ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2010 р. Справа № 59/181-09

Заступник голови Господарського суду Харківської області ОСОБА_1

розглянувши заяву (вх. № 35) про відвід судді Бринцева О. В. по справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИЗМ", м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" Ордена трудового Червоного прапору ім. 60-річчя Радянської України, м. Харків

за участю Прокурора м. Харкова

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 59/181-09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИЗМ", м. Харків до Харківської міської ради, м. Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" Ордена трудового Червоного прапору ім. 60-річчя Радянської України, м. Харків, за участю Прокурора м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення.

03 лютого 2010 року (вх. № 35) на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява позивача про відвід судді Бринцева О. В. по даній справі. В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що суддя не надав можливості позивачу ознайомитись з матеріалами справи та зняти копії шляхом фотографування. Крім того, позивач в обґрунтування відводу судді зазначає те, що суддею повернуто подану позивачем апеляційну скаргу та продовжено розгляд справи по суті. Наведені обставини викликали у заявника відводу сумнів у неупередженості судді Бринцева О. В. при розгляді даної справи.

Статтею 20 ГПК України зазначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Так зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, або буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Наведені ж доводи про відвід судді Бринцева О. В. по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу судді. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях та нічим недоведених підозрах - не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 20 ГПК України.

Стосовно ознайомлення з матеріалами судової справи та зняття копій шляхом фотографування слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії. Для реалізації зазначеного права на ознайомлення з матеріалами справи, заінтересована особа - учасник судового процесу - повинна звернутись до суду, в провадженні якого знаходиться справа, з відповідним клопотанням. Вказане клопотання подається через канцелярію господарського суду та учасник судового процесу, який звернувся з відповідним клопотанням, звертається безпосередньо до судді, який визначає час та місце для ознайомлення з матеріалами справи.

При цьому визначення конкретного часу для ознайомлення з матеріалами справи належить до виключної компетенції судді і повязане з необхідністю підготовки матеріалів справи (отримання в канцелярії суду всіх документів по справі, передача їх судді та накладення відповідної резолюції, підшивка матеріалів справи секретарем судового засідання), що з урахуванням завантаженості секретаря судового засідання та участі у судових засіданнях потребує певного часу.

У разі необхідності зняття копій з певних документів справи, сторона по справі визначає перелік таких документів в клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки можливості зняття копій з матеріалів справи шляхом їх фотографування чинним процесуальним законодавством не передбачено.

За таких обставин посилання позивача на ненадання матеріалів справи для ознайомлення та зняття копій шляхом фотографування, як на підставу для відводу судді, позбавлено фактичного та правового обґрунтування.

Щодо посилання заявника відводу на повернення суддею поданої позивачем апеляційної скарги та продовження розгляду справи по суті слід зазначити таке.

Статтею 129 Конституції України визначені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права оскарження рішень та ухвал суду крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована в статті 12 Закону України „Про судоустрій України, відповідно до якої учасники судового процесу та інші особи у випадку та порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на оскарження судового рішення.

Таким чином реалізація конституційного права на оскарження судового акту (ухвали, постанови, рішення суду) названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до статті 106 та статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядку у випадках, передбачених ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Таким чином оскарженню підлягають лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній статті Господарського процесуального кодексу України.

Отже оскарження процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі, крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається (постанова Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року № 8 „Про незалежність судової влади).

Таким чином, факт подання стороною по справі скарг на процесуальні акти суду, можливості оскарження яких не передбачено процесуальним законом, не позбавляє суддю права продовжити розгляд справи по суті, оскільки імперативний обовязок направлення справи разом з поданою скаргою до суду апеляційної чи касаційної інстанції встановлено лише тоді, коли процесуальна дія суду підлягає оскарженню в прямо передбачених ГПК України випадках.

При цьому вирішення питання про подальший розгляд справи в такому випадку є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа, і ця обставина в будь-якому випадку не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процессу в розумінні вимог статті 20 ГПК України щодо правових підстав для відводу судді.

Також слід враховувати положення Інформаційного листа Верховного Суду України "Щодо подання сторонами у справі апеляційних і касаційних скарг на ухвали господарського суду, які не може бути оскаржено ні в апеляційному, ні в касаційному порядку" від 10.09.2008 року № 3.2.-2008, яким передбачено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, яку не може бути оскаржено, місцевий господарський суд має відмовляти у прийнятті такої скарги з посиланням на частини першу та четверту статті 106 ГПК України.

Разом з тим за змістом процесуального закону сторона по справі не позбавлена права викласти заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню, в апеляційній або касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції, винесене за результатом розгляду справи по суті.

Також слід зазначити, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою з мотивів порушення судом норм чинного законодавства, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Бринцева О. В. по справі № 59/181-09 відсутні, в звязку з чим в задоволенні заяви про відвід судді необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 35) про відвід судді Бринцева О. В. по справі № 59/181-09 відмовити.

Заступник голови Господарського суду

Харківської області ОСОБА_1