ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

20.01.10 № 09-07/38

Суддя Носівець В.В.

розглянувши матеріали позовної заяви,

за позовом: малого приватного підприємства Служба бронювання (58000, АДРЕСА_1)

до відповідача: публічного акціонерного товариства ППЗТ (69600, м. Запоріжжя, вул. Фінальна)

про стягнення 128 000,00 грн.,

встановив, що позовна заява підлягає поверненню в звязку з наступним:

Відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми;

4) не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі;

6) не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;.

10) не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

Згідно із ч. 1, п. 2-1 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином субєктом підприємницької діяльності або його представником. Позовна заява повинна містити документи, що підтверджують за громадянином статус субєкта підприємницької діяльності.

Крім того, суд зазначає, що згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 28 ГПК України, визначено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з позовної заяви вих. № 127 від 11.01.2010 р., позивачем є мале приватне підприємство Служба бронювання, позовну заяву підписано директором МПП Служба бронювання, але до суду надана позовна заява, на третій сторінці якої, міститься ксерокопія підпису та печатки підприємства позивача. Крім того, суду не надано жодного установчого документа, яким, у тому числі, визначений керівник (визначені повноваження директора ОСОБА_1 і можливість підписання ним подібних документів). Не надано жодного документа на підтвердження того, що позивач взагалі є юридичною особою, і має право, згідно зі ст.ст. 1, 21 ГПК України на звернення до господарського суду із позовною заявою за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Так, до позовної заяви МПП Служба бронювання надано лише оригінал опису вкладення у цінний лист від 13.01.2010 р., де адресат направлення ПАТ ППЗТ (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 1-А), суд зазначає, що відповідачем, згідно титульного аркушу позовної заяви є публічне акціонерне товариство ППЗТ за адресою: 69600, м. Запоріжжя, вул. Фінальна.

Таким чином, доказів направлення саме відповідачу і саме позовної заяви, і доданих до неї документів суду не надано.

Згідно п. 36 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1155, належним доказом надсилання копії позовної заяви з додатками є розрахунковий документ (тобто оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові.

Отже, позивачем порушено вимоги ст. 57 ГПК України.

Згідно із пп. 3, 3-1 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі, а також сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, чого також позивачем зроблено не було.

У відповідності до п. 3.3 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог ст.ст.54, 57 ГПК України щодо форми, змісту та додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки передбачені статтею 63 ГПК України.

Оскільки судом не виявлено жодного документу, які зазначені позивачем у якості додатків до позовної заяви, про що складений відповідний акт, то суд не має обєктивної можливості прийняти позовну заяву до розгляду і оцінити чи підтверджуються доказами, викладені у позові обставини.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що, у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею в господарський суд в загальному порядку, після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.ст. 28, 54, 57, п.п. 1, 3, 4, 6, 10 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява вих. 127 від 11.01.2010 р.(на 4-х аркушах, у тому числі оригінал опису вкладення у цінний лист від 13.01.2010 р.).

Суддя В.В. Носівець