ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відстрочку, розстрочку

(або змінення) виконання судового рішення

24.02.10 № 5/242/06-АП-5/241/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП

суддя К.В. Проскуряков

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1)

До відповідача Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя (69050, м. Запоріжжя, вул. Оранжерейна, 23)

про визнання нечинними податкових повідомлень рішень

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Не зявився.

Від відповідача: Не зявився.

Від ВДВС: Не зявився.

Розглядається заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 № 05/02/10 від 05.02.2010 про встановлення порядку і способу виконання судового рішення у справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 30.05.2007р.

Постановою господарського суду Запорізької області № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 30.04.2007 було задоволено вимоги ФОП ОСОБА_1: скасовано податкове повідомлення рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя № /0 від 13.06.2006 в частині визначення суми податкового зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 9 568, 01 грн., а також податкове повідомлення-рішення ДПІ в Комунарському районі м. Запоріжжя № /0 від 13.06.2006 в частині визначення суми податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 21 914,52 грн., у т. ч. основний платіж 14 609,68 грн., штрафні (фінансові) санкції 7304,84 грн.; присуджено з Державного бюджету України на користь Приватного підприємця ОСОБА_1 3, 40 грн. судового збору та судові витрати з проведення судово-економічної експертизи у сумі 7 848, 00 грн.

19.06.2008 на виконання постанови господарського суду Запорізької області по справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 30.05.2007 було видано виконавчі листи та направлено на адресу позивача 20.06.2008, про що свідчить штамп вихідної кореспонденції господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду 10.02.2010 заяву ФОП ОСОБА_1 № 05/02/10 від 05.02.2010 про встановлення порядку і способу виконання виконавчих листів № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 19.06.2008 прийнято судом до розгляду, судове засідання призначено на 24.02.2010.

В судове засідання 24.02.2010 представники позивача, відповідача та ВДВС не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд заяви за відсутності представників сторін або про відкладення судового засідання щодо розгляду заяви на адресу суду не надходило.

22.02.2010 на адресу суду від Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ надійшов лист № 5843/6 від 18.02.2010, відповідно до якого будь-які виконавчі провадження за участю ФОП ОСОБА_1 у відділі відсутні.

З матеріалів справи та наданих заявником документів вбачається 24.07.2008 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ з заявою про виконання виконавчого листа № 5/261/06-АП-5/262/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП.

30.07.2008 Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ ВП № 8437171 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі ст. 9 Закону України Про виконавче провадження.

20.08.2008 ФОП ОСОБА_1 звернувся з заявою до УДК у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУДКУ у Запорізькій області про судових витрат з проведення судово-економічної експертизи у розмірі 7 848, 00 грн. на підставі виконавчого листа господарського суду Запорізької області від 19.06.2008 № 5/261/06-АП-5/262/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП.

Листом від 01.09.2008 № 03-53/933-1478 УДК у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУДКУ у Запорізькій області заяву було залишено без виконання на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 Про граничні розміри компенсації виплат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

22.01.2009 ФОП ОСОБА_1 звернувся з заявою до Державної судової адміністрації у Запорізькій області про повернення судових витрат на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 7 848, 00 грн.

Листом від 24.01.2009 № 08-04/151 було відмовлено в задоволенні заяви з посиланням на те, що до повноважень територіального управління віднесено організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

Частиною 2 ст. 9 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 Положення про Державне казначейство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 31.07.1995 № 590 Державне казначейство є системою органів державної виконавчої влади і діє при Мінфіні.

Державне казначейство складається з Головного управління та його територіальних органів - управлінь Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з відділеннями у районах, містах і районах у містах.

Державне казначейство:

1) організовує виконання Державного бюджету України і здійснює контроль за цим;

2) здійснює управління наявними коштами державного бюджету, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів та позабюджетними коштами установ і організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету;

3) здійснює фінансування видатків державного бюджету;

4) веде облік касового виконання державного бюджету, складає звітність про стан виконання державного та зведеного бюджетів;

5) здійснює управління державним внутрішнім та зовнішнім боргом відповідно до чинного законодавства;

6) розподіляє між державним бюджетом та бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя відрахування від загальнодержавних податків, зборів і обов`язкових платежів за нормативами, затвердженими Верховною Радою України;

7) здійснює контроль за надходженням і використанням коштів державних позабюджетних фондів, позабюджетних коштів;

8) розробляє та затверджує нормативно-методичні документи з питань бухгалтерського обліку, звітності та організації виконання бюджетів усіх рівнів.

Відповідно до п. 36 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення видатків з бюджету.

Частиною 1 ст. 21 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно:

1) за бюджетними призначеннями, передбаченими законом про Державний бюджет України, - органи, уповноважені відповідно Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України забезпечувати їх діяльність, в особі їх керівників, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та інші спеціалізовані суди; установи та організації, які визначені Конституцією України або входять до складу Кабінету Міністрів України, а також спеціально уповноважені законом органи на здійснення розвідувальної діяльності, Національна академія наук України, Українська академія аграрних наук, Академія медичних наук України, Академія педагогічних наук України, Академія правових наук України, Академія мистецтв України, в особі їх керівників;

2) за бюджетними призначеннями, передбаченими бюджетом Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників;

3) за бюджетними призначеннями, передбаченими іншими місцевими бюджетами, - керівники місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад та їх секретаріатів, керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад.

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Таким чином, Державне казначейство, яке складається з Головного управління та його територіальних органів - управлінь Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з відділеннями у районах, містах і районах у містах є головним розпорядником державних коштів.

Відповідно до листа Державного казначейства України від 23.07.2008 № 18-06/8012-11925 виконання судових рішень в адміністративних справах про стягнення з державного бюджету судового збору повинно здійснюватися органами Державного казначейства України шляхом списання коштів з рахунків, на які зараховуються надходження від сплати цього збору, за умови надання особою, на користь якої ухвалене рішення, всіх підтверджуючих документів, а саме: ухвали суду та оригіналу платіжного документу.

Відповідно до ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України:

1. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати i звільнення вiд сплати встановлюються законом.

3. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать:

3) витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Статтею 263 КАСУ визначено:

1. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

2. Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

3. Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про встановлення порядку і способу виконання судового рішення у справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 30.05.2007р. підлягає задоволенню, а саме вказане судове рішення в частині присудження з державного бюджету України понесених позивачем судових витрат з проведення судово-економічної експертизи у сумі 7 848, 00 грн. підлягає виконанню шляхом предявлення приватним підприємцем ОСОБА_1 до Управління Державного казначейства України в Запорізькій області виконавчого листа, постанови господарського суду Запорізької області у справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП та оригіналу платіжного документу про сплату судових витрат за проведення судово-економічної експертизи, а також шляхом подальшого списання Управлінням Державного казначейства України в Запорізькій області коштів в розмірі 7848 грн. з рахунків державного бюджету України, на які зараховуються надходження від сплати цього збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного підприємця ОСОБА_1 № 05/02/10 від 05.02.2010 про встановлення порядку і способу виконання постанови господарського суду Запорізької області у справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП від 30.05.2007р. в частині присудження з державного бюджету України понесених ним судових витрат з проведення судово-економічної експертизи у сумі 7 848,00 грн. задовольнити.

2. Встановити порядок і спосіб виконання постанови господарського суду Запорізької області у справі від 30.05.2007р. № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП в частині присудження з державного бюджету України понесених приватним підприємцем ОСОБА_1 судових витрат з проведення судово-економічної експертизи в розмірі 7 848,00 (сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. шляхом предявлення приватним підприємцем ОСОБА_1 до Управління Державного казначейства України в Запорізькій області виконавчого листа, постанови господарського суду Запорізької області у справі № 5/241/06-АП-5/242/06-АП-23/317/07-АП-5/71/07-АП та оригіналу платіжного документу про сплату судових витрат за проведення судово-економічної експертизи в розмірі 7 848, 00 (сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн., а також шляхом подальшого списання Управлінням Державного казначейства України в Запорізькій області коштів в розмірі 7848,00 грн. з рахунків державного бюджету України, на які зараховуються надходження від сплати цього збору.

3. Копію цієї ухвали направити сторонам у справі.

Суддя К.В. Проскуряков