ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" квітня 2010 р.Справа № 17/411-10

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хмельницькбудінвест м. Хмельницький

до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк м. Київ

про визнання недійсним договору поруки №880/515-ПЮО 49 від 14.11.2007р. у зв'язку із не укладанням кредитного договору №07/269-609-22 від 14.11.2007р.

Суддя В.В. Димбовський

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 10.11.2009р.

відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №02-04/528 від 17.11.2009р.

Ухвала виноситься 07.04.2010р., оскільки в судовому засіданні 22.03.2010р. оголошувалась перерва.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним договору поруки №880/515-ПЮО 49 від 14.11.2007р., посилаючись на неукладеність кредитного договору. На думку позивача кредитний договір від 14.11.2007р. є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди стосовно істотних умов, обовязковість яких передбачена законодавством, а саме, відсутні істотні умови щодо порядку розрахунків та не погоджено графік платежів. Тому, як вважає позивач, кредитного договору не існує, внаслідок його не укладення, не існує i зобов'язання забезпеченого договором поруки №880/515-ПЮО 49 від 14.11.2007р., у зв'язку iз цим, на думку позивача, договір поруки не відповідає вимогам ст. 553 ЦК України. З викладених обґрунтувань позивач вважає, що договір поруки повинен бути визнаний судом недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України.

В судовому засіданні 22.03.2010р. повноважний представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони обґрунтовані та підтверджені поданими доказами.

Крім того, в судовому засіданні 22.03.2010р. представником позивача надано на розгляд суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3. Мотивуючи заявлене клопотання позивач вважає, що вирішення даної справи може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_3, оскільки, вирішення даної справи повязане із визнанням недійсності договору, який слугує забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором №07/269-609-22 від 14.11.2007р., що укладений між відповідачем та ОСОБА_3.

Стосовно клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, необхідно зазначити наступне.

Згідно із статтею 18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є стороною кредитного договору №07/269-609-22 від 14.11.2007р. як фізична особа, і не є належною стороною господарського процесу в розумінні Господарського процесуального кодексу України, в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 належить відмовити.

Повноважним представником відповідача в судовому засіданні 22.03.2010р. надано на розгляд суду клопотання про припинення провадження у справі на підставі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. На думку відповідача даний cпip не підлягає вирішенню у господарських судах, оскільки договір поруки, що є предметом даного спору, містить третейське застереження. Вважає, що передача спору сторонами на вирішення до Третейського суду не порушує припис ст. 124 Конституції України про здійснення правосуддя виключно судами, оскільки, як вважає відповідач, третейський розгляд не є правосуддям, а є способом недержавного захисту своїх прав, який сторони погодили та передбачили в договорі поруки.

Між тим, 31.03.2010р. відповідачем подано заперечення на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що позивач не є стороною за договором кредиту №07/269-609-22 від 14.11.2007р., він не має права визначати які, на його думку, додаткові суттєві умови повинні були б бути оговорені сторонами кредитного договору під час його укладення, та не може наполягати на цьому під час дії правочину. Стверджує, що умови укладеного договору кредиту Солоду ненко Т.В. виконувала згідно встановленого порядку погашення починаючи з моменту отримання коштів (2007р.) до лютого 2009 року, в якому перестала сплачувати кредит, а сплачувала лише нараховані проценти. Виконання договору сторонами, на думку відповідача, свідчить про те, що сторони домовились про вci суттеві умови та не дає підстав вважати такий договір неукладеним. Також, на думку відповідача, наслідком неукладеності кредитного договору може бути лише обов'язок ОСОБА_3 повернути АКБ „Укрсоцбанк отримані кредитні кошти, а не визнання недійсним договору поруки, укладеного з ТОВ „Хмельницькбудінвест. Kpiм того, вважає відповідач, оскільки ТОВ „Хмельницькбудінвест не є стороною за договором кредиту, він не може вимагати застосування наслідків, передбачених ч. 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, для відносин між ОСОБА_3 та банком.

На клопотання відповідача про припинення провадження у справі повноважним представником позивача подано заперечення, відповідно до якого позивач зазначає, що пунктом 5.1. спірного договору поруки передбачено, що на розгляд третейського суду передаються спори повязані iз укладенням та виконанням цього договору, а не про визнання його недійсним. Посилаючись на ст. 5 Закону України „Про третейські суди вважає, що спочатку повинен виникнути спір про право цивільне або господарське, а потім вже сторони складають третейську угоду про передачу цього конкретного спору на розгляд третейському суду. Вказує, що діюче законодавство не передбачає права ociб укладати третейську угоду про передачу на вирішення третейському суду невизначеної або необмеженої кількості cпopів, які можуть виникнути між сторонами договору у майбутньому. Такі домовленості, зазначає позивач, звужують право ociб на судовий захист тільки в третейському cyді, що, як вважає позивач, суперечить вимогам ст. 55 Конституції України та ст. 1 ГПК України. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини стверджує, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду щодо вирішення конкретного спору відбулася за вільним волевиявленням сторін спору. Стверджує, що договір поруки було запропоновано йому банком без права вносити до нього зміни та були навязані відповідачем, як умова отримання кредиту. Третейське застереження, яке зазначено у спірних договорах, на думку позивача суперечить законодавству України та порушує права позивача, позбавляє його права на судовий захист, права вибору суду щодо підсудності справи, права на оплату сплати судового збору у меншому poзмірі. Також вважає, що Третейський суд не має права розглядати спір про визнання недійсним договору, в якому міститься третейське застереження, оскільки, на думку позивача, визнання договору недійсним має наслідком недійсність усіх його частин у тому числі і третейського застереження. Крім того, у додаткових поясненнях позивач зазначає, що Третейський суд не належить до судової влади та не є судом у розумінні вимог Конституції України та Закону України „Про судоустрій, тому, як вважає позивач, третейське судочинство є видом досудового врегулювання спорів, і вказує, що відповідно до ч. 5 ст. 5 ГПК України порядок досудового врегулювання господарських cпорів не поширюється на спори про визнання договорів недійсними.

Вирішуючи клопотання відповідача про припинення провадження у справі необхідно зазначити наступне.

За змістом правових норм, закріплених частиною 2 статті 124 Конституції України, частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 3 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

При системному тлумаченні наведених правових норм вбачається, що укладення третейської угоди чи то у вигляді третейського застереження у договорі, чи то у вигляді окремої письмової угоди, до виникнення спірних правовідносин, зумовлює виникнення у зацікавленої сторони права, у випадку виникнення спору, з метою захисту своїх прав і законних інтересів, на звернення до третейського суду.

Водночас, необхідно звернути увагу на те, що обмеження права звернення до господарського суду не допускається.

Тобто, неможливо позбавити особу права на розгляд її справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальними законом.

З огляду на зазначене, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що спір не підлягає розгляду у господарських судах у звязку з погодженням в спірному договорі третейського застереження та відповідно вирішення справи саме у Третейському суді.

Необхідно також відмітити, що відповідач у поданих запереченнях на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог, що є фактично клопотанням про розгляд справи по суті.

Отже, враховуючи викладене вище, підстави для припинення провадження у справі відсутні.

Таким чином, в задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у справі необхідно відмовити.

З метою додаткового вивчення поданих сторонами документів, доводів та заперечень, для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти на іншу дату.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи №17/411-10 відкласти на 15 год. 30 хв. 20 квітня 2010 року.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, каб. №318.

Визнати явку повноважних представників сторін в судове засідання обов'язковою.

В задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у справі відмовити.

В задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, відмовити.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 до справи,

2 позивачу,

3 відповідачу.