ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2010 р.Справа № 18/574-10

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

до 1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м.Біла Церква

до 2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м.Хмельницький

про стягнення 10832,7 грн.

та зустрічний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_4 м. Біла Церква

до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8000,00 грн. штрафу та 8000,00 грн. збитків

Суддя Саврій В.А.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_5 за довіреністю від 25.05.10 р.

відповідач 1: ОСОБА_6 - за довіреністю від 27.04.10р.

відповідач 2: не з`явився

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м.Біла Церква 8687 грн. основного боргу за договором-заявкою №1127/09 від 27.11.2009р. та договором-заявкою №1202/09 від 02.12.2009р. про перевезення вантажу автомобільним транспортом, 45,70 грн. 3% річних за період з 11.01.2010р. по 16.03.2010р.; з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м.Хмельницький 100 грн.основного боргу згідно договору поруки від 29.01.09р., посилаючись на положення ст.ст. 193, 316 ГК України, ст. 612, 625, 909, 929, 1000 ЦК України, умови договору. Крім того, просить суд стягнути з відповідача 1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м.Біла Церква 2000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, посилаючись на докази викладенні у позовній заяві

Відповідач 1 - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує. В обгрунтування позовних вимог посилається на ст. 181 ГК України, та п.3.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України затверджений Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.97р. При цьому стверджує, що позивач порушив норми наведеного законодавства коли 27.11.09р. отримав по факсу від Відповідача-1 проект Договору №1127/09 від 27.11.09р. та заявку до договору від 27.11.09р., а також 02.12.09р. заявку до договору від 02.11.2009р. та без складання протоколу розбіжностей від руки виправив в договорі та в заявках штрафні санкції за прострочення поставки вантажу з 800 грн. на 250 грн.

Вважає, що не відповідає дійсності посилання позивача в позовній заяві на те, що 29.11.09р. відповідачем-1 позивачу факсом було передано для підписання заявку доповнення до договору №1202/09 від 27.09.2009 р. на перевезення вантажу тому, що ця заявка в дійсності була передана позивачу по факсу 27.11.09р. про що свідчить відмітка на факсограмній заявці, яка була отримана відповідачем-1 по факсу від позивача, після її підписання 27.11.09р.

Крім того, стверджує, що не відповідає дійсності посилання позивача в позовній заяві на те, що в заявках доповнення до договору №1202/09 від 27.09.2009р., та від 02.12 2009р. визначенням суми фрахту є 430 євро і 330 євро, проте в заявці від 27.09.09р. зазначена сума фрахту 400 євро, а в заявці від 02.12.09 р. 300 євро, проте дописано позивачем від руки „+ замитнення + печаті 30 євро " без узгодження його сторонами протоколом розбіжностей в порядку статті 181 ГК України, та пункту 3.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України затверджений Наказом Міністерства транспорту України М363 від 14.10.97р.

Звертає увагу, що відповідач-1 вимагаючи від позивача визнання штрафу за прострочення терміну поставки вантажу згідно положень договору №1127/09 від 27.11.09 року, і заявок до договору від 27.11.09р. та від 02.12.09р. на загальну суму 8000 грн., звертався до позивача з претензією №2 від 17.12.09р., на яку позивач надіслав відповідачу-1 зустрічну претензію №2 від 22.01.2010р., в якій позивач не визнав претензію відповідача-1, відмовився визнати штраф на суму 8000 грн., посилаючись при цьому на свої виправлення в текстах договору та заявках до договору, щодо розміру штрафних санкцій за прострочення доставки вантажу з 800 грн. на 250 грн., які вважає недійсними без узгодження сторонами протоколом розбіжностей в порядку статті 181 ГК України, та пункту 3.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України затверджений Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.97.. Вважає, що прострочка доставки вантажу затримкою автомашини на кордоні, у зв'язку з вихідними днями не є підставою звільнення позивача від відповідальності. Посилається на п.4.3 договору.

Зазначає, що позивач стверджує, що відповідно до умов Заявок 30.12.09 року направив відповідачу-1 оригінали: СМК, договору, акта виконаних робіт, та рахунку, а відповідач-1 зобовязаний був протягом 3 банківських днів, після їх отримання провести перерахунок коштів на рахунок позивача. Проте відповідач-1 вважає, що зазначене не відповідає дійсності тому, що ці умови передбачені не Заявками, а пунктом 5.3 Договору, крім того відповідач-1 отримав лише акт виконаних робіт, СМК та рахунок, щодо оригіналу договору, та заявок доповнень до договору . стверджує, що позивач їх до цього часу не надав їх.

Звертає увагу, що в позовній заяві позивач зазначає, що 22 січня 2010р. звертався до відповідача-1 з претензією №2 про погашення боргу, але він залишив претензію без відповіді та задоволення. Проте, стверджує, що відповідач-1 надав позивачу відповідь на його претензію листом від 04.02.10р., в якому зазначав, що не визнає виправлень штрафних санкцій за прострочення доставки вантажу з 800 грн. на 250 грн. в договорі та заявках до нього від 27.11.09р., та 02.12.09р.. та просив позивача надіслати рахунок та акти виконаних робіт з урахування підписаних заявок та штрафних санкцій, тобто з урахуванням штрафу в розмірі 8000 грн., які він вимагав визнати, та сплатити Позивача в Претензії №2 від 17.12.2009 року.

Посилається на ст.ст.203,215,553 ЦК України та стверджує, що відповідач-1 не знає, ОСОБА_3, не надавав повноважень стосовно укладання з позивачем будь-якого договору, в тому числі і договору поруки щодо солідарної відповідальності перед позивачем по будь-яким зобов'язанням відповідача-1 перед позивачем. Вважає договір поруки від 29 січня 2009р., укладений між ОСОБА_3 та Позивачем є недійсним правочином з порушенням ст. 553 ЦК України.

Стверджує, що ОСОБА_3 не може бути відповідачем по даній справі, а тому позов позивача, згідно частини 1 статті 15 ГПК України, повинен розглядатися по місту знаходження відповідача-1 -Господарським судом Київської області.

Звертає увагу, що позивач порушив взяті на себе зобов'язання за договором №1127/09, щодо заявок доповнень до договору від 27.11.09р. та від 02.12.2009р. прострочивши на 10 днів доставку вантажу відповідачу-1, а тому зобов'язаний сплатити відповідачу-1 штраф в розмірі 8000 грн., що відповідає умовам викладеним в п.п.4.3, 4.5 договору та Заявкам доповнень до договору. Крім того в результаті прострочення доставки вантажу позивачем, відповідач-1 прострочив доставку цього вантажу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 за заявкою №1125/09 та поніс збитки в сумі 8000 грн. Ця заявка була оформлена 25.11.09 р. на суму перевезення 8348 грн., згідно договору №2011/09 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні і транспортно-експедиційні послуги, укладеного між Відповідачем-1 та ФОП ОСОБА_2 20 листопада 2009 року.

Повідомляє, що збитки виникли тому, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 за прострочення доставки вантажу виставила відповідачу-1 претензію на сплату штрафу в розмірі 8000 грн., який виконуючи умови укладеного між ними договору, вимушений був погодиться з претензією, в результаті отримав від фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 замість 8348 грн., передбачених заявкою, лише 348 грн., що підтверджується: договором, заявкою, претензією, листом, рахунком - фактурою, випискою банку.

Посилається на ст.ст. 624,923 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 315 ГК України та зазначив, що 21.04.10 р. відповідач-1 направив позивачу претензію №3 про відшкодування збитків в сумі 8000 грн.

Стверджує, що позивач прострочив поставку вантажу на 10 діб, а тому відповідно до Договору та Заявок зобов'язаний сплатити Відповідачу-1 штраф в сумі 8000 та відшкодувати збитки в сумі 8000 грн.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача-1 подав письмові пояснення в яких проти позовних вимог заперечує, обгрунтовуючи доводами, викладеними у відзиві на позов.

Відповідач 2- Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 м.Хмельницький в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, проте надіслав факсограму, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу без його участі в зв`язку з терміновим відрядженням.

25.05.2010 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_4 м. Біла Церква до фізичної особи підприємця ОСОБА_8 м. Хмельницький про стягнення штрафу у розмірі 8000,00 грн. та 8000,00 грн. збитків за договором заявкою №1127/09 від 27.11.2009 року та договором-заявкою №1202/09 від 02.12.2009 року про перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Ухвалою суду від 25.05.2010 року дана зустрічна позовна заява прийнята для спільного розгляду з первісним позовом в межах провадження у справі № 18/724-10.

Так, позивач за зустрічною позовною заявою звертає увагу суду на те, що 27.01.2009 року між позивачем та відповідачем по факсу було укладено договір №1127/09 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні і транспортно-експедиційні послуги (надалі договір), а також згідно п.п. 2.1-2.3 договору було підписано одноразову заявку доповнення до договору від 27.11.2009 року про перевезення вантажу за маршрутом Болонья, Бергамот (Італія) Біла Церква (Україна) на суму фрахту 400 євро, і 02.12.2009 року заявку про перевезення вантажу за маршрутом Тельгате (Італія) Біла Церква (Україна) на суму фрахту (перевезення) 300 євро, а всього перевезення вантажу на загальну суму 700 євро, або 8330 грн.

Згідно заявки від 27.11.2009 року Відповідач зобов'язався 27.11.09 року надати автомашину реєстраційний №ВХ9003 АВ/07898 ХМ під завантаження вантажу в місто Болонья - Італія, та до 04-07 грудня 2009 року здійснити їх перевезення з розвантаженням в м. Біла Церква -Україна (перше вивантаження), а Позивач на протязі 3 банківських днів після отримання оригінала СМК, акту виконаних робіт, розрахунку, та Договору сплатити фрахт (перевезення).

Згідно заявки від 02 грудня 2009 року відповідач зобов'язався 02.12.09 року надати автомашину реєстраційний №ВХ9003 АВ/07898 ХМ під завантаження вантажу в місто Тельгате (Бергамот)- Італія та до 04-07 грудня 2009 року здійснити їх перевезення з розвантаженням в м. Біла-Церква Україна (перше вивантаження), а позивач на протязі 3-х банківських днів після отримання оригінала СМР, акту виконаних робіт, розрахунку та договору сплатити фрахт (перевезення).

Відповідно до СМР №0180190 відповідач надав автомашину під завантаження в місто Тельгате (Бергамот) Італія в строк 02.12.2009 року, як і було зазначено в заявці від 02.12.2009 року

Відповідно до СМР №0000186 та №0180194 відповідач надав автомашину під завантаження в місто Болонья-Італія за заявкою від 27.11,09 року замість 27.11.2009 року, як зазначено в заявці, лише 07.12.2009 року, тобто в день коли вже мався перевезти цей вантаж для розвантаження в місто Біла Церква.

Згідно із згаданими заявками відповідач зобов'язувався також після перетинання автомашини з кордону України в першу чергу доставити вантаж позивача в м. Біла Церква, але згідно відмітки в СМК. Чопської митниці відповідач не виконав цих зобов'язань, оскільки автомашина після перетинання кордону 09 грудня 2009 року 8 діб перевозила вантаж позивача від кордону до міста розвантаження м. Біла Церква, про що свідчить відмітки в СМР митниці Київської області , прострочивши таким чином строк перевезення вантажу за договором та заявками на 10 діб.

В пояснювальній записці, яка була отримана позивачем по факсу 15.12.09 року, відповідач намагався виправдатися перед позивачем за прострочення строку перевезення вантажу великою чергою при замитненні вантажу в Італії, а також перевезенням збірного вантажу, частина якого належала експедитору зі Львова, якому він першочергово і здійснив доставку вантажу, але при цьому порушив зобов'язання надані позивачу.

Позивач не визнає випровдовування відповідача, та вважає, що своїми діями він порушив положення договору, Заявок, та правових норм.

Згідно п.4.5. договору виконавець несе відповідальність за невчасну подачу транспортного засобу під завантаження і несвоєчасну доставку вантажу вантажоотримувачу в розмірі, вказаному в першому абзаці п.4.3 цього договору.

Відповідно до абзацу першого п.4.3 договору, наднормативний простій автомобіля в місцях завантаження (розвантаження) вантажу оплачується за добу коштами в розмірі 800 грн., якщо інше не зазначено в заявці.

Згідно із заявками від 27.11.09 року, та 02.12.2009 року при простої автомобіля з вини перевізника, або запізнення під завантаження/розвантаження на перевізника накладається штраф в розмірі 800 гривень за кожну розпочату добу.

Враховуючи зазначене 17.12.09 року позивач направив відповідачу претензію №2, якою за прострочення терміну поставки вантажу виставив йому для сплати штрафні санкції на суму 8000,00 грн. із розрахунку:

Штрафні санкції - 800 грн. за одну добу прострочення перевезення вантажу;

Кількість діб прострочено відповідачем: 17.12.09 р. - 07.12.09 р. = 10 діб.

Сума штрафу 800, 00 грн. х 10 діб - 8000,00 грн.

Зустрічною претензією №2 від 22.01.2010 року відповідач частково визнав претензію позивача, а саме прострочення перевезення вантажу у 7 діб, та штрафні санкції на суму 1750 грн., а також вимагав сплатити за перевезення вантажу 6937,00 грн. Обґрунтовуючи це тим, що не можуть бути зараховані до прострочення перевезення вихідні дні, а також тим, що в договорі і заявках ним були виправлені штрафні санкцій за прострочення доставки вантажу з 800,00 грн. - за добу, на 250,00 грн. - за добу, а тому штраф повинен складати не 8000,00 грн. - за 10 діб прострочення перевезення вантажу , як зазначено в претензії позивача, а 1750 грн. за 7 діб прострочення. Крім того для збільшення обумовлених в заявках сторонами сум фрахту, відповідач в заявці від 27.11.2009 року., в графі сума фрахта 400 євро, та в заявці від 02.12.09 року, в графі сума фрахта 300 євро, дописав від руки: „ + замитнення + печаті ЗО євро", і таким чином збільшив вартість фрахту з 400, та 300 євро до 430, та 330 євро.

Своїм листом на претензію відповідача від 04 лютого 2010 року позивач обґрунтування відповідача, щодо зменшення прострочення строку перевезення вантажу у зв'язку з вихідними днями, не визнав.

Щодо виправлень та доповнень внесених відповідачем одноособово до договору та заявок, то вони є недійсними тому, що згідно законодавства України та положень договору, всі розбіжності, які могли виникнути у сторін при його укладанні повинні погоджуватись ними складанням протоколу розбіжностей, який є невід'ємною частиною договору.

Але відповідач незважаючи на ці порушення в березні 2010 року звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з позивача коштів за надані послуги по перевезенню вантажу в сумі 8687 грн., 45,70 грн.-3% річних, та судові витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 2000,00 грн.

Позивач позов відповідача визнає на суму 8330 грн., при цьому вважає, що відповідач прострочивши на 10 діб доставку вантажу порушив взяті на себе зобов'язання за договором, та за заявками від 27.11.09 року і від 02.12.2009 року, а тому зобов'язаний сплатити Позивачу штраф в розмірі :

800,00 грн. за добу х 10 діб. = 8000,00 грн.,

а також відшкодувати спричинені збитки в сумі 8000,00 грн., а всього сплатити 16000,00 грн., що відповідає умовам викладеним в п.п.4.3., 4.5., 4.8. договору.

Щодо 8000,00 грн. збитків, то вони виникли тому, що в результаті прострочення доставки вантажу відповідачем, позивач прострочив доставку цього ж вантажу ФОП ОСОБА_7, а вона виставила позивачу претензію на сплату штрафу в розмірі 8000,00 грн., який виконуючи умови укладеного між ними договору на транспортно - експедиційні послуги від 20 листопада 2009 року, та заявки до договору №1125/09 від 25.11.09 р, вимушений був погодиться з претензією. В результаті отримав від ФОП ОСОБА_7 замість передбачених заявкою 8 348,00 грн., лише: 8348,00 - 8000,00 = 348 грн.

Згідно пункту 4.8 Договору у випадку невиконання, або неналежного виконання умов заявки Виконавець відшкодовує Експедитору всі збитки, завдані ним або його Замовником.

Крім цього представником позивача за зустрічною позовною заявою у судовому засіданні 22.06.2010 року подана заява про зменшення позовних вимог відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 4800,00 грн. штрафу, 5008,80 грн. збитків та 2416,92 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

З огляду на подану позивачем за зустрічною позовною заявою уточнень позовних вимог, суд вважає за необхідне розгляд справи № 18/574-10 відкласти на іншу дату.

Керуючись ст.ст. 38, 69,77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 10 год. 30 хв. "16" вересня 2010 року.

Зобов'язати:

відповідача за зустрічною позовною заявою надати суду письмовий відзив на позов з врахуванням уточнень позовних вимог.

відповідача 2 фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 м.Хмельницький письмовий відзив на позов із документальним обґрунтуванням своїх доводів та заперечень.

Визнати явку повноважних представників сторін в судове засідання обов'язковою.

Суддя В.А. Саврій

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу, 3,4 - відповідачам.