ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2010 р. Справа № 48/34-10

вх. № 1982/2-48

Суддя господарського суду Харківської області Крестьянінов О.О.

Без участі представників сторін.

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про визнання відсутності прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою про визнання відсутності прав у ФОП ОСОБА_1 на укладання від імені ВАТ "Харківгаз" будь-яких правочинів. Обгрунтовуючи позов, позивач стверджує, що відповідач діє від імені позивача, як його повноважний представник, використовуючи скасовану довіреність. Такими діями відповідач вводить в оману потенційних контрагентів, та підриває довіру до позивача. Крім того, використовуючи скасовану довіреність, відповідач може укласти угоди на вкрай невигідних для позивача умовах, що може спричинити позивачу значних матеріальних збитків.

У позовній заяві позивач також звернувся з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Харківської міської ради та її посадовим особам проведення реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу ВАТ "Харківгаз" (), що містяться у Єдиному державному реєстрі, стосовно відомостей про прізвище, ім'я, по батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Згідно заяви позивача, відповідач на підставі скасованої довіреності має намір та змогу внести інформацію про його повноваження вчиняти правочини від імені позивача до Єдиного державного реєстру, шляхом внесення змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі.

Розглянувши заяву позивача та оцінюючи наявні в матеріалах справи документи, господарський суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться, в тому числі, такі відомості щодо юридичної особи: прізвище, ім'я, по батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

При цьому, відповідно статті 19 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців єдиним документом, що вимагається державним реєстратором для внесення таких змін є реєстраційна картка з зазначенням відповідних відомостей. Державним реєстраторам прямо заборонено вимагати інші документи для внесення зазначених змін. Єдиною підставою для залишення без розгляду належним чином оформленої реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, є надходження до державного реєстратора рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій (абзац перший частини п'ятої статті 19 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Згідно статті 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Таким чином, в результаті такого використання неправдивих недостовірних відомостей з Єдиного державного реєстру, позивачу може бути завдано значної матеріальної шкоди. Більш того, таким чином, можуть бути створені сприятливі умови для неправомірного укладення від імені позивача правочинів та здійснення інших неправомірних дій.

Враховуючи викладене, незастосування судом заходів забезпечення позову шляхом заборони на проведення державним реєстратором реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про позивача, що містяться у Єдиному державному реєстрі, зокрема стосовно прізвища, ім'я, по-батькові та ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, відповідач під час розгляду справи буде мати можливість внесення зазначених змін до відомостей про позивача, що містяться у Єдиному державному реєстрі, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Дослідивши матеріали позову та подані докази в обгрунтування заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст.67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р., розглядаючи заяву про забезпечення, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобіганню порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову №02-5/611 від 23.08.1994р., умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Приймаючи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Отже, заходи до забезпечення позову вживаються судом з метою запобігання можливим порушенням майнових інтересів позивача.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/2776 від 12.12.2006р. Про деякі питання практики забезпечення позову, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вибір способу забезпечення позову залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмету спору.

Право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 України, повинна довести його необхідність та адекватність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що захист прав позивача може стати неможливим без прийняття вищезазначених заходів забезпечення, у звязку з чим заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, а вжиті судом заходи є адекватними, відповідають вимогам, на забезпечення яких вони застосовуються та не порушуватимуть збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зважаючи на викладене, та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості або ускладнення виконання рішення господарського суду, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заборонити Виконавчому комітету Харківської міської ради та її посадовим особам проведення реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Відкрите акціонерне товариство "Харківгаз" (), що містяться у Єдиному державному реєстрі, стосовно відомостей про прізвище, ім'я, по батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню.

Суддя Крестьянінов О.О.

Згідно з оригіналом

ОСОБА_2 Васильєва