ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

"10" серпня 2010 р. Справа № Б-48/121-10

вх. № 7170/2-48

Суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Краснокутському районі Харківської області, смт. Краснокутськ

про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Краснокутськ

ВСТАНОВИВ:

Кредитор в порядку ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. Свою заяву кредитор обгрунтовує тим, що боржник має непогашену безспірну заборгованість перед бюджетом в сумі 334573,49грн., проведеною кредитором перевіркою встановлено неподання боржником більше року звітності до податкового органу.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п. 3 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України " Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: 1) здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Відповідно до вимог ст. 11-1 вказаного Закону , позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин, у тому числі, якщо платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом. Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

В заяві про порушення справи про банкрутство ініціюючий кредитор посилається на те, що податкову звітність до органів державної податкової інспекції боржник не надає більше року, останню звітність надано до ДПІ 09.02.2009р.

Але матеріали заяви ініціюючого кредитора про визнання відсутнього боржника банкрутом, в порушення вимог ст. 34 ГПК України, не містять посилання на факти проведення органами ДПІ позапланової перевірки боржника - платника податків, в зв'язку з неподанням останнім в установлений строк податкових декларацій, а також на документи що їх підтверджують, відсутні також посилання на рішення керівника податкового органу та наказ, на підставі яких проводилась перевірка органами Державної податкової служби та встановлені факти ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності.

Виходячи з викладеного, суд вважає неможливим порушення справи про банкрутство згідно ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом лише на підставі довідки ініціюючого кредитора від 12.07.2010р. про останню дату подання боржником податкової звітності. (Аналогічну позицію зайняв Вищий господарський суд України в постанові від 08.09.2009р. по справі №Б-24/154-08.).

Також, в заяві кредитора всупереч положенням ч.ч. 1, 7 ст. 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не зазначено суму боргових вимог кредитора, а також строк їх виконання, розмір неустойки (штрафів, пені), не надано докази обгрунтованості вимог кредитора.

Згідно корінця рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №/0 від 18.09.2007р. сума штрафних санкцій боржника складає 319685грн. Так само, як і більшість інших наданих кредитором копій податкових повідомлень-рішень свідчать, що податкова заборгованість складається в основній частині із недоїмки (пеня та штраф), яка в силу ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не зараховується до складу грошових зобов'язань боржника .

Зазначене унеможливлює розгляд справи за загальною процедурою передбаченою ст.ст. 1, 6, 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, оскільки вимоги кредитора до боржника, які враховуються під час порушення справи про банкрутство, сукупно складають менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону, з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1, 6, 7, ч. 1 ст. 9, 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 34, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду заяву вх.№7170/2-48 від 06.08.2010р. Державної податкової інспекції у Краснокутському районі Харківської області про порушення справи про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 і додані до заяви документи.

2. Розяснити, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Крестьянінов О.О.