ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

18.05.10 Справа № 16/197/07

За заявою боржника - відкритого акціонерного товариства Спеціалізоване Будівельно-монтажне управління Крименергоспецбуд (м.Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого, 60, к.17, )

Кредитори: 1. дочірнє підприємство Кримавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (м.Сімферополь, вул.Кечкеметська, 184/1, )

2. відкрите акціонерне товариство Автотранспортне підприємство № 12355 (м.Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого,60, )

3. приватний підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.№ НОМЕР_1)

4. приватний підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідент.№ НОМЕР_2)

Боржник: відкрите акціонерне товариство Спеціалізоване Будівельно-монтажне управління Крименергоспецбуд (м.Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого, 60, к.17, )

Банк, здійснюючій розрахунково-касове обслуговування боржника: ЗФ Діамантбанк, м.Запоріжжя

про банкрутство

Розпорядник майна ОСОБА_3

Керуючий санацією ОСОБА_4

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники учасників:

від кредиторів - не зявилися

від боржника ОСОБА_4- директор, керуючий санацією (ухвала господарського суду від 08.08.2007 у справі № 16/197/07)

розпорядник майна - ОСОБА_3 (ухвала господарського суду від 17.10.2007 у справі № 16/197/07)

Ухвалою від 08.08.2007 за ст.53 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ Спеціалізоване Будівельно-монтажне управління Крименергоспецбуд, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації ВАТ Спеціалізоване Будівельно-монтажне управління Крименергоспецбуд.

Ухвалою від 17.01.2008 затверджено реєстр конкурсних кредиторів.

Ухвалою від 11.03.2008 затверджено план санації ВАТ Спеціалізоване Будівельно-монтажне управління Крименергоспецбуд.

Ухвалою від 20.02.2009 було продовжено на шість місяців, до 11.09.2009, строк санації.

Керуючим санацією неодноразово було надано на затвердження суду мирові угоди, від 14.09.09, 12.10.2009, які в подальшому були відкликані та на затвердження надано мирову угоду від 10.12.2009.

Судові засідання з розгляду наданої мирової угоди неодноразово відкладалися. Так ухвалою суд від 09.02.2010 судове засідання відкладено до 11.03.2010, зобовязано керуючого санацією повідомити кредиторів з вимогами заборгованості по заробітній платі про необхідність висловлення їх думки щодо затвердження мирової угоди від 10.12.2009, погодження чи непогодження з її умовами; кредиторів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11- надати суду, керуючому санацією, розпоряднику майна письмовий відзив на мирову угоду, повідомивши про згоду чи не згоду на її затвердження.

Ухвалою від 26.02.2010 судове засідання було перенесено на 22.03.2010.

Ухвалою від 22.03.2010 судове засідання відкладено до 20.04.2010, ухвалою від 20.04.2010 до 18.05.2010.

На вимогу ухвали суду колишні працівники банкрута ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_5 ОСОБА_9 клопотаннями повідомили суд про незгоду з укладеною мировою угодою та черговістю до якої віднесені їх вимоги.

Розпорядник майна надала письмові пояснення щодо можливості затвердити мирову угод, вважає, що є підстави для ї затвердження та припинення провадження по справі.

Згідно зі ст. 35 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом під мировою угодою справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

На затвердження господарського суду представлено мирову угоду від 10.12.2009, підписану від імені боржника його керівником та керуючим санацією ОСОБА_4, від імені кредиторів головою комітету кредиторів.

Мирова угода погоджена розпорядником майна.

Згідно з реєстром вимог кредиторів ВАТ СБМУ Крименергоспецбуд до кредиторів з вимогами першої черги задоволення увійшли ОСОБА_4 керівник та ОСОБА_3 розпорядник майна боржника.

До кредиторів другої черги віднесені колишні працівники ВАТ СБМУ Крименергоспецбуд з вимогами щодо виплати заборгованості із заробітної плати за три місяці, що передують порушенню справи про банкрутство.

Кредитори третьої черги відсутні.

До кредиторів четвертої черги увійшли конкурсні кредитори.

Мирова угода містить визнання боржником кредиторської заборгованості у загальній сумі 483008,73 грн.

Також угода містить домовленість про наступне:

- погашення ВАТ СБМУ Крименергоспецбуд на протязі 30 календарних днів з дня затвердження мирової угоди господарським судом Запорізької області заборгованості першої черги;

- відстрочення виконання кредиторських вимог другої черги заробітна плата на три роки після затвердження мирової угоди господарським судом Запорізької області. ВАТ СБМУ Крименергоспецбуд погашає заборгованість по заробітній платі після трирічного терміну відстрочки шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки колишніх працівників підприємства, якщо між ними не досягнуто іншої письмової домовленості про погашення заборгованості в іншій формі, яка не суперечить діючому законодавству України, в порядку вимог ст.31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом;

- прощення (списання) кредиторської заборгованості четвертої черги задоволення вимог підприємства-боржника з метою відновлення господарської діяльності.

Оцінивши певні умови мирової угоди господарський суд не знаходить підстав для її затвердження.

Згідно з ч.3 ст.38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржниа або визнання його банкрутом господарський суд має право відмовити в затвердженні мирової угоди у разі якщо умови мирової угоди суперечать законодавству.

Суд вважає, що умова мирової угоди, яка передбачає відстрочення погашення кредиторських вимог щодо виплати заробітної плати другої черги задоволення порушує права громадян колишніх працівників підприємства-боржника, принципи та положення законодавства про працю, зокрема Кодексу законів про працю України, Закону України Про оплату праці, якими гарантовано дотримання прав працівників щодо оплати праці.

Заробітна плата є винагородою громадянам - працівникам підприємства за індивідуально виконану ними роботу, а також первинним джерелом доходу на проживання. Трирічне відстрочення термінів погашення заборгованості із заробітної плати є порушенням їх інтересів та прав на оплату праці. При цьому, між іншим, слід врахувати існуючі інфляційні процеси, а також сьогоднішню економічну кризу в країні.

Відповідно до ст.28 Закону України Про оплату праці у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку зобовязання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги), виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до законодавства про банкрутство.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Співставлення норм законів про працю та положень законодавства про банкрутство не дозволяє зробити висновок про те, що з укладенням мирової угоди є обґрунтованим тривале позбавлення звільненого працівника прав на отримання заробітної плати, заборгованість із якої виникла у 2007 році.

Таке суперечить основним конституційним правам та охоронюваним законом інтересам громадянина.

Крім викладеного, слід зауважити, що заборгованість другої черги задоволення є незначною (26810,30 грн.) і з врахуванням масштабів виробництва боржника реальною для найскорішого погашення.

Також слід врахувати, що колишні працівники підприємства-боржника заперечили проти відстрочення погашення заборгованості із заробітної плати.

За таких обставин у затвердженні мирової угоди слід відмовити.

Мирову угоду вважати неукладеною.

При цьому зазначається про можливість укладення мирової угоди з умовами, які б не суперечили законодавству, не порушували прав громадян, та про можливість затвердження такої мирової угоди господарським судом.

Розгляд справи слід відкласти до 10.06.2010, зобовязавши розпорядника майна, керуючого санацією та комітет кредиторів виконати певні дії.

Так, розпорядника майна та керуючого санацією слід зобовязати скликати комітет кредиторів для проведення засідання комітету кредиторів, на якому вирішити питання щодо подальшого руху справи про банкрутство, щодо укладення мирової угоди в іншій редакції, з дотриманням норм та принципів закону; в разі укладення мирової угоди представити її текст та передбачені ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом матеріали.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи ч.ч.5, 6 ст.21 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, якими визначено що за наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів має прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо припинення процедури санації у звязку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника, щодо продовження встановленого плану санації, щодо припинення процедури санації та визнання боржника банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури, щодо припинення процедури санації і укладення мирової угоди. А у разі, якщо комітетом кредиторів не прийнято жодне з цих рішень або таке рішення не подано в господарський суд протягом пятнадцяти днів з дня закінчення санації чи виникнення підстав для її дострокового припинення, господарський суд розглядає питання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в порядку, передбаченому цим Законом.

Керуючись ст. ст. 5, 21, 35 - 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди від 10.12.2009 відмовити.

Розгляд справи відкласти до 10.06.2010 об 11-40.

Зобовязати розпорядника майна та керуючого санацією скликати комітет кредиторів для проведення засідання комітету кредиторів, на якому вирішити питання щодо подальшого руху справи про банкрутство, щодо укладення мирової угоди в іншій редакції, з дотриманням норм та принципів закону; в разі укладення мирової угоди представити її текст та передбачені ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом матеріали.

Зобовязати розпорядника майна, керуючого санацією та комітет кредиторів представити протокол засідання комітету кредиторів по вищезазначених питаннях.

Примірники ухвали надіслати кредиторам, боржнику, розпоряднику майна, керуючому санацією, відділу з питань банкрутства у Запорізькій області.

Суддя Р.Ніколаєнко