ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

05.07.10 № 09-07/685

Суддя Дроздова С.С.

Розглянувши позовну заяву Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до відповідача: Виконавчого комітету Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

про спір немайнового характеру

ВСТАНОВИВ:

02.07.2010р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про встановлення права власності на кіоски № 267/1, № 3267/2, № 267/3 та про зобовязання зареєструвати право власності.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п. п. 6, 10 ст. 63 ГПК.

Відповідно до п. 3-1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 825 від 05.08.2009 р. Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 внесено зміни до розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів у господарських справах розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу встановлено за ставкою 236 грн. 00 коп.

Отже, станом на 05.07.2010 р. розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 236,00 грн.

Позовна заява здана до канцелярії господарського суду 02.07.2010 р. (вх. № 4189/09-05), в якості доказу сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, суду було надано платіжне доручення № К10/U/125 від 30.06.10 р., яке свідчить про сплату витрат в сумі 120 грн. 00 коп.

Вказаний платіжний документ суд не може прийняти як доказ сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу за цим позовом, оскільки на підставі вище викладеного та відповідно до вимог чинного законодавства позивач повинен був здійснити доплату в розмірі 116 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не надано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 63 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3, п. 3-1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі та документи про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно з підпунктом "а" пункту 2 ст. 3 Декрету Кабінету міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993 р. із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102,00 грн.) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500,00 грн.).

У відповідності до п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 р. № 01-8/675 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року в редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 21.04.2008 р. № 01-8/241 державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15.

Отже, вимога про визнання права власності на кіоски № 267/1, № 3267/2, № 267/3 повинна сплачуватись у відповідності до п. 2 ст. З Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993 , тобто в розмірі 1% від вартості цього майна.

Позивач додав до позовної заяви в якості доказу оплати державного мита квитанцію К10/U/107 від 30.06.10 р. на суму 85 грн. 00 коп., тобто не в установленому розмірі.

При повторному зверненні до господарського суду позивачу необхідно надати довідку вартості майна, а саме кіосків № 267/1, № 3267/2, № 267/3, відповідно до якої сплатити державне мито.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1155 є оригінал поштової квитанції чи фінансового чека.

До позовної заяви від 30.06.2010 р. на підтвердження направлення копії позовної заяви відповідачу, позивачем не надано поштової квитанції чи фінансового чеку.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.п. 4, 6, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу.

Додаток: на 29 аркушах, у тому числі оригінали платіжних доручень №№ К10/U/107, К10/U/125 від 30.06.10 р.

Суддя С.С. Дроздова