ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2010 р. Справа № 55/310-09

Заступник голови Господарського суду Харківської області ОСОБА_1

розглянувши заяву (вх. № 60) про відвід судді Гребенюк Н. В. та клопотання про призначення колегіального розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПТ Стиль", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Венттехсервіс", м. Харків

про стягнення 151025,95 гривень

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 55/310-09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПТ Стиль", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Венттехсервіс", м. Харків про стягнення 151025,95 гривень.

02 березня 2010 року (вх. № 60) на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява відповідача про відвід судді Гребенюк Н. В. по даній справі. В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що суддею при розгляді справи порушено норми чинного законодавства, зокрема, суддею не враховані відзив відповідача та зобовязано надати документальне обґрунтування позиції по справі, а також не прийнято клопотання відповідача про витребування документів. Крім того, відповідач вказує на не направлення до суду апеляційної інстанції поданої відповідачем скарги разом з матеріалами справи. Наведені обставини викликали у заявника відводу сумнів у неупередженості судді Гребенюк Н. В. при розгляді даної справи.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, або буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Разом з тим вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом.

Таким чином розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суддя самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, вирішує питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надає правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Процесуальне рішення по справі виноситься суддею за результатом надання юридичної оцінки поясненням всіх учасників судового процесу, наявним у справі доказам та з обовязковим співвідношенням їх з вимогами відповідного законодавства.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки судочинство в Україні здійснюється в силу вимог Конституції України виключно судами і делегування функцій судів, привласнення цих функцій іншими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Отже посилання заявника відводу на порушення судом норм чинного законодавства, як на підставу для відводу судді, не узгоджується з вказаними приписами закону, в звязку з чим не може бути підставою для відводу судді.

Стосовно не направлення до суду апеляційної інстанції поданої відповідачем скарги разом з матеріалами справи слід зазначити наступне. Як свідчить база даних „Діловодство господарського суду 22 лютого 2010 року відповідачем подано через канцелярію суду апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 08 лютого 2010 року. 27 лютого 2010 року у визначений статтею 91 ГПК України строк до Харківського апеляційного господарського суду було направлено скаргу відповідача разом з 4 томом справи, в якому містяться всі матеріали щодо предмету апеляційного оскарження - ухвали суду від 08 лютого 2010 року. Таким чином до суду апеляційної інстанції направлено всі необхідні матеріали для здійснення апеляційного перегляду ухвали суду від 08 лютого 2010 року, отже право відповідача на апеляційне оскарження не було порушено. При цьому слід зазначити, що факт оскарження ухвали про повернення зустрічного позову не перешкоджає подальшому розгляду спору по суті, оскільки всі необхідні матеріали для здійснення апеляційного провадження щодо ухвали про повернення зустрічного позову разом зі скаргою сторони по справі направлені до суду апеляційної інстанції.

Щодо посилання заявника відводу на порушення його права на повторне звернення до суду із зустрічним позовом через неповернення суддею матеріалів зустрічного позову відповідачу слід зазначити, що зміст ухвали суду від 08 лютого 2010 року в однозначний спосіб свідчить про повернення відповідачу зустрічної позовної заяви саме разом з доданими до неї документами на 27 аркушах (в тому числі платіжне доручення).

Таким чином в задоволенні поданої заяви про відвід судді Гребенюк Н. В. слід відмовити, оскільки вона позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

Крім того, 02 березня 2010 року (вх. № 63) на адресу господарського суду Харківської області надійшло клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи.

Питання щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції врегульовано статтею 13 Закону України „Про судоустрій України від 07 лютого 2002 року № 3018-3. Даною нормою, зокрема, встановлено, що справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово або колегією суддів.

Законодавчий припис щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції кореспондується із статтею 4-6 ГПК України, якою передбачено, що будь-яку справу залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Враховуючи, що дана справа є складною за своїм правовим характером та потребує ретельного аналізу діючого законодавства, для повного та обєктивного вирішення спору необхідно призначити колегіальний розгляд справи № 55/310-09.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4-6, 20, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 60) про відвід судді Гребенюк Н. В. по справі № 55/310-09 відмовити.

Клопотання відповідача (вх. № 63) про призначення колегіального розгляду справи № 55/310-09 задовольнити.

Для розгляду справи № 55/310-09 призначити судову колегіїю у складі: головуючий суддя Гребенюк Н. В., судді Інте Т. В. та Пелипенко Н. М.

Заступник голови Господарського суду

Харківської області ОСОБА_1