ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

24.03.10 № 09-07/312

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

розглянувши позовну заяву

За позовом: Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

До відповідача: Орендного підприємства Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації, м. Запоріжжя

Третя особа: Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 2, м. Запоріжжя

Встановив: позовна заява підлягає поверненню у звязку з тим, що:

Згідно до п. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін; їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб платників податків).

При зверненні до господарського суду з позовною заявою позивачем не було зазначено банківських реквізитів сторін.

У відповідності до приписів ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, законодавство, на підставі якого подається позов.

Також, у відповідності до п. 3.3 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог статей 54 та 57 ГПК України щодо змісту, форми та додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки передбачені статтею 63 ГПК України.

Позивач просить суд визнати право власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1. Якщо, позивач покладається на вимоги які викладені в позовній заяві, то потрібно надати документальні докази вартості майна, яке оспорюється сторонами та потрібно вказати ціну позову.

З викладених в позовній заяві обставин не вбачається, які саме права та інтереси позивача були порушені відповідачем, також не представлено ніяких документальних доказів, які б підтверджували викладені в позовній заяві обставини.

У відповідності до п.п.3.3 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України №02-5/289 від 18.09.1997 р. із змінами внесеними згідно з розясненням президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 р. № 04-5/609, підставою для повернення (в даному випадку до вказаного відповідача) позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не зазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

До позовної заяви не було додано доказів сплати державного мита в встановленому розмірі та порядку.

У відповідності до вимог ст. 44 ГПК України сплата державного мита є обовязковою, а при відсутності доказів її сплати позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

У відповідності Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2005 р. № 2505 від 25.03.2005 р. розміри ставок по сплаті державного мита в держбюджет становлять.:

- із заяв майнового характеру державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25500 грн.).

- із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в якості доказу сплати державного мита надав оригінал квитанції № К12/М/26 від 22.03.2010 р. на суму 85 грн., поскільки позивачем заявлені вимоги як вимоги майнового характеру (визнання право власності), але держане мито не сплачено в установленому розмірі.

Вимоги про визнання право власності на майно є вимогою майнового характеру, поскількі, в разі вирішення спору на користь позивача, юридична особа набуває у власність майно, яке має вартість. Таким чином, сплата державного мита з вимог про визнання права власності на майно повинно сплачуватись у відповідності до п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993 , тобто в розмірі 1% від вартості цього майна.

Позивачем не визначена ціна, позову, не зазначено вартість майна, що витребується, тому неможливо зробити висновок про розмір державного мита, який підлягає оплаті за вказаними вимогами.

Позивачем не представлено суду доказів відправки копії позовної заяви та доданих до неї документів третій особі яка вказана позивачем в позовній заяві, що у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України є обовязковим, поскільки згідно зі ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору або виступають в судовому процесі без самостійних вимог на предмет спору користуються всіма процесуальними права і несуть процесуальні обовязки сторін по справі.

До позовної заяви не додано жодних доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів КП ВРЕЖО № 2- яке є стороною по справі, що є обовязковим для належної підготовки для розгляду спору по суті.

Належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є бланк опису вкладення (з зазначенням в ньому найменування та адреси), доданий до оригіналу поштової квитанції або фінансового чеку з зазначенням адреси і найменуванням адресанта.

Крім того, суд звертає Вашу увагу на те, що при подачі позовної заяви позивачу необхідно зазначати на стороні кого, позивача чи відповідача, виступають треті особи та чи заявляють вони самостійні вимоги на предмет спору, чи являються учасниками судового процесу без самостійних вимог, як то передбачено ст.ст. 26, 27 ГПК України.

До позовної заяви не було додано належних доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в встановленому порядку.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 825 від 05.08.2009 р. Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 внесено зміни до розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів у господарських справах розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу встановлено за ставкою 236 грн. 00 коп.

Отже, станом на 13.08.2009 р. розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 236,00 грн.

Позивачем, в якості доказу сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, суду було надана квитанція № К12/М/27 від 22.03.2010 року, яке свідчить про сплату витрат в сумі 118 (сто двадцять) грн.

Вказаний платіжний документ суд не може прийняти як доказ сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу за цим позовом.

Інших доказів сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу суду не було надано.

Позивач повинен був знати про зміну розміру оплати витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу і повинен був здійснити доплату в розмірі 118 грн.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що у відповідності до ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 2, 4, 3, 6, 10, ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Додаток: позовна заява з додатком на 11 аркушах (в тому числі оригінали квитанцій № К12/М/26 (на суму 85 грн.) та № К12/М/27 (на суму 118 грн.) від 22.03.2010 р.).

Суддя Н.С. Кутіщева