ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" січня 2010 р. Справа № 29/422-09

вх. № 8718/5-29

Суддя Тихий П.В.

без участі представників сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги (вх. №17 від 11.01.10) по справі за позовом: ВАТ "Харківський цегельний завод №13" м. Харків

до ТОВ "Ласка Лізинг", м. Київ

та до СПД ФО ОСОБА_1

про стягнення 30600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2009 року по справі №29/422-09 було порушено провадження по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Харківський цегельний завод №13» до ТОВ «Ласка Лізинг» та до СПД -ФЛ ОСОБА_1 про стягнення збитків в сумі 30 600 грн. по договору фінансового лізингу №1632/09/2008 від 09.09.2008 року.

10.11.09 позивач надав до суду уточнення до позовної заяви, відповідно дояких просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 3700 грн. збитків та судові витрати. Суд, розглянувши заяву позивача, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та продовжив розгляд справи з урахуванням цих змін.

Позивач 02.12.2009р. надав до канцелярії суду доповнення до позову (вих. №281 від 01.12.2009р.), в яких просить суд визнати недійсним п.2.3. Розділу 2, Розділ 7 (п.7.1., п.п. 7.1.1., 7.1.2., 7.1.3., 7.1.4., 7.2., 7,3.), Р.16 в договорах фінансового лізингу №1521/07/2008 від 28.07.2008р., №1522/07/2008 від 28.07.2008р., №1632/07/2008 від 09.09.2008р. Разом з доповненнями позивач надав документи для долучення до матеріалів справи, у тому числі й докази направлення доповнень відповідачам та докази сплати державного мита й витрат на забезпечення інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у встановленому законом порядку.

Суд, розглянувши заяву позивача, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та продовжив розгляд справи з урахуванням цих змін. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 грудня 2009 року у справі №29/422-09 ці доповнення були прийняті до позову.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02 грудня 2009 року у справі №29/422-09.

Не погодившись із зазначеною ухвалою перший відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.09.

Розглянувши скаргу позивача, суд встановив, що ч. 1 ст 4 ГПК України передбачено вирішення господарських спорів на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України.

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення, зокрема, апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України Про судоустрій України, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне оскарження судового рішення. Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Статтею 91 ГПК України встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, розміщених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 року N8, якими передбачено, що оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Відповідно до інформаційного листа Верховного Суду України №3.2.-2008 від 10.09.08, разі подання апеляційної скарги на ухвалу, яку не може бути оскаржено, місцевий господарський суд має відмовляти у прийнятті такої скарги з посиланням на частини першу та четверту статті 106 ГПК України. Про відмову у прийнятті апеляційної чи касаційної скарги виноситься ухвала.

Таким чином, оскарженню підлягають лише ті судові рішення, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідних нормах Господарського процесуального кодексу України

Проте, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про прийняття до розгляду доповнень до позовної заяви.

Наведені обставини виключають перегляд зазначеної ухвали в апеляційному порядку, що є підставою для відмови у прийнятті апеляційної скарги першого відповідача.

За таких обставин, суд, керуючись п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 року N8, інформаційним листом Верховного Суду України №3.2.-2008 від 10.09.08, ст. 12 Закону України Про судоустрій України, ст. 129 Конституції України, ст. ст. 4, 64, 65, 79, 86, ст. 91, 106 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті апеляційної скарги ТОВ «Ласка Лізинг».

Суддя Тихий П.В.