ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" листопада 2010 р. Справа № Б-19/94-10

вх. № 5119/2-19

Суддя господарського суду Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Лавріненко К.Г.

За участю представників сторін:

Кредитора: юрисконсульт ДК «Газ України» ОСОБА_1, довіреність № 31/10 від 09.06.2010р.

Розпорядника майна боржника : ОСОБА_2

Боржника: ОСОБА_3, дор. від 12.01.2010р

Розглянувши заяву ДК Газ України НАК Нафтогаз України на суму 379 296 грн. з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_4 комунального підприємства «Теплові мережі», с.м.т. Краснопавлівка по справі за заявою Лозівське КП "Теплові мережі", с. Краснопавлівка до Лозівське КП "Теплові мережі", с. Краснопавлівка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Заявник 09.08.2010р. звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати вимоги до боржника на загальну суму 379 296 грн., з якої 781 грн. 46 коп.(державне мито Постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.0610р. по справі № 52/606), 64 955 грн.92 коп. (рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2009р. по справі № 30/90-09), сума інфляції 7859,67 грн., 3% річних 2929,51 грн., по договору комісії № 12/06-761 від 15.09.2006р. сума основного боргу 288 037,83 грн., сума інфляції 9505,25 грн., 3% річних 5101,73 грн.

Розпорядник майна та боржник на заявлені вимоги кредитора заперечують. Відповідно до представленого суду повідомлення - заперечення заявлені вимоги розпорядником майна та боржником визнані частково в сумі 64 255,77 грн., боржником не визнано вимоги кредитора в сумі 288 037,83 грн.

Кредитор у порядку п. 3 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закону про банкрутство) не надав суду заперечення щодо не визнання вимог кредитора боржником, як того потребує положення ст.14 цього Закону, проте в судовому засіданні представник кредитора вважає вимоги кредитора обґрунтованими, посилаючись на ст.625 ЦК України, якої передбачається можливість в разі прострочення зобовязання боржником нарахувати суму індексу інфляції та 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, надані суду докази, заслухавши пояснення розпорядника майна, представника кредитора суд встановив, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.10р. по справі № 52/606) з боржника було стягнуто 781 грн. 46 коп. (держмито).

Також між сторонами був укладений договір комісії № 12/06-761 від 15.09.2006р, відповідно до умов якого ( п.2.1.договору комісії) комісіонер (боржник) зобовязався реалізовувати теплову енергію за цінами не нижче, ніж погоджена. Правонаступником кредитора ОСОБА_5 підприємства «Газ-тепло» по договору комісії, як встановив суд, та підтверджено матеріалами справи є ДК Газ України НАК Нафтогаз України. Кредитор передав боржнику, що підтверджено актом прийому передачі № 10К/761, теплову енергію на суму 334 889,39 грн., проте боржник за отриману теплову енергію розрахувався не в повному обсязі, про що свідчить звіти комісіонера за жовтень ,листопад 2006р., в рахунок чого у боржника виник борг перед кредитором на суму 288 037,83 грн.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу суду зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже кредитором обґрунтовано було нараховані боржнику за період з 01.2010р. по 06.2010р. суму індексу інфляції 9505,25 грн. та 3% річних на суму 5101,73 грн. грн.

Також згідно з рішенням господарського суду Харківської області від 14.07.2009р. по справі № 30/90-09 з боржника на користь кредитора було стягнуто суму 71 257,34 грн., яка боржником частково була погашена. Суму боргу боржника перед кредитором з урахуванням часткової сплати складає 64 955 грн. 92 коп.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу суду зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитором було нараховано боржнику за прострочку виконання грошових зобовязань суму інфляції 7859,67 грн. за період з 02.2009р. по 06.2010р., 3% річних 2929,51 грн. за період з 01.2009р. по 05. 08.2010р.

Разом з тим, як вважає суд, кредитором невірно було здійснено нарахування боржнику суми інфляції та 3% річних, оскільки рішення господарського суду Харківської області від 14.07.2009р. по справі № 30/90-09, на підставі якого з боржника було стягнуто з урахуванням часткової оплати боргу 64 955 грн. 92 коп., набрало законної сили лише 27.07.2009р. Тобто кредитор міг здійснювати нарахування суми інфляції та 3% річних, починаючи з 27.07.2009р. Отже обґрунтованою сумою індексу інфляції є борг у розмірі 4 546,31 грн., що виникає у боржника з 01.09.2009р. по 06.2010р. та борг у вигляді 3% річних на суму 1970, 76 грн. (370 днів прострочення).

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що заявлені грошові вимоги кредитора до боржника підлягають включенню до реєстру грошових вимог кредиторів частково в сумі 374 899,01 грн.

Керуючись ст. ст. 14 Закона України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора в сумі 374 898,41 грн., яку включити їх до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

2. Включити до реєстру грошових вимог кредиторів у першу чергу сплачені кредитором державне мито у розмірі 85 грн. та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення ведення судового процесу у розмірі 40 грн.

3. В залишку суми боргу про включення до реєстру вимог кредиторів кредитору відмовити.

Суддя Міньковський С.В.