ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" липня 2010 р.Справа № 9/13-434
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства фірми "Альтфатер -Тернопіль" вул. Бродівська-Гріга, 3, м.Тернопіль, 46019

до Приватного підприємства "Наш дім" вул. К. Савури, 3, м.Тернопіль,46000

про cтягнення заборгованості в сумі 16 576 грн. 68 коп., з яких: 15 709 грн. 94 коп. - вартість послуг та 866 грн. 74 коп. - індексація.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 довіреність від 11.01.2010р.

ОСОБА_2 доручення від 01.04.2010р.

відповідача: не з'явився

Суть справи: Дочірнє підприємство фірма "Альтфатер-Тернопіль", вул. Бродівська-Гріга, 3, м.Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Наш дім" вул. К. Савури, 3, м.Тернопіль про cтягнення заборгованості в сумі 16 576 грн. 68 коп.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2010 р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 01.04.2010 р. Судове засідання відкладалося в порядку ст. 77 ГПК України на 13.04.2010р., на 27.04.2010р., на 11.05.2010р., на 01.06.2010р. та оголошувались перерви до 25.06.10р., до 06.07.2010р. через неподання сторонами необхідних для розгляду справи документів.

Представники позивача в судове засідання 06.07.2010р. прибули, позовні вимоги з врахуванням поданих раніше уточнень заявлених до стягнення сум за заявами від 15.06.2010р. та 25.06.2010р., підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06.07.2010 р. не прибув. ОСОБА_2, до початку судового засідання подав заперечення №84 від 06.07.2010р. (вх.№14727(н) від 06.07.2010р. по журналу реєстрації вхідної кореспонденції господарського суду Тернопільської області), в якому зазначає, що вважаючи, що позивач просить одночасно змінити підставу та предмету позову, що на думку відповідача недопустимо. Стверджує, що подані позивачем заяви 7 травня 2010р. про зменшення, а потім 15 та 25 червня 2010р. про збільшення позовних вимог, свідчать про те, що останній свідомо затягує строк вирішення спору.

Розглянувши зазначене заперечення представника відповідача, оцінивши подані представником позивача у справі заяви, суд відхиляє заперечення позивача з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 22 ГПК передбачено право позивача змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, при цьому зазначені права можуть бути реалізовані позивачем до прийняття рішення судом першої інстанції.

Як вбачається із позовної заяви від 16.03.2010р. позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вартість послуг наданих в період з серпня по лютий 2010р. за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., в розмірі 22 909,94 грн. А також, стягнення з відповідача суму індексації за час прострочення виконання грошових зобовязань за надані послуги за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., в розмірі 866,74 грн.

В подальшому представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 07.05.2010р., відповідно до якої позивач враховуючи часткове погашення заборгованості під час розгляду справи з боку відповідача зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача вартість послуг наданих в період з жовтня по лютий 2010р. за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., в розмірі 15 709,94 грн. При цьому, суму стягнення з відповідача індексації за час прострочення виконання грошових зобовязань за надані послуги. за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., позивач залишив незмінною у розмірі 866,74 грн.

В свою чергу 15.06.2010р. позивачем подано заяву про зміну підстав та збільшення позовних вимог, яку суд оцінює як таку, якою позивач фактично збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача вартість послуг за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., в розмірі 29898,40 грн. в свою чергу, суму стягнення з відповідача індексації за час прострочення виконання грошових зобовязань за надані послуги за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., позивач залишив незмінною у розмірі 866,74 грн.

При цьому, як підставу для збільшення позовних вимог позивачем вказано на те, що відповідачем по справі за надані послуги за договором від 02 січня 2009р. № 1305 у березні, квітні, травні 2010р. не здійснював оплати в повній мірі і за зазначений період відповідачу донараховано суму боргу у розмірі 17074,46 грн. на яку позивачем збільшується сума позовних вимог. Крім того, позивачем у звязку із збільшенням позовних, вимог доплачено державне мито у розмірі 170,74 грн.

Також, 25.06.2010р. представником позивача подано заяву згідно якої він фактично зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача вартість послуг за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., в розмірі 28171,40 грн. в свою чергу, суму стягнення з відповідача індексації за час прострочення виконання грошових зобовязань за надані послуги за договором № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р., позивач залишив незмінною у розмірі 866,74 грн. Підставою для зменшення розміру позовних вимог у даному випадку позивач вказав на часткову оплату заборгованості здійснену відповідачем.

Розглянувши зазначені заяви у сукупності із іншими матеріалами справи, суд не вбачає підстав вважати, що у справі позивачем подано заяви, якими він одночасно здійснив зміну предмета та підстав позову з огляду на наступне.

Зміна предмету позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмету, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві (п.3.7. Роз'яснення ВГСУ від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України"

Як вбачається із первинної позовної заяви матеріально-правовою вимогою (предметом позову) позивача до відповідача є стягнення заборгованості за надані послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів. При цьому, позивач обґрунтовуючи свої вимоги вказує на невиконання взятих на себе зобовязань з боку відповідача в частині своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів за договором № 1305 від 02 січня 2009р.

В подальшому зменшуючи та збільшуючи розмір позовних вимог позивачем у зазначених заявах також заявляється матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за надані послуги згідно договору № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р. При цьому, будь яких інших додаткових вимог як то визнання договору недійсним, розірвання договору, тощо позивачем суду не заявлено.

А тому, зазначені заяви позивача, суд розцінює як заяви, якими зменшується чи збільшується розмір позовних вимог з врахуванням часткового погашення або збільшення заборгованості за надані послуги згідно договору № 1305 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів від 02 січня 2009р.

Суд, також, відхиляє твердження відповідача про безпідставність неодноразового зменшення та збільшення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Про зменшення розміру позовних вимог господарський суд зазначає в описовій частині рішення зі справи; розгляд останньої і прийняття рішення в ній здійснюється виходячи з нового розміру позовних вимог (якщо судом не буде застосовано припис частини шостої згаданої статті щодо неприйняття зменшення розміру позовних вимог). (п. 14 Інф.л. ВГСУ від 29.06.2010 № 01-08/369, п. 6 Інф.л. ВГСУ від 13.08.2008 N 01-8/482 та п. 17 Інф.л. ВГСУ від 20.10.2006р. № 01-8/2351).

Під збільшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві (п.п. 3.7 пункту 3 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

При цьому, суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить обмеження права позивача у випадку, якщо він заявив про зменшення розміру позовних вимог у справі, в подальшому до прийняття рішення знову збільшити розмір позовних вимог чи зменшити їх.

Крім того, із змісту ст.ст. 598-609 ЦК України звернення до суду про стягнення боргу за договором не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що подаючи заяву про збільшення позовних вимог від 15.06.2010р. позивач фактично врахував часткову оплату відповідачем здійснену ним у період травень-червень та зменшивши суму позову, проте, належним чином оформленої заяви з даної процесуальної дії як і відповідних розрахунків суду не подав. Враховуючи зазначене, суд має за необхідне витребувати обґрунтований розрахунок суми заборгованості за період з серпня 2009р. по травень 2010р. із відображенням оплати заборгованості відповідачем, що здійснена відповідачем та уточненням позовних вимог.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представників сторін, враховуючи необхідність витребування додаткових документів, суд вважає за необхідне з метою правильного і обєктивного розгляду справи та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 4-2,4-3,22 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представників позивача, необхідність витребування додаткових доказів, суд вважає за необхідне з метою правильного і обєктивного розгляду справи та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 4-2,4-3,22 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 16 липня 2010 р. на 15 год. 30 хв., який відбудеться в приміщенні господарського суду Тернопільської обл. за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14а (зал судових засідань №4, 5 поверх).

2. Зобовязати подати в засідання:

Позивача:

- обґрунтований розрахунок суми заборгованості за період з серпня 2009р. по травень 2010р. з поетапним відображенням виникнення та оплати заборгованості, що здійснена відповідачем (вказати суму та дату щодо кожного окремого врахованого платежу).

- довідку з обслуговуючого банку про здійснення оплат контрагентом Дочірнього підприємства "Наш дім 1" приватного підприємства "Наш дім" відповідачем по справі за період з серпня 2009р. по травень 2010р.

Відповідача: - докази додаткового погашення заборгованості (за наявності).

У разі незабезпечення сторонами в засіданні без поважних причин участі повноважних представників та неподання витребуваних матеріалів, справа буде розглядатися за правилами ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Суддя В.Л. Гевко