ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2010 р. Справа № 37/327-09

Заступник голови Господарського суду Харківської області ОСОБА_1

розглянувши заяву про відвід судової колегії по справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю АН "Гелана", м. Харків

до Приватної фірми "Майстер", м. Харків

про стягнення 46343,82 гривень

та зустрічним позовом Приватної фірми "Майстер", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю АН "Гелана", м. Харків

про визнання недійсним договору та стягнення 500,00 гривень збитків

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 37/327-09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АН "Гелана", м. Харків до Приватної фірми "Майстер", м. Харків про стягнення 46343,82 гривень та зустрічним позовом Приватної фірми "Майстер", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю АН "Гелана", м. Харків про визнання недійсним договору та стягнення 500,00 гривень збитків.

09 березня 2010 року (вх. № 68) на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява Приватної фірми "Майстер" про відвід судової колегії у складі: головуючий суддя Доленчук Д. О., судді Аюпова Р. М. та Погорелова О. В. по даній справі. В обґрунтування відводу суддів заявник посилається на те, що судовою колегією при розгляді справи допущено порушення норм чинного законодавства, зокрема, колегія продовжила розгляд справи по суті незважаючи на подану стороною по справі апеляційну скаргу. Наведені обставини викликали у заявника відводу сумнів у неупередженості судової колегії при розгляді даної справи.

Статтею 20 ГПК України зазначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Так зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, або буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Наведені ж доводи позивача про відвід судової колегії по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу судді. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях та нічим недоведених підозрах - не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 20 ГПК України.

Стосовно посилання заявника відводу на продовження розгляду справи незважаючи на подану стороною апеляційну скаргу слід зазначити таке.

Статтею 129 Конституції України визначені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права оскарження рішень та ухвал суду крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована в статті 12 Закону України „Про судоустрій України, відповідно до якої учасники судового процесу та інші особи у випадку та порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на оскарження судового рішення.

Таким чином реалізація конституційного права на оскарження судового акту (ухвали, постанови, рішення суду) названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до статті 106 та статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядку у випадках, передбачених ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Таким чином оскарженню підлягають лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній статті Господарського процесуального кодексу України.

Отже оскарження процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі, крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається (постанова Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року № 8 „Про незалежність судової влади).

Таким чином, факт подання стороною по справі скарг на процесуальні акти суду, можливості оскарження яких не передбачено процесуальним законом, не позбавляє суддю права продовжити розгляд справи по суті, оскільки імперативний обовязок направлення справи разом з поданою скаргою до суду апеляційної чи касаційної інстанції встановлено лише тоді, коли процесуальна дія суду підлягає оскарженню в прямо передбачених ГПК України випадках.

При цьому вирішення питання про подальший розгляд справи в такому випадку є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа, і ця обставина в будь-якому випадку не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процессу в розумінні вимог статті 20 ГПК України щодо правових підстав для відводу судді.

Разом з тим за змістом процесуального закону сторона по справі не позбавлена права викласти заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню, в апеляційній або касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції, винесене за результатом розгляду справи по суті.

За наведених обставин ухвала суду від 08 лютого 2010 року в силу вимог процесуального закону оскарженню не підлягає.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі судовим рішенням з мотивів порушення судом норм чинного законодавства, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судової колегії по справі № 37/327-09 відсутні, в звязку з чим в задоволенні заяви про відвід суддів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 68) про відвід судової колегії у складі: головуючий суддя Доленчук Д. О., судді Аюпова Р. М. та Погорелова О. В. по справі № 37/327-09 відмовити.

Заступник голови Господарського суду

Харківської області ОСОБА_1