ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" листопада 2010 р. Справа № 7/174

За позовом відкритого акціонерного товариства «ТНТ»

до відповідача публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк»/ПАТ «Західінкомбанк»/

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Неріс-Україна»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1

- про визнання недійсним договору іпотеки № 6277 від 30 липня 2008 року та усунення перешкод в реалізації права власності

Склад суду : головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Грязнов В.В.

суддя Павлюк І.Ю.

За участю представників сторін:

від поз.- пред-к ОСОБА_2Л./пост.дов.№ 09-12/09-1 від 09.12.2009 р./

від відп.ТОВ Неріс-Україна- пред-к ОСОБА_3М./пост.дов.№ 58 від 22.11.2010 р./

від відп.ПАТ Західінкомбанк- юр.ОСОБА_4Я./пост.дов.№752-19 від 16.02.2010 р./

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про захист права власності на нерухоме майно, яке порушується відповідачами. Просить у позові визнати недійсним договір іпотеки №6277, який укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Неріс-Україна»і ТОВ КБ «Західінкомбанк»та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 Просить також про усунення перешкод у здійсненні права власності ВАТ «ТНТ»шляхом виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: смт. Володимирець, Рівненська область, вулиця Соборна, 4.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач пояснює, що відповідно до оспорюваного договору іпотеки від 30 липня 2008 року в якості забезпечення зобовязань ТОВ «Неріс-Україна»по кредитному договору №3007/08-612 від 30.07.2008 р. було передано в іпотеку ТОВ КБ «Західінкомбанк»нерухоме майно, яке належить на праві власності ВАТ «ТНТ». Тобто відповідач ТОВ «Неріс-Україна»розпорядився майном без належної правової підстави всупереч нормам ст.5, ч.2 ст.18 Закону України «Про іпотеку», поскільки відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку»предметом іпотеки може бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умов, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Вважає, що зміст оспорюваного правочину суперечить вимогам статті 319 Цивільного кодексу України та статті 41 Конституції України. Внаслідок протиправної передачі в іпотеку нерухомого майна та існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборони на його відчуження є порушеним право власності позивача ВАТ «ТНТ», який позбавлений можливості розпоряджатись власним майном.

Відповідач ТОВ «Неріс-Україна»заперечує проти позову. Вважає, що на час укладення договору іпотеки нерухоме майно, яке є предметом спору, належало товариству Неріс-Україна внаслідок купівлі-продажу, і доводи позивача про протиправне заволодіння майном є недоведеними. В усних поясненнях суду представник відповідача просив також застосувати позовну давність.

Подав суду письмове клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення Володимирецьким районним судом кримінальної справи по обвинуваченню громадян ОСОБА_5, А.Кривовязюка та ОСОБА_6 (на час укладання договору іпотеки директор ТОВ Неріс-Україна), поскільки у кримінальній справі буде зроблено висновок про наявність чи відсутність у діях посадових осіб ознак злочину і, відповідно, про неправомірне заволодіння чужим майном.

Таке клопотання суд відхиляє з урахуванням норм ст.79 ГПК України. Так, відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Суд враховує, що повязанність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання і оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Матеріали даної справи/зібрані у ній докази дозволяють суду самостійно встановити, чи мали місце певні обставини та дати їм оцінку.

Крім того, вирок з кримінальної справи відповідно до норм ст.35 ГПК України має для господарського спору преюдиціальне значення тільки з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Матеріали даної справи/зібрані у ній докази дозволяють господарському суду самостійно встановити обставини, що стосуються предмета спору.

Інших підстав для застосування норм ст.79 ГПК УКраїни немає, тому клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не задовільняється як необгрунтоване.

Відповідачем ТОВ Неріс-Україна в судовому засіданні 23.11.2010 р. було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення явки в судове засідання ОСОБА_7, новообраного голови правління ВАТ ТНТ, - для надання йому можливості дати пояснення щодо предмету спору. Таке клопотання суд відхиляє як безпідставне. При цьому суд враховує наступні обставини :

- гр-н ОСОБА_7 був присутній в судовому засіданні 17.11.2010 р. і надав суду документи на підтвердження своїх повноважень як голови правління ВАТ ТНТ протокол № 01 засідання загальних зборів ВАТ ТНТ від 15 вересня 2010 року, ухвалу Верховного Суду України від 03.09.2010 р. та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15.07.2010 р. у цивільній справі № 22-1069/2010 за позовом ТзОВ ТНТ ВЕСТ, Зденека ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог ВАТ ТНК про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів та витребовування майна з чужого незаконного володіння. Про наведене зазначено у протоколі судового засідання від 17.11.2010 р./а.с.119-127/. В судовому засіданні був оголошений повний текст ухвали про відкладення розгляду справи на 23.11.2010 р./про що зазначено у протоколі судового засідання а.с.127/, і присутні представники сторін одержали примірники ухвали про відкладення, про що розписались на оригіналі ухвали /а.с.128/. Таким чином гр-ну ОСОБА_7 відомо про дане судове засідання, відповідно існувала можливість забезпечити як особисту явку, так і надати письмові пояснення, клопотання тощо. Тому є необгрунтованим клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для забезпечення явки і пояснень голови правління позивача ВАТ ТНТ;

- на час судового засідання 17.11.2010 р. представник ВАТ ТНТ ОСОБА_8, на підтвердження повноважень якого суду була надана довіренність № 30-08/10 від 30.08.2010 р. /а.с.113/, подав суду довідки та витяг з Єдиного державного реєстру, видані станом на 12.05.2009 р., 19.08.2010 р. та 16.11.2010 р./а.с.114-118/, з яких вбачається, що на зазначені дати у Єдиному державному реєстрі внесені відомості про те, що керівником/головою правління ВАТ ТНТ є ОСОБА_2, який підписав позовну заяву. На підставі протоколу загальних зборів від 15.09.2010 р. зміни до Єдиного державного реєстру не були внесені на час судового засідання 17.11.2010 р.

23.11.2010 р. для залучення до матеріалів справи через канцелярію суду поданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що станом на 23.11.2010 р. керівником юридичної особи ВАТ ТНТ є ОСОБА_7

Згідно із ст.16 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: відомості про органи управління юридичної особи, а також прізвище, імя, по батькові, дата обрання (призначення) та ідентифікаційні номери фізичних осіб-платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіренності. Відповідно до норм ст.18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Тобто суд за наявності різних відомостей щодо керівника ВАТ ТНТ на час звернення цим товариством до господарського суду з позовною заявою, керуючись нормами ст.ст.17-18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважає достовірними внесені до Єдиного державного реєстру відомості про керівника господарського товариства ОСОБА_2 як особу, яка мала право вчиняти дії від імені юридичної особи (зокрема підписувати позовну заяву, підписувати довіреності від імені товариства тощо). Разом з тим, після обрання загальними зборами чи/та внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про іншого голову правління ОСОБА_7 позивачем ВАТ ТНТ не подано господарському суду жодної заяви про зміну волевиявлення про відмову від позову, залишення позову без розгляду, припинення довіреності на представника тощо. За таких обставин суд вирішує по суті спір за позовом ВАТ ТНТ про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного відповідачами товариством з обмеженою відповідальністю «Неріс-Україна»і ТОВ КБ «Західінкомбанк», та про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Відповідач публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк»/ПАТ «Західінкомбанк»/ заперечень по суті позову не надав.

23 листопада 2010 року відповідач ПАТ «Західінкомбанк»подав суду письмове клопотання про передачу справи за підсудністю, відповідно до якого стверджує, що даний спір підсудний господарському суду Волинської області згідно з ч.2 ст.15 ГПК України - за місцем знаходження відповідачів. Суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про передачу справи до господарського суду Волинської області, оскільки у позовній заяві відповідно до ст.ст.321,391 ЦК України позивач ставить вимогу про захист права власності, пояснює при цьому, що відповідачі створюють перешкоди в розпорядженні належним позивачеві майном, поскільки внаслідок дій відповідачів майно неправомірно внесене і не вилучене з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. При цьому правильно зазначає відповідач у клопотанні, що згідно зі ст.317 ЦК України право власності складається із права володіння, користування та розпорядження майном.

Вимоги про визнання недійсним договору та про усунення перешкод у здійсненні права власності обєднані правильно відповідно до ст.58 ГПК України, поскільки звязані між собою підставою виникнення та поданими доказами. Тому підлягають застосуванню спеціальні норми ч.2 ст.16 ГПК України, які визначають виключну підсудність справи у спорах про право власності в залежності від місця знаходження майна. Майно, стосовно якого заявлені вимоги у даній справі, знаходиться у Рівненській області в смт Володимирець, тому спір підсудний господарському суду Рівненської області.

В процесі вирішення спору 23.11.2010 р. представником відповідача ПАТ «Західінкомбанк»також було заявлене клопотання про відкладення розгляду справи на строк не менше тиждня для ознайомлення з матеріалами справи. Пояснює, що перерва в судовому засіданні, оголошена судом для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи, була недостатньою, а позивач не направляв йому додатків до позовної заяви. Таке клопотання про відкладення розгляду справи суд відхилив як необгрунтоване і вважає, що позиція цього відповідача в процесі розгляду справи спрямована на невиправдане затягування розгляду справи і його дії свідчать про недобросовісне використання своїх процесуальних прав і нехтування обов'язками всупереч ч.3 ст.22 ГПК України.

Так, відповідач ПАТ «Західінкомбанк»10.11.2010 р. одержав ухвалу суду про порушення провадження у справі і призначення судового засідання на 17.11.2010 р./а.с.106/. Відзив на вимогу суду відповідач не подав, в той же час подав апеляційну скаргу на ухвалу про порушення провадження, тобто на судовий акт, який не може бути оскаржений відповідно до норм ст.106 ГПК України /а.с.131-134/. Явку представника в судове засідання 17.11.2010 р. відповідач не забезпечив.

Ухвалу про відкладення розгляду справи і призначення судового засідання на 23.11.2010 р. відповідач ПАТ «Західінкомбанк»одержав 19.11.2010 р./а.с.141/. На вимогу суду, викладену в цій ухвалі, відповідач не надав суду пояснень по суті позовних вимог і договір іпотеки. У заяві, поданій суду 23.11.2010 р. відповідач пояснив, що оригінал договору іпотеки є недоступним для нього /а.с.146/, а щодо ненадання суду копії цього договору, то представник відповідача в судовому засіданні на запитання судді пояснив, що належним чином завірена копія є в банку, але ухвалу суду ''не дочитали'' /протокол судового засідання на а.с.175/.

Таким чином, сторони були належним чином повідомлені судом про розгляд даної справи, і відповідачу ПАТ «Західінкомбанк»була забезпечена можливість в розумні та достатні терміни ознайомитись з матеріалами справи і довести до суду свої доводи чи заперечення стосовно предмету спору відповідно до ст.ст.22,33-34 ГПК України. Відповідач ПАТ «Західінкомбанк»жодного разу до судових засідань не звертався з клопотаннями про надання матеріалів справи для ознайомлення, тоді як об'єктивних перешкод, за яких відповідач не скористався добросовісно своїми процесуальними правами та не виконав обов'язку щодо надання пояснень і документів на вимогу суду, не вбачається.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватний нотаріус ОСОБА_1 пояснень по суті позовних вимог не надала, в судове засідання не зявилась. Про час і місце судового засідання нотаріус повідомлена судом /а.с.142/.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, суд встановив слідуюче.

30 липня 2008 року відповідачі уклали кредитний договір № 3007/08-612 про надання банком позичальнику товариству з обмеженою відповідальністю Неріс Україна кредиту/відкриття кредитної лінії на суму 600000 євро. Для забезпечення зобовязань позичальника за цим кредитним договором відповідачами 30.07.2008 р. укладений договір іпотеки, на умовах якого іпотекодавець/ТОВ Неріс Україна передав в іпотеку іпотекодержателю/комерційному банку Західінкомбанк ТзОВ нерухоме майно за переліком у розділі 3 договору, а саме : адмінбудівлю (загальною площею 1270,6 м. кв.), артскважину (загальною площею 11,5 м. кв.), контрольно-пропускну будку (загальною площею 14,9 м. кв.), склад сировини (загальною площею 312,8 м. кв.), вагову будку (загальною площею 22,4 м. кв.), водонапірну башню, склад (загальною площею 124,3 м. кв.), цех безалкогольних напоїв (загальною площею 529,7 м. кв.), трансформаторну підстанцію (загальною площею 21,8 м. кв.), консервний цех (загальною площею 773,8 м. кв.), механічну майстерню (загальною площею 57,2 м. кв.), котельню (загальною площею 334,8 м. кв.), нежитлову будівлю, цех по розливу настойок (загальною площею 549,4 м. кв.) загальною вартістю 3837867 грн.(п.3.5 договору іпотеки), які знаходяться за адресою вул.Соборна,4 у смт Володимирець Рівненської області.

Договір іпотеки підписаний представниками відповідачів і скріплений печатками сторін. Договір іпотеки був посвідчений нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за № 6277.

До матеріалів справи за клопотанням позивача залучена копія договору іпотеки, завірена представником позивача /а.с.158-164/. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні 23.11.2010 р., копія знята із оригіналу договору іпотеки, який залучений до матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню посадових осіб ТзОВ «Неріс-Україна», СП «Неріс»- ОСОБА_5 Зденека, ОСОБА_9, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, що передбачені ч.2,3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України, ч.2,3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, ч.2,3 ст.27, ч.2,3 ст.27 ч.2, ст.209, ч.3 ст.27, ст.28 КК України, яка знаходиться в провадженні Володимирецького районного суду Рівненського області, і у якій представник позивача адвокат ОСОБА_8 бере участь. Поскільки відповідачі і третя особа не надали на вимогу суду договір іпотеки (в оригіналі чи належним чином завіреній копії), суд використовує як письмовий доказ надану позивачем копію договору іпотеки. Представники відповідачів в судовому засіданні не заперечили ідентичність копії договору іпотеки оригіналу.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що власником вищепереліченого нерухомого майна, переданого в іпотеку, є позивач ВАТ ТНТ. На підтвердження зазначеного позивачем надані дублікат від 26.03.2010 р. наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 05.04.2004 р. № 118 Про підтвердження права власності на обєкти нерухомого майна, які передані до статутного фонду ВАТ ТНТ(бувше ВАТ Володимирецький крохмало-патоковий завод) Рівненська область, смт.Володимирець, вул.Соборна,4., з якого вбачається, що зазначене нерухоме майно набуте ВАТ ТНТ в процесі приватизації згідно з договором купівлі-продажу від 30.12.1993 р., посвідченим 11.07.1994 р. приватним нотаріусом нотаріальної контори по смт.Володимирець ОСОБА_10 та зареєстрованим за № 35 /а.с.72-73/.

Цей наказ/дублікат є правовстановлювальним документом згідно з Переліком правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, який є додатком до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5.

Комунальне підприємство Рівненське обласне бюро технічної інвентарізації інформаційними довідками щодо кожного з вищеперелічених обєктів нерухомості підтвердило право власності ВАТ ТНТ на підставі наказу регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області від 05.04.2004 р. № 118 /а.с.85-98/.

Зазначене нерухоме майно позивачем не відчужувалось, фактично перебувало у володінні та користуванні ВАТ ТНТ, що, крім іншого, підтвердив в своїх поясненнях представник позивача в судовому засіданні. Земельна ділянка, на якій розміщене нерухоме майно у смт Володимирці по вул.Соборній,4, належить на праві власності відкритому акціонерному товариству ТНТ, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 293699 від 06.07.2009 р./а.с.75/.

Разом з тим, рішеннями Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Правовий захист національного бізнесу»від 24 червня 2008 року у справі № 18/2008 за позовом ТОВ Будинок побуту Пролісок до ВАТ Кредобанк і ОСОБА_11 та від 25 червня 2008 року у справі № 19/2008 за позовом ТОВ Будинок побуту Пролісок до ТОВ Комерційного банку Західінкомбанк і ОСОБА_12 задоволено позови про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно /а.с.79-82/. На підставі цих рішень та виконавчих листів Здолбунівського районного суду від 27.06.2008 р. № 6-22/08 та від 27.06.2008 р. № 6-21/08 комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»було здійснено реєстрацію права власності на вище вказані обєкти нерухомості, що знаходяться за адресою вул. Соборна, 4, смт. Володимирець Рівненської області за ТОВ Будинок побуту «Пролісок». В подальшому 04.07.2008 р. ТОВ Будинок побуту Пролісок і відповідач товариство з обмеженою відповідальністю Неріс Україна уклали договір купівлі-продажу, на умовах якого вищеперелічене нерухоме майно було продано товариству Неріс Україна/а.с.69-71/. На підставі цього договору купівлі-продажу комунальне підприємство Рівненське обласне бюро технічної інвентарізації виконало державну реєстрацію нерухомого майна, яке знаходиться за адресою вул. Соборна, 4 у смт. Володимирець Рівненської області, за ТОВ Неріс Україна.

Відповідно до ч.1 ст.228 ЦК України правочин, спрямований, зокрема, на незаконне заволодіння майном юридичної особи, слід вважати таким, що порушує публічний порядок, а отже є нікчемним згідно з ч.2 ст.228 ЦК України. Тому відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання його судом недійсним не вимагається. Такий правочин відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

При цьому господарський суд враховує наступне.

Відкрите акціонерне товариство «ТНТ»не брало участі/не залучалось до розгляду 24,25 червня 2008 року Постійно діючим Третейським судом при асоціації «Правовий захист національного бізнесу» справ № 18/2008 і № 19/2008, що вбачається з рішень третейського суду. Також ВАТ «ТНТ»не брало участі при розгляді питання видачі виконавчих листів Здолбунівським районним судом. Відповідно до ст.5 Закону України Про третейські суди спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Відкритим акціонерним товариством «ТНТ»не укладались угоди про розгляд спорів третейським судом, зокрема - Постійно діючим Третейським судом при асоціації «Правовий захист національного бізнесу». Тобто у третейського суду не було підстав розглядати спір щодо майна та визнавати за третьою/іншою особою право власності на нерухоме майно.

За таких обставин будь-які третейські угоди, укладені між третіми/іншими особами є нікчемними у відповідності до норм статті 216 ЦК. При цьому у відповідності до норм чинного законодавства немає необхідності у додатковому визнанні третейської угоди недійсною.

Рішення третейських судів є актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів і не є правовстановлюючим документом. Рішення третейського суду, якими за товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок побуту "Пролісок" було визнано право власності на об'єкти нерухомого майна, не можуть бути правовстановлюючими документами. Пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10 січня 2008 року визначено, що відповідно до Закону України „Про третейські суди третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів.

Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про третейські суди»виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документу, отже, без наявності такого виконавчого документу саме по собі рішення третейського суду не може бути підставою для вчинення відповідних дій суб'єктом владних повноважень.

Ухвалами Здолбунівського районного суду від 18.09.2008 р. виконавчі листи Здолбунівського районного суду від 27.06.2008 р. № 6-22/08 та від 27.06.2008 р. № 6-21/08, на підставі яких було зареєстровано право власності на нерухоме майно належне ВАТ ТНТ за ТОВ «Будинок побуту «Пролісок», визнані такими, що не підлягають виконанню. Рішення суду набрали законної сили.

Наведені вище обставини були враховані Рівненським окружним адміністративним судом при розгляді справи № 2а-1087/09/1770 за позовом ВАТ ТНТ до КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" з третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок побуту "Пролісок" і товариством з обмеженою відповідальністю "Неріс Україна". Відповідно до постанови адміністративного суду від 21.05.2009 р. у цій справі зобов'язано комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентарізації»вчинити дії по скасуванню записів (реєстрацій) в Реєстрі права власності на нерухоме майно права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок побуту "Пролісок"»і товариством з обмеженою відповідальністю «Неріс Україна»на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою 34300, Рівненська область, Володимирецький район, смт. Володимирець, вул. Соборна, буд.4. Зобов'язано, крім того, комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" вчинити дії по відновленню реєстрації (записів) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності за відкритим акціонерним товариством "ТНТ" на будівлі на споруди що знаходиться за адресою 34300, Рівненська область, Володимирецький район, смт. Володимирець, вул. Соборна, буд.4.

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2009 року у справі № 51597/09/9104. На виконання рішення адміністративного суду комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»відновлено первинну реєстрацію в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно (будівлі і споруди за адресою вул.Соборна, 4 у смт.Володимирець Рівненської області) за відкритим акціонерним товариством «ТНТ», що підтверджено інформаційними довідками та листом КП РОБТІ від 10.03.2010 р. № 285 /а.с.84-98/. Так, КП «РОБТІ»скасовано реєстрацію прав власності на зазначені обєкти нерухомості за ТОВ «Неріс-Україна»на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2008 р. № 1262 та за ТОВ «Будинок побуту «Пролісок»на підставі рішень Постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий захист національного бізнесу»від 24 червня 2008 року у справі №18/2008 та від 25 червня 2008 року у справі №19/2008.

З урахуванням наведених обставин судом встановлено, що власником адмінбудівлі (загальною площею 1270,6 м. кв.), артскважини (загальною площею 11,5 м. кв.), контрольно-пропускної будки (загальною площею 14,9 м. кв.), складу сировини (загальною площею 312,8 м. кв.), вагової будки (загальною площею 22,4 м. кв.), водонапірної башні, склада (загальною площею 124,3 м. кв.), цеха безалкогольних напоїв (загальною площею 529,7 м. кв.), трансформаторної підстанції (загальною площею 21,8 м. кв.), консервного цеху (загальною площею 773,8 м. кв.), механічної майстерні (загальною площею 57,2 м. кв.), котельні (загальною площею 334,8 м. кв.), нежитлової будівлі, цеха по розливу настойок (загальною площею 549,4 м. кв.), які знаходяться за адресою вул.Соборна,4 у смт Володимирець Рівненської області, був і є позивач ВАТ ТНТ, який набув перелічене майно шляхом приватизації на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1993 р.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Згідно зі ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Норми ст.321 ЦК України визначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до норм ст.5 Закону України Про іпотеку (в редакції на час укладання оспорюваного договору іпотеки 30.07.2008 р.) обєкти нерухомого майна можуть бути предметом іпотеки за таких умов (в сукупності): нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України Про іпотеку (в редакції на час укладання оспорюваного договору іпотеки 30.07.2008 р.) предметом іпотеки також може бути інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Договір іпотеки, укладений відповідачами 30.07.2008 р., не відповідає наведеним нормам, поскільки відповідач ТОВ Неріс Україна як іпотекодавець не був і не може бути (за відсутності документального підтвердження) власником майна, яке стало за цим договором предметом іпотеки. Відповідач не мав також іншої правової підстави для забезпечення власних зобовязань за кредитним договором зазначеним нерухомим майно.

Крім того, не відповідають фактичним обставинам також викладені в умовах п.3.2 договору іпотеки відомості щодо належності земельної ділянки, на якій розміщене майно, територіальній громаді смт Володимирець.

Згідно із статтями 4, 10 та ч.1 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України.

Згідно з витягом від 12.03.2010 року з Єдиного реєстру заборон та відчужень нерухомого майна нерухоме майно, яке належить позивачеві: адмінбудівля, артскважина, контрольно-пропускна будка, склад сировини, вагова будка, водонапірна башня, склад, цех безалкогольних напоїв, трансформаторна підстанція, консервний цех, механічна майстерня, котельня, нежитлова будівля, цех по розливу настойок, що знаходяться за адресою 34400, вул.Соборна, 4, смт. Володимирець, Рівненської області, перебуває під забороною і підставою обтяження є договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р., реєстратором якого є приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 /а.с.65-68/.

Таким чином, позивач ВАТ ТНТ внаслідок укладеного договору протиправно обмежений у здійсненні права власності всупереч нормам чинного законодавства, зокрема ст.321 ЦК України: наявність заборони на відчуження належних йому обєктів нерухомого майна, що були предметом договору іпотеки №6277 від 30.07.2008 р., перешкоджає позивачеві здійснювати право власності/розпоряджатись власним майном.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог, поскільки договір іпотеки № 6277, укладений відповідчами ТОВ «Неріс-Україна»та ТОВ КБ «Західінкомбанк», порушує права позивача і не відповідає нормам закону Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку».

Норми ч.1 ст.216 ЦК України встановлюють, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання відповідно до ч.3 ст.548 ЦК України, в даному випадку за кредитним договором.

В судовому засіданні 17.11.2010 р. представником відповідача ТОВ Неріс Україна було усно заявлено про застосування позовної давності. Суд не вбачає підстав для застосування позовної давності з урахуванням норм ст.ст.257-258 ЦК України.

Судові витрати покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір іпотеки № 6277, укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Неріс-Україна»та комерційним банком «Західінкомбанк»ТзОВ 30 липня 2008 року, та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу у Волинської області ОСОБА_1

Усунути перешкоди в здійсненні права власності відкритого акціонерного товариства «ТНТ»(34300 вул. Соборна, 4 в смт.Володимирець Рівненської області, ) шляхом виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул.Соборна, 4 у смт. Володимирець Рівненської област, а саме:

- адмінбудівля, номер за РПВН 5929194, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662476 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- артскважина, номер за РПВН 5929308, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662558 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- контрольно-пропускна будка, номер за РПВН 5928784, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662599 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- склад сировини, номер за РПВН 5928503, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662628 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- вагова будка, номер за РПВН 5928692, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662667 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- водонапірна башня, номер за РПВН 5927529, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662695 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- склад, номер за РПВН 5927136, зареєстровано 31.07.2008 року за №7662755 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- цех безалкогольних напоїв, номер за РПВН 5927029, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7662787 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- трансформаторна підстанція, номер за РПВН 5926962, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7663118 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- консервний цех, номер за РПВН 5925511, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7663157 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277, 30.07.2008 р.;

- механічна майстерня, номер за РПВН 5926778, , зареєстровано 31.07.2008 р. за №7663189 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- котельня, номер за РПВН 5926857, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7663220 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.;

- нежитлова будівля, цех по розливу настойок, номер за РПВН 11157203, зареєстровано 31.07.2008 р. за №7663257 приватним нотаріусом ОСОБА_1, підстава обтяження договір іпотеки № 6277 від 30.07.2008 р.

Стягнути з відповідача публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк»/ПАТ «Західінкомбанк»/ на користь позивача відкритого акціонерного товариства ТНТ 42,5 грн. витрат на державне мито і 118 грн. витрат на оплату інформаційно-технічної послуги по забезпеченню судового процесу. Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Неріс-Україна»на користь позивача відкритого акціонерного товариства ТНТ 42,5 грн. витрат на державне мито і 118 грн. витрат на оплату інформаційно-технічної послуги по забезпеченню судового процесу. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Маціщук А. В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Повне рішення складено 29.11.2010 р.