РІШЕННЯ

"27" вересня 2010 р.Справа № 9/49-1178

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гусятингаз"', вул. Суходільська, 67, смт.Гусятин, Тернопільська область, 48200

до Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, вул. Кн.Володимира, 21а, м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, 48240

про cтягнення 3064 грн. 39 коп. заборгованості

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 33 від 08.07.10 р.

відповідача: не з'явився

Представнику позивача розяснено права та обовязки учасника судового процесу у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Судом в порядку ст. 81-1 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Сторони, в порядку ст.ст. 64,77 ГПК України, про дату, час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Суть справи: Позивач Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Гусятингаз"', вул. Суходільська, 67, смт.Гусятин, Тернопільська область звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, вул. Кн.Володимира, 21а, м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область про cтягнення 3064 грн. 39 коп. заборгованості.

Позов обґрунтовується належно завіреними копіями та представленими для огляду у судовому засіданні оригіналами: договору №2 від 15.01.2010р. на обслуговування газорегулятивного пункту Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, м. Хоростків, Гусятинського району, доповненням №1 до Договору №2 від 15.01.2010р., рахунком №8 від 15.02.2010р., графіком обходу ШУ, Журналу обходу і обслуговування газорегуляторного пункту, та іншими матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2010 р. порушено провадження у даній справі та її розгляд вперше призначено на 27.07.2010 р. Судове засідання відкладалося в порядку ст. 77 ГПК України на 27.08.2010р., на 07.09.2010р. та 27.09.2010р. у звязку з неявкою представника відповідача та через неподання сторонами необхідних для розгляду справи документів.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 07.09.2010р. продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, а саме до 28.09.2010р.

Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Разом з тим, надав суду належним чином завірену копію графіку обходу ШУ та журналу обходу і обслуговування газорегуляторного пункту станом на 27.09.2010р. (вх. №17372 від 27.09.2010р. згідно штампу канцелярії суду), із зазначеними відмітками про виконання позивачем робіт по технічному огляду, регулюванню обладнання, технічному обслуговуванню, поточного (капітального) ремонту газорегуляторного пункту ШУ, проведених згідно графіка обслуговування ШУ.

Відповідач участі уповноваженого представника в судових засіданнях не забезпечив, витребуваних судом матеріалів не подав, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст.ст.64,77 ГПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою, які знаходяться у матеріалах справи, про вручення ухвал суду.

Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши представлені докази в сукупності та заслухавши доводи позивача, господарський суд встановив наступне.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема підприємств і організацій, які звертаються до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

За змістом положень вказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема юридичні особи, фізичні особи підприємці, а суд шляхом вчинення провадження у справі здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За загальними положеннями цивільного законодавства зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є також дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Майнові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин, до субєктів яких відносяться сторони у справі, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 2 п.1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Як підтверджується матеріалами справи, 15.01.2010р. між ВАТ "Гусятингаз", як (Виконавцем) та Хоростківським професійним сільськогосподарським ліцеєм, як (Замовником) укладено договір №2 на обслуговування газорегуляторного пункту Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, м.Хоростків, Гусятинського району. Термін дії договору встановлено з 15.01.2010р. по 15.01.2011р. Отже, як вбачається із матеріалів справи зазначений Договір є чинним на момент розгляду справи і в силу його положень та вимог законодавства - обовязковим для його сторін в частині виконання взятих на себе зобовязань.

При цьому, відповідно до укладеного Договору між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями глави 63 ЦК України.

Зокрема, у відповідності до ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із п.п. 1.1 вказаного Договору за дорученням Замовника, Виконавець взяв на себе зобовязання виконати роботи по технічному огляду, регулюванню обладнання, технічному обслуговуванню, поточному (капітальному) ремонту газорегуляторного пункту ШУ в терміни визначені графіком, який затверджений головним інженером ВАТ "Гусятингаз".

При цьому, позивачем доведено належне виконання взятих на себе зобовязань за Договором. Зокрема, наданими копіями графіка обходу ШУ та журналу обходу і обслуговування газорегуляторного пункту, станом на 27.09.2010р. підтверджено факт обслуговування газорегуляторного пункту Хоростківського професійного с/г ліцею, в терміни визначені графіком обходу ШУ складеним на 2010 рік, з якого вбачається, що обхід проводився позивачем регулярно включно по 24.09.2010р. Таким чином, станом на час розгляду справи, запланований обсяг робіт, погоджений сторонами в Договорі №2 Позивачем виконується без будь-яких зауважень з боку Відповідача.

Разом з цим, як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи відповідач свої зобовязання за договором не виконує, зокрема не здійснює оплати за наданні послуги.

Так, у відповідності до п.2 Договору вартість робіт становить 3064,39 грн. за рік (з врахуванням ПДВ 510,73 грн.).

П. 5.2 Договору сторони передбачили, що оплата проводиться Замовником після підписання Договору і виставлених рахунків.

В свою чергу, Доповненням №1 до Договору №2 від 15.01.2010р. сторони обумовили, що оплачені кошти слід вважати передоплатою за виконані робіт згідно Договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Здійснивши аналіз умов укладеного між сторонами Договору суд дійшов висновку, що оскільки сторони у ньому обумовили, що оплата відповідачем Замовником вартості наданих послуг здійснюється після підписання договору за умови настання певної події (виставлення рахунку), то згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобовязання (оплата наданих послуг) з боку відповідача (Замовника за Договором) підлягає виконанню після підписання Договору шляхом проведення попередньої оплати за умови виставлення рахунку Виконавцем.

З представлених Позивачем доказів вбачається, що ним виставлявся рахунок №8 від 15.02.2010р. Хоростківському професійному с/г ліцею, однак, Замовником, взяті договірні зобовязання не виконані, та станом на час розгляду справи послуги не оплачені. При цьому, доказів, які б спростовували зазначене, з боку відповідача суду не подано та судом не здобуто. Хоч судом, неодноразово витребовувалось від відповідача відповідні докази, зокрема, ухвалою про порушення та ухвалами про відкладення розгляду справи.

Статтею 43 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а в силу приписів вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, знаходять свої підтвердження у матеріалах справи доводи позивача стосовно допущеного відповідачем прострочення виконання грошових зобовязань.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обовязок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобовязання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. В свою чергу ч. 7 даної статті закріплено правило про те, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За загальним правилом, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Враховуючи зазначене, оцінивши докази у їх сукупності, розглянувши усі обставини справи та беручи до уваги те, що відповідач на день розгляду спору не надав суду витребуваних документів, а також доказів про погашення суми боргу, суд вважає позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гусятингаз", щодо стягнення з Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, вул. Кн.Володимира, 21а, м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область 3064 грн. 39 коп. боргу обґрунтованими, підтвердженими документально та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В свою чергу із змісту, ч. 5. ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню державне мито в сумі 102 грн. та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 16, 509, 526, 901-903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею, вул. Кн.Володимира, 21а, м.Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область (ідент. код 02547553) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гусятингаз", вул. Суходільська, 67, смт.Гусятин, Тернопільська область (ідент. код 21135371) 3064 (три тисячі шістдесят чотири) грн. 39 коп., 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання, протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом, через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Суддя В.Л. Гевко