ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

01.07.2010 р. Справа № 23/71

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Полтавська область, м. Миргород, вул. Старосвітська ,62, ідент . номер НОМЕР_1)

про визнання банкрутом,

Представники :

від боржника : не з"явився ( повідомлений належним чином)

Суть справи: Розглядається заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Миргород про визнання банкрутом.

Боржник в судове засідання не з'явився. Ухвали господарського суду Полтавської області від 22.09.2009 року, 22.10.2009 року, 03.12.2009 року, 21.01.2010 року, які направлялися боржнику за адресою зазначеною боржником у заяві про порушення справи про банкрутство отримані останнім , що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень ( а.с.а.с. 43,68, 69,75).

Ухвала господарського суду від 29.04.2010 р., направлена боржнику за адресою зазначеною боржником у заяві про порушення справи про банкрутство, яка співпадає з місцезнаходженням боржника - Полтавська область, м.Миргород , вул. Старосвітська, б.62 згідно Довідки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 12.10.2009 року ( а.с.33-34 ), повернута поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою , зазначеною у позовній заяві. У випадку нез"явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для подальшого розгляду справи доказів, наявних в матеріалах справи, достатньо, а неявка Боржника, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд , встановив:

Боржник - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (Полтавська область, м. Миргород, вул. Старосвітська ,62, ідент . номер НОМЕР_1) зареєстрований виконкомом Миргородської міської ради Полтавської області 26.09.2001 р. - Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № 125574 ( а.с. 6) .

ФОП ОСОБА_1 20.01.2006 року включений до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Довідка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 12.10.2009 року № 4193183 - а.с.33-34).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою від 16.09.2009 року вих. № 11 (вх. № 3674 від 17.09.2009 року) про порушення справи про банкрутство згідно ст. 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в обґрунтування свої вимог посилаючись на наявність кредиторської заборгованості перед Миргородською ОДПІ в сумі 425 928,43 грн.

( податковий борг) , що складається з:

1) 254 705,16грн. по податку на додану вартість (в т.ч. 169 803,44грн. основний платіж та 84 901,72грн. штрафні санкції) згідно податкового повідомлення-рішення від 15.05.2009 року № /0;

2) 794,37грн. по податку з доходів найманих працівників (в т.ч. 264,79грн. основний платіж та 529,58грн. штрафні санкції) згідно податкового повідомлення-рішення від 15.05.2009 року № /0;

3) 168 559,79грн. основного платежу по податку з доходів фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності згідно податкового повідомлення-рішення від 15.05.2009 року № /0;

4) 1 869,11грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки згідно Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С»від 15.05.2009 року № НОМЕР_2.

Детальний розрахунок податкового боргу наданий на вимогу суду Миргородською ОДПІ ( а.с.47).

Іншої заборгованості по податкам, зборам ( обов"язковим платежам) боржник не має.

При цьому, як зазначає боржник, за даними інвентаризації майна (Акт інвентаризації майна СПД ФО ОСОБА_1 від 10.09.2009 року - а.с 25 ) у боржника відсутні нерухоме майно (довідка ДКП «Миргородтехінвентаризація»від 02.09.2009 року № 740 - а.с 23) та транспортні засоби (довідка Інспекції державного технічного нагляду по Миргородському району від 03.09.2009 року вих. № 806- а.с. 24).

Залишок грошових коштів на розрахункових рахунках боржника - ФОП ОСОБА_1 становить 12,48 грн..

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 припинив господарську діяльність 20.07.2007 року. Всі працівники звільнені у 2007 році.

На вищевикладені обставини боржник - Фізична особа - підприємць ОСОБА_1посилається в обгрунтування неможливості погашення вимог кредитора Миргородської ОДПІ.

Дану заяву прийнято судом до розгляду та порушено провадження у справі про банкрутство ухвалою суду від 22.09.2009 року, накладено арешт на майно боржника, за винятком майна , на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, витребувані документальні докази, зокрема , відомості про наявне у боржника майно , у тому числі і кошти , які знаходяться на його рахунках у банках чи інших фінансово-кредитних установах, ... .

В ході розгляду справи суд встановив наступне.

Норми ст. 53 Цивільного кодексу України визначають, що фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема, ст. ст. 47, 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон про банкрутство).

Згідно ч. 2 ст. 47 Закону про банкрутство заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником або його кредитором.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України від 14 травня 1992 р. № 2343-XII Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції Закону від 30 червня 1999 р. № 784-XIV), Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК), іншими законодавчими актами України.

Закон містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України ( див. п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. "Про судову практику в справах про банкрутство".)

Стаття 1 Закону про банкрутство визначає, що боржник - суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором у тому числі зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Із викладених норм діючого законодавства про банкрутство вбачається, що справа про банкрутство в порядку Закону про банкрутство може бути порушена лише відносно суб'єкта підприємницької діяльності (у тому числі відносно фізичної особи, що має такий статус та зареєстрована в установленому законом порядку). При цьому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство - підстави для порушення справи про банкрутство, - однією із умов порушення та здійснення провадження у справі є наявність у такого боржника, саме як у суб'єкта підприємницької діяльності, в обов'язковому порядку незадоволених протягом визначеного в Законі про банкрутство строку грошових зобов'язань перед кредиторами. Тобто, вимоги кредиторів, що покладаються в основу кредиторських вимог в заяві про порушення справи про банкрутств боржника-фізичної особи, мають бути пов'язані із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону про банкрутство боржник зобов'язаний звернутися в місячний строк до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів приведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами; орган боржника, уповноважений відповідно до установчих документів або законодавства прийняти рішення про ліквідацію боржника, прийняв рішення про звернення в господарський суд з заявою боржника про порушення справи про банкрутство; при ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

За змістом ч.3 ст.6 та ч.2, ч.3, ч.5 ст.7 Закону справа про банкрутство за заявою боржника порушується господарським судом лише у разі підтвердження боржником своєї неплатоспроможності документами, які боржник зобов'язаний додати до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, заява боржника - громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд за наявності матеріальних підстав, передбачених ч.3 ст.6, ч. 2 , ч.5, ст.7, ст.47 Закону та ст.53 ЦК України для порушення провадження у справі про банкрутство, а суд, встановивши факт неспроможності боржника - громадянина-підприємця задовольнити безспірні вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності, може визнати боржника - громадянина-підприємця банкрутом ( див. Постанову ВГСУ від 02.06.2010 р. по справі № 7/103-Б).

Відповідно до вимог п.2 ст. 7 Закону про банкрутство заява боржника повинна містити крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, такі відомості:

- суму вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у розмірі, який не оспорюється боржником;

- розмір заборгованості із страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, по податках і зборах (обов'язкових платежах);

- розмір заборгованості по відшкодуванню шкоди, заподіяної життю та здоров'ю, виплаті заробітної плати та вихідної допомоги працівникам боржника, виплаті авторської винагороди;

- відомості про наявність у боржника майна, у тому числі грошових сум і дебіторської заборгованості;

- найменування банків, що здійснюють розрахунково-касове і кредитне обслуговування боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту інвентаризації майна СПД ФО ОСОБА_1 від 10.09.2009 року ( а.с 25) , доданого боржником до заяви про визнання банкрутом від 16.09.2009 року вих. № 11, за результатами інвентаризації встановлено, зокрема, що у власності фізичної особи відсутні будь-які матеріальні засоби, а саме: транспортні засоби, автотракторна техніка, об"єкти нерухомості, інші матеріальні цінності.

Проте, як вбачається з листа Миргородського ВРЕР від 21.04.2010 року вих. № 459,

( а.с. 79 ) наданого боржником на вимогу суду, за гр. ОСОБА_1, жит. ІНФОРМАЦІЯ_1, значаться зареєстрованими транспортні засоби:

автомобіль ГАЗ 53, 1989 року випуску, ДНЗ - 14778СК,

автомобіль ЛАЗ 699Р СПГ, 1989 року випуску, ДНЗ - 00116СК,

автомобіль ЛАЗ 699Р СПГ, 1989 року випуску, ДНЗ - 10408СК.

Ч.1 ст. 52 Цивільного Кодексу України вказує, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов"язаннями , пов"язаними з підприємницькою діяльністю , усім своїм майном, крім майна , на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

В зв"язку з вищезазначеним, ухвалою суду від 29.04.2010 р. у боржника витребувані:

1) Акт інвентаризації майна з огляду на лист Миргородського ВРЕР від 21.04.2010 року вих. № 459 про наявність реєстрації за гр. ОСОБА_1 транспортних засобів;

2) оцінку незалежного експерта щодо вартості транспортних засобів відповідно до листа Миргородського ВРЕР від 21.04.2010 року вих. № 459;

3) письмове обґрунтування заявлених вимог з огляду на виявлені майнові активи згідно листа Миргородського ВРЕР від 21.04.2010 року вих. № 459.

Вищевказані вимоги суду не виконані боржником, документальні докази не надані.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, боржником документально не підтверджено недостатність активів для задоволення вимог кредиторів. Боржником визначений лише повний обсяг зобов'язань перед кредитором - Миргородською ОДПІ в сумі 425 928,43 грн., який повністю визнається боржником, але документально не обгрунтовано недостатність вартості активів боржника для задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, боржником документально не обгрунтовано факт неспроможності боржника - громадянина-підприємця задовольнити безспірні вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги правову позицію викладену в Постанові Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. "Про судову практику в справах про банкрутство" ( п.36) , суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для подальшого провадження у справі про банкрутство Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, провадження у справі підлягає припиненню згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 47, 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 80 (п. 1-1 ), 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Провадження у справі припинити.

2. Скасувати арешт на майно Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Полтавська область, м.Миргород, вул. Старосвітська, 62 ( юридична адреса : м.Мирород, вул. Старосвітська ,62, ідент . номер НОМЕР_1, р/р № 9001 в МВ ПРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401), за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, накладений ухвалою господарського суду від 22.09.2009 р. про порушення провадження у справі про банкрутство.

3. Копії ухвали направити боржнику, державному реєстратору виконкому Миргородської міської ради, Полтавському обласному сектору з питань банкрутства, державному виконавцю.

Суддя О.О. Ореховська