Господарський суд Харківської області
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" листопада 2010 р. Справа № Б-19/94-10

вх. № 5119/2-19

Суддя Міньковський С.В.

При секретарі судового засідання: Юрєва Л.В.

За участю представників сторін:

Кредитора: юрисконсульт ДК «Газ України» ОСОБА_1, довіреність № 31/10 від 09.06.2010р.

Розпорядника майна боржника : ОСОБА_2

розглянувши заяву про визнання майнових вимог ДК Газ України НАК Нафтогаз України в особі Харківської філії на суму 1 473 326,23 грн. до Лозівського комунального підприємства «Теплові мережі», с.м.т. Краснопавлівка та включення їх до реєстру вимог кредиторів по справі за заявою : Лозівське КП "Теплові мережі", с. Краснопавлівка

до Лозівське КП "Теплові мережі", с. Краснопавлівка

визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Заявник 02.09.2010р. звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати вимоги до боржника на загальну суму 1 473 201,23 грн. 12.10.2010р. кредитор заявою про уточнення вимог скоригував суму заборгованості до боржника та просить суду включити до реєстру вимог кредиторів суму інфляції 78 204,21 грн., 3% річних - 19303,92 грн. що нараховані кредитором боржника за неналежного виконання боржником зобовязань по договору поставки природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання № 09/10-70 ТЕ-02 від 06.10.2009р.

В судовому засіданні 08.11.2010р. було оголошено перерву до 18.11.2010р. Далі засідання суду будо продовжено.

Розпорядник майна та боржник на заявлені вимоги кредитора заперечують. Відповідно до представленого суду повідомлення - заперечення заявлені вимоги розпорядником майна та боржником відхилені з підстав збитків завданих невідповідності витрат на виробництво послуг, невиконання державою Закону України «Про державний бюджет на 2010р. та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Кредитор у порядку п. 3 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закону про банкрутство) не надав суду заперечення щодо не визнання вимог кредитора боржником, як того потребує положення ст.14 цього Закону, проте в судовому засіданні представник кредитора вважає вимоги кредитора обгунтованими, посилаючись на ст.625 ЦК України, якої передбачається можливість в разі прострочення зобовязання боржником нарахувати суму індексу інфляції та 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, надані суду докази, заслухавши пояснення розпорядника майна, представника кредитора , суд встановив, що між сторонами був укладений договір поставки природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання № 09/10-70 ТЕ-02 від 06.10.2009р., з додатковими угодами № 1, № 3, № 4, № 5. Відповідно до п.2.1. цього договору кредитора передав боржнику в період з 06.10.2009р. по 31.12.2009р. 1278,09 тис. куб.м газу. Факт обємів прийняття природного газу боржником від кредитора підтверджений актами передачі - приймання природного газу для населення та гарячого водопостачання від 31.10.2009р., від 30.11.2009р., від 31.12.2009р., від 31. 01.2010р., від 28.02.2010р., від 31.03.2010р., від 30.04.2010р., що підписані сторонами.

Згідно з п. 7.1. вищевказаного договору сторонами визначена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань і згідно з чинним законодавством України.

Судом встановлено, що боржник вчасно не розрахувався з кредитором за отриманий природний газ. Боржник сплатив борг (наслідком проведення з кредитором взаємозаліку) за отриманий природний газ у сумі 1 375 693,10 грн. лише у серпні 2010р.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу суду зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже кредитором обґрунтовано було нараховані боржнику за період з 10.2009р. по 06.2010р. суму індексу інфляції 78 204, 21 грн. та 3% річних за період з 11.11.2009р. по 30.06.2010р. на суму 19 303,92 грн.

Посилання боржника в письмових запереченнях на невідповідність витрат боржника на виробництво послуг та невиконання державою Закону України «Про державний бюджет та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не може прийнято до уваги судом, оскільки, останні не є у розумінні ст.8 договору від 06.10.2009р. форс - мажорними обставинами, відповідно до яких боржник звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору, а крім того боржник є субєктом підприємницької діяльності, який самостійно, систематично, на власний ризик веде господарську діяльність з метою одержання прибутку ( ст.42 Господарського кодексу України), і як наслідок, несе всі ризики невиконання або неналежного виконання умов господарських договорів з субєктами господарювання у тому числі по сплаті сум індексу інфляції та 3% річним.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що заявлені грошові вимоги кредитора до боржника підлягають включенню до реєстру грошових вимог кредиторів у повному обсязі.

Керуючись ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора в сумі 97508,13 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

2. Включити до реєстру грошових вимог кредиторів у першу чергу сплачені кредитором державне мито у розмірі 85 грн. та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення ведення судового процесу у розмірі 40 грн.

Суддя Міньковський С.В.