ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2010 р. Справа № 10/53

Суддя Павлюк І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волинь-Цемент" про розстрочку виконання рішення по справі

За позовом Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна

залізниця м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Волинь-Цемент м.Здолбунів

Рівненської області

про стягнення 910 414 грн. 08 коп. заборгованості по розрахунках

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники:

від позивача- не з'явився;

від відповідача- Собчук М.В., представник (довіреність №2639.2.Д. від 15.10.2009р.).

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення господарського суду Рівненської області від 18 лютого 2009р. по даній справі з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волинь-Цемент" на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" підлягають стягненню платежі в сумі 910414 грн. 08 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 9104 грн. 14 коп., плата за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. та плата за проведення судової економічної експертизи в сумі 3760 грн. 00 коп. Рішення набрало законної сили, на його виконання було видано наказ №10/53 від 30.11.2009р.

Відповідач - Відкрите акціонерне товариство "Волинь-Цемент" 11.01.2010р. подав заяву про розстрочку виконання рішення, оскільки вважає важким своє фінансово-матеріальне становище, яке утворилось внаслідок перебування будівельної галузі держави (основного споживача цементу) в кризовому стані, наслідком чого є значне падіння у заявника обсягів виробництва продукції, і, відповідно, обсягів грошових надходжень від її реалізації. Вказане, на думку ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волинь-Цемент", зумовлює необхідність розстрочки виконання рішення строком на 6 місяців. Розгляд заяви було призначено на 21.01.2010р., проте, позивач - Державне територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" у судове засідання не зявився. Разом з тим до канцелярії господарського суду 21.01.2010р. надійшла телеграма від Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", відповідно до якої останнє зазначає про відсутність можливості направити в судове засідання 21.01.2010р. уповноваженого представника, при цьому повністю заперечує проти задоволення судом заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волинь-Цемент" про розстрочку виконання рішення у даній справі на шість місяців. Вважає, що у суда відсутні правові підстави для задоволення вказаної заяви, доводи заявника при цьому є необгрунтованими, а обставини, на які покликається заявник не є винятковими.

Вбачається, що неявка Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" не перешкоджає розгляду заяви по суті.

У відповідності до вимог ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

У заяві, за вих. №30-70р від 05.01.2010р. про розстрочку виконання рішення відповідач вказує, як на обставину неможливості виконання рішення, на те, що відповідач - Відкрите акціонерне товариство "Волинь-Цемент" знаходиться у важкому фінансовому становищі, згідно якого його збиток за результатами звичайної діяльності за 3 квартал 2009р. склав 46,294 млн.грн., про що свідчить Звіт про фінансові результати за 9 місяців 2009р., на особовому рахунку підприємства відсутні необхідні кошти для виконання рішення господарського суду Рівненської області від 18 лютого 2009р. по даній справі, що, на думку відповідача, є підставою для розстрочки виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2009 р. у справі №10/53 на строк шість місяців.

У відповідності до вимог ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів в розумінні ст.32 Господарського процесуального кодексу України, які свідчили б про обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, підтверджували важкий фінансовий стан підприємства, відсутність необхідних коштів на особовому рахунку підприємства та неможливість виконання рішення суду.

До заяви про розстрочку виконання рішення відповідач додає довідку вих.28.юр від 05.01.2010р. про залишок вільних власних коштів на рахунках ВАТ "Волинь-Цемент" станом на 01.01.2010р., сума якого складає 14 490,7 тис. грн., тобто вказаної суми цілком достаньо для виконання рішення господарського суду Рівненської області від 18.02.2009 р. у справі №10/53, проте, при цьому заявник вказує на необхідність скерування вказаних коштів на інші необхідні витрати підприємства, такі як заробітна плата працівникам, плата за природний газ, електроенергію тощо. При цьому господарський суд зауважує, що необхідність здійснення підприємством вищевказаних поточних платежів не може слугувати підставою для невиконання рішення господарського суду, не є винятковим випадком і, відповідно, не може ускладнювати виконання рішення або робити його неможливим.

Враховуючи наведене, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ВАТ "Волинь-Цемент" про розстрочку виконання рішення, з огляду на те, що така не мотивована і документально не обґрунтована, доводи викладені в заяві про розстрочку не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись стст. 32, 33, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику - ВАТ "Волинь-Цемент" у задоволенні заяви №30-70р від 05.01.2010р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 18.02.2009р. у справі №10/53.

Суддя Павлюк І.Ю.