ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2010 р. Справа № 47/246-10 (н.р. 45/374-09)

вх. номер 7730/5-47 (вх.№10091/5-45)

Суддя Господарського суду Харківської області Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанська В.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 05.01.10 р.;

відповідача - не з"явився;

третьої особи - не з"явився;

розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства закритого типу "Любава", м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

3-я особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інспекція державного архітектурного будівельного контролю у Харківській області

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18 грудня 2009року (суддя Калініченко Н.В.) позовні вимоги задоволено у частині визнання за позивачем права власності на нежитлові будівлі складу "Д-1" загальною площею 316,1 м2; будівлю літ. "Е-2" побутові приміщення загальною площею 411,9 м2, а в решті позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України через ненадання позивачем витребуваних судом документів.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області не погодившись з вищевказаним рішенням господарського суду звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 13 липня 2010 року касаційну скаргу задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 18.12.09 у справі №45/374-09 скасовано, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 серпня 2010 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні на "22" вересня 2010 р. о 12:45 та залучено до участі у справі у якості 3-ї особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інспекцію державного архітектурного будівельного контролю у Харківській області.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, свого повноважного представника не направив, надав суду клопотання про підтримку попередніх пояснень по справі та про слухання справи без його представника.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явився. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області пояснення третьої особи по справі (вх.№24149, вх.№20514), в яких просить справу розглядати за наявними в ній матеріалами за відсутності представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, яке судом задоволено та пояснення долучені до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Оскільки у позивача не збереглись документи, що підтверджують його право власності на нежитлові будівлі: будівлю складу літ. "Д -1" загальної площею 316,10 кв.м. будівлю літ. "Е-2" побутові приміщення загальної площею 411,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Лозівська, 20, він звернувся до архівної установи.

Відповідно до листа архівного відділу №ТЗ-450 від 20.09.10 р. Харківської міської ради позивачу надано відповідь, що документів підтверджуючих ввід в експлуатацію двох нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Лозівська, 20 не виявлено.

Будівлі складу та побутові приміщення були побудовані позивачем за рахунок власних коштів у 1994 році. Під час будівництв, відповідно до діючих на той час вимог, позивачем було перераховано на соціально - економічний розвиток міста 476,2 млн. крб., про що вказано в рішенні Харківській міської ради від 29.05.1996 року № 522. Цей внесок визначається виходячи з проектно - кошторисної документації, яка також не збереглась. На час розгляду справи будівлі знаходяться у задоволеному стані, що підтверджується Технічним висновком, якій надано суду.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Стаття 328 Цивільного кодексу України визнає право власності набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Звертаючись до Господарського суду з позовом про визнання за позивачем - АТЗТ "Любава" права власності на склад та побутові приміщення, позивач мав намір не тільки підтвердити своє право власності на будівлі, але і виконати вимоги управління земельних відносин щодо перерозрахунку орендної плати.

29.05.1996 року рішенням сесії Харківської міської ради № 522 про надання у користування земельних ділянок акціонерному товариству закритого типу "Любава", позивачу надано у тимчасове користування строком на !5 років на умовах оренди земельну ділянку площею 1454 кв.м. для експлуатації та обслуговування складської будівлі та площею 489 кв.м. для експлуатації та обслуговування побутових приміщень.

04.07.1996 року між позивачем та виконавчим комітетом Харківської міської ради було укладені договори оренди земельних ділянок: № 559 на земельну ділянку площею 0,01454 га, зареєстрований 01.08.1996 року та № 558 на земельну ділянку площею 0,0489 га, зареєстрований 01.08.1996 року № 558. Ці договори оренди є діючими до серпня 201 І року.

18.11.2009 року до позивача надійшло друге попередження Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин про виконання в строк до 25.12.2009 року витягу з технічної документації щодо нормативно - грошової оцінки земельних ділянок для підписання додаткових угод до діючих договорів оренди земельних ділянок. Для підготовки проекту додаткових угод, позивачу необхідно було надати певні документи, у тому числі документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно.

Відсутність документів, які б підтверджували право власності позивача на об'єкти нерухомого майна, не давала позивачу змоги замовити в землевпорядній організації технічну документацію з землеустрою та витяг із технічної документації про визначення нової нормативно-ірошову оцінки земельних ділянок та укласти додаткові угоди до діючих договорів оренди.

Позивачем за власний рахунок було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди для експлуатації та обслуговування побутових приміщень, отримані висновки Управління містобудування та архітектури та Управління Держкомзему у місті Харкові. На даний час технічна документація підготовлена для передачі до ХРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" для реєстрації.

Рішенням 48 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22.09.2010 року № 246/10 позивачу надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (складу) загальної площею орієнтовано 0,0338 га.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.

Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду.

Право розпорядження це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всупереч викладеним вище нормам, Позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначених нежитлових будівель, а саме Позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном, оскільки право власності на нього не зареєстроване належним чином.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на нежитлову будівлю є обгрунтованими, доведеними документально матеріалами справи, та такими що підлягають задоволенню частково.

Позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на недобудовану будівлю виносховища проектною площею 2170 кв. м., що розташована за адресою м. Харків, вул. Лозівська, 20, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України, оскільки позивачем не надано на вимогу суду витребувані документи, як-то договір оренди земельної ділянки, технічний паспорт на будівлю.

Приймаючи до уваги, що Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на Позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 376, 392 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Клопотання третьої особи та відповідача про розгляд справи за відсутності представника - задовольнити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Визнати за АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЗАКРИТОГО ТИПУ "ЛЮБАВА" право власності на нежитлові будівлі: будівлю складу літ "Д -1" загальної площею 316,10 кв.м., будівлю літ. "Е-2" побутові приміщення загальної площею 411,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Лозівська, 20.

4. Решту позовних вимог залишити без розгляду.

Суддя Светлічний Ю.В.

Справа №47/246-10

Повне рішення складене 25 жовтня 2010 року.