ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" вересня 2010 р. Справа № 6605-35/102-09

Вх. номер 2508/5-35

Суддя господарського суду Чистякова І.О.

при секретарі судового засідання Дудка І.М.

За участю представників сторін:

стягувача - не з`явився

боржника - ОСОБА_1, довіреність №1 від 10.09.2010р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіестел" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком" про затвердження мирової угоди в порядку ч.4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (вх. №2883/10) по справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіестел", м. Харків

про стягнення 5856213,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіестел" та Товариство з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком" звернулись до господарського суду Харківської області із спільною заявою про затвердження мирової угоди в порядку ч. 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у процесі виконання ухвали господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року між стягувачем та боржником укладено мирову угоду щодо виконання даної ухвали.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 вересня 2010 року прийнято заяву про затвердження мирової угоди в порядку ч. 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (вх. №2883/10 від 27.08.2010 р.) до розгляду та її розгляд призначено на 13 вересня 2010 р. об 12:30.

Представник боржника підтримує заяву про затвердження мирової угоди, просить суд її задовольнити. Надав 13 вересня 2010 року супровідним листом (вх.17782) довіреність №1 від 10.09.2010р., яка судом долучається до матеріалів справи.

Крім того, представник боржника надав 13 вересня 2010 року заяву на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 01 вересня 2010 року у справі №6605-35/102-09 (вх. №17678) про долучення до матеріалів справи копії протоколу №1 від 02.08.2004р., копії наказу №1-к від 03.08.2004р., копії статуту боржника та копії довіреності від 17.09.2009р.

Суд задовольняє заяву боржника та відповідно долучає до матеріалів справи надані документи.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, через канцелярію господарського суду 13 вересня 2010 року надав заяву на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 01 вересня 2010 року у справі №6605-35/102-09 (вх. №17679) про долучення до матеріалів справи 3-х примірників мирової угоди, копії протоколу №1 від 05.09.2006р., копії статуту стягувача та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на стягувача та боржника.

Суд, розглянувши дану заяву, прийшов до висновку про наявність підстав для її задоволення та долучає до матеріалів справи надані документи.

Також представник стягувача у вищенаведеній заяві просить суд здійснити розгляд заяви про затвердження мирової угоди за відсутністю представника стягувача.

Суд, розглянувши дане клопотання, визнав його таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та задовольнив його.

Дослідивши заяву боржника та стягувача, матеріали справи та вислухавши пояснення представника боржника, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом, після уточнення якого просило суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіестел" заборгованість в сумі 5856213,26 грн., в т.ч. основна заборгованість по договору № 11/08 від 26.01.07р. в сумі 328611,10 грн., основна заборгованість по договору № 11/11 від 19.03.07р. в сумі 4901686,05 грн., пеня по договору № 11/08 від 26.01.07р. в сумі 39325,30 грн., пеня по договору № 11/11 від 19.03.07р. в сумі 586590,81 грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, а саме витрати на оплату держмита в сумі 25500,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року затверджено мирову угоду від 14.07.2009р. по справі № 6605-35/102-09, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіестел", провадження у справі №6605-35/102-09 припинено.

Згідно ч.3 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України мирова угода може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову.

Умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є предметом спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися в позовній заяві.

Господарський суд відмовляє в затвердженні мирової угоди, якщо вона, зокрема, суперечить закону, порушує права й законні інтереси інших осіб, а саме мирова угода містить умови, які виходять за межі предмета спору. Судом встановлено, що мирова угода від 20 серпня 2010 року стосується правовідносин, що не були предметом спору по справі №6605-35/102-09, а саме в частині відшкодування боржником стягувачеві 2 776 024,13 грн. збитків (п.2 ОСОБА_2 угоди).

Суд зазначає, що позивач у разі спричинення йому відповідачем збитків в сумі 2 776 024,13 грн. не позбавлений права вирішити у встановленому законом порядку дану вимогу, яка не була предметом мирової угоди від 14 липня 2009 року шляхом пред`явлення нового позову.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення.

У Пункті 33 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010р. "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що частиною четвертою статті 121 ГПК передбачено затвердження господарським судом (шляхом винесення відповідної ухвали) такої мирової угоди, яку сторонами укладено саме у процесі виконання судового рішення.

Отже, будь-які угоди, укладені сторонами у справі поза процесом такого виконання згідно із Законом України "Про виконавче провадження", незалежно від їх назви ("мирова" чи інша) не підлягають затвердженню господарським судом.

Мирова угода за своєю правовою природою - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, узгоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, яке є прерогативою судової влади, а, досягнув угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода грунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило, виконується добровільно. В інакшому випадку мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди є судовим актом, для якого передбачений особливий порядок його виконання.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Зазначене кореспондується з пунктом 2 частини 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якому державною виконавчою службою підлягають виконанню ухвали, постанови судів по господарським справам.

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови та порядок виконання рішення судів та інших органів (посадових осіб), які згідно Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Враховуючи те, що мирова угода від 14 липня 2009 року, затверджена ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року у справі 6605-35/102-09, допускає добровільне її виконання, а у разі несплати відповідачем протягом строку, визначеного пунктом 3 ОСОБА_2 угоди, всієї суми боргу або її частини, сума несплаченого боргу підлягає примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а також враховуючи те, що у даній угоді сторони, керуючись нормами ГПК України, ст. 19 Закону "Про виконавче провадження" визнають, що ухвала суду, якою буде затверджена ОСОБА_2 угода, є виконавчим документом і підлягає примусовому виконанню у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" та те, що ухвала суду про затвердження цієї ОСОБА_2 угоди може бути пред'явлена для примусового виконання до відповідного відділу Державної виконавчої служби, починаючи із 201 календарного дня, що наступає за днем затвердження цієї ОСОБА_2 угоди судом, суд дійшов висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та може бути пред`явлена стягувачем до виконання у строки визначені ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами не було подано доказів того, що мирова угода від 20 серпня 2010 року була укладена боржником та стягувачем в процесі виконання судового рішення - ухвали господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року, а саме не надано доказів виконання її в примусовому порядку Державною виконавчою службою.

Крім того, суд дослідивши зміст мирової угоди від 20 серпня 2010 року, встановив, що сторони фактично домовилися про відстрочку виконання ухвали господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року до 01 жовтня 2010 року (п.1, п. 2 мирової угоди від 20.08.2010 р.).

З урахуванням чого, суд також зазначає, що за умовами мирової угоди від 14 липня 2009 року, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року у справі 6605-35/102-09, сторони визначили, що одностороння зміна та/або доповнення умов даної ОСОБА_2 угоди не допускається. ОСОБА_2 угода може бути доповнена та/або змінена лише за обопільною згодою Сторін в письмовій формі в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п.12), при цьому як виключення з пункту 12 даної ОСОБА_2 угоди, сторони мають право, шляхом двохстороннього підписання відповідної додаткової угоди, внести зміни до порядку та строків виконання грошових зобов'язань, наведених в даній ОСОБА_2 угоді. При цьому, всі інші умови ОСОБА_2 угоди залишаються чинними і є обов'язковими для сторін. ОСОБА_2 додаткова угода не підлягає затвердженню Господарським судом і набуває чинності з моменту її підписання сторонами (п.13).

При таких обставинах, враховуючи те, що мирова угода, укладена між стягувачем та боржником від 20 серпня 2010 року стосується правовідносин, що не входили до предмету спору по справі №6605-35/102-09, у зв`язку з ненаданням сторонами доказів укладення мирової угоди від 20 серпня 2010 року в процесі виконання судового рішення, а також те, що чинною мировою угодою від 14 липня 2009 року, затвердженою ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2009 року у справі 6605-35/102-09 сторони домовились про те, що зміни до порядку та строків виконання грошових зобов'язань, наведених в даній ОСОБА_2 угоді, вносяться, шляхом двохстороннього підписання відповідної додаткової угоди, яка не підлягає затвердженню Господарським судом і набуває чинності з моменту її підписання сторонами, суд вважає про наявність підстав для відмови сторонам у задоволенні їх спільної заяви про затвердження мирової угоди та відповідно відмовляє у затвердженні мирової угоди, укладеної сторонами 20 серпня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 18, 21 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.78, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника про долучення документів (вх. №17678) - задовольнити.

2. Заяву стягувача про долучення документів (вх. №17679) - задовольнити.

3. Клопотання стягувача про розгляд заяви про затвердження мирової угоди без участі представника стягувача - задовольнити.

4. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіестел" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АРД Телеком" про затвердження мирової угоди в порядку ч.4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (вх. №2883/10) - відмовити.

Суддя Чистякова І.О.

справа №6605-35/102-09