ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

20.04.10 № 09-07/392

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

Степанівна розглянувши позовну заяву

За позовом Керуючого санацією дослідного господарства Токмацьке, Запорізької державної сільськогосподарської дослідної станції ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізька область

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Токмацького РУЮ, м. Токмак Запорізька область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство дослідне господарство Відродження Запорізької державної сільськогосподарської дослідної станції Української академії агарних наук, с. Відродження Мелітопольський район, Запорізька область

Встановив: позовна заява підлягає поверненню у звязку з тим, що:

Позовна заява вих. № 2059/116/03 від 27.11.2009 р. підлягає поверненню відповідно до п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки згідно до ст.ст. 54, 57 ГПК України, позовна заява повинна містити докази порушення інтересів позивача, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з п.4.1 Розяснення Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №02-5/78 (із змінами та доповненнями), якщо позивачем у заяві не наведено обєктивних і обґрунтованих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не має посилань і на зазначенні обставини що підтверджують порушення інтересів позивача, остання підлягає поверненню заявникові на підставі п. 3 частини першої ст. 63 ГПК України.

При повторному зверненні вам слід розєднати позовні вимоги, письмово обґрунтувати, з посиланням на конкретні норми чинного законодавства, ваші позовні вимоги та визначитись, чи ви звертаєтесь до суду з позовною заявою з урахуванням вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, чи ви оскаржуєте дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби чиїх посадових осіб в межах виконавчого провадження в окремій справі.

Що стосується вимоги, а саме, визнати дії ВДВс Токмацького РУЮ при проведенні виконавчих дій згідно № 7/79 від 01.04.2005 р., на суму 40804,02 грн., стягувачем є ДГ Відродження, по не закінченню виконавчого провадження у випадку фактичного повного виконання рішення, згідно ст. 37 Закону України про виконавче провадження, та не винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, неправомірними і зобовязати ВДВС Токмацького РУЮ закінчити виконавче провадження згідно наказу № 7/79 від 01.04.2005 р. на суму 40804,02 грн. стягувачем є ДГ Відродження та винеси постанову про закінчення виконавчого провадження, та надіслати у 3-дений строк копію сторонам та суду, який видав виконавчий документ, суд вважає що:.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає звернення до суду із позовом щодо оскарженні дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарському суду підвідомчі спори про визнання недійсними актів (рішень, податкових повідомлень та інше).

Вимога в даній позовній заяві не містить характеру позовної вимоги і не є предмету спору відносно норм ГПК України, а має характер оскарження дій органу ДВС.

Стаття 121-2 ГПК України, передбачає оскарження дії чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду. У такому випадку скаржник звертається до господарського суду, що виніс рішення, із відповідною скаргою в межах виконавчого провадження по кожній окремій господарській справі.

Тому позивачу потрібно звернутись до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність органів Державних виконавчих служб чи їх посадових осіб, згідно порядку, передбаченого законодавством.

До позовної заяви не було додано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в встановленому порядку.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата державного мита та вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Позивачем в якості доказів сплати державного мита та витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу за позовом було надано меморіальні ордери № 07 від 16.04.2010 р. (на суму 236 грн.), № 02 від 16.04.2010 р. (на суму 85,00 грн.).

Інших платіжних документів щодо сплати державного мита суду не було надано.

Проте документи, які вважаються належними доказами зарахування державного мита до бюджету, зазначені в пункті 14 Інструкції Про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50 (з подальшими змінами).

Пунктом 14 Інструкції Про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. за № 50 встановлено, що при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригіналквитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення…

Меморіальний ордер до числа таких документів не віднесено.

Вказана правова пропозиція викладена також у п. п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.03.2009 р. № 01-08/163.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 3, 4, 10 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Додаток: позовна заява з додатком на 30 аркушах (в тому числі меморіальні ордери № 07 від 16.04.2010 р. (на суму 236 грн.), № 02 від 16.04.2010 р. (на суму 85,00 грн.).

Суддя Н.С. Кутіщева