, статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження по розгляду скарги в частині визнання незаконною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції припинити.

2. У задоволенні скарги в частині визнання незаконною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області відмовити.

3. Ухвалу направити стягувачу, боржнику, Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області.

Повний текст ухвали оформлено та підписано 31.05.2010р.

Суддя Василишин А.Р.