ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

02.02.10 № 09-07/84

Суддя Носівець В.В.

розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71721, Запорізька область, Токмацький район, с. Новопрокопівка, вул. Комсомольська, буд. 56)

до відповідачів:

1 фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (71721, Запорізька область, Токмацький район, с. Ільченкове, вул. Перемоги, буд. 34)

2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (71721, Запорізька область, Токмацький район, с. Новопрокопівка, вул. Комсомольська, буд. 27)

про стягнення 31805,67 грн. майнової шкоди,

встановив, що позовна заява підлягає поверненню у звязку із наступним.

Відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

- у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставин, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми;

Статтею 21 ГПК України передбачено, що сторонами у судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Згідно із пп. 3, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Пунктом 4 частини 1 статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві, що надійшла до господарського суду Запорізької області 29.01.2010 р. за вх. № 618/09-05, позивач зазначає, що 17.03.2005 р. ФОП ОСОБА_1 та громадянин ОСОБА_4 уклали договір оренди землі № 17, предметом якого є земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,55 га (в тому числі рілля 6,55 га), розташована на території Новопрокопівкої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Вказана земельна ділянка належить на праві власності гр. ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 27.03.2003 р.

Згідно доданих до позовної заяви, зокрема копії договору оренди землі №17 від 17.03.2005 р., сторонами вказаного договору є: гр. ОСОБА_4 (орендодавець) та Приватне підприємство Агрофірма ОСОБА_1 і ОСОБА_1 (орендар).

Крім того, позивачем, в якості доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини і його правовий статус, надані копії правовстановлюючих документів на приватне підприємство Агрофірма ОСОБА_1 і ОСОБА_1, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПП Агрофірма ОСОБА_1 і ОСОБА_1, статут, довідка про включення до ЄДРПОУ вказаного підприємства та ін.

Таким чином, наявні документи, додані до позову та оглянуті судом, стосуються саме ПП Агрофірма ОСОБА_1 і ОСОБА_1, а не позивача ФОП ОСОБА_1, який звернувся із позовом до суду і не виступають підтвердженням подачі позову про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача.

Як зазначено у позовній заяві, протягом 2009 року відповідачі ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_5 самовільно займали орендовану позивачем земельну ділянку, площею 1,78 га і 4,77 га. відповідно, чим завдали позивачу 31805,67 грн. майнової шкоди (резолютивна частина позову), а саме: 583,21 грн. та 173,75 грн. реальних збитків; 2526,96 грн. збитків від сплаченої у 2009 р. орендної плати та 22178 грн. упущеної вигоди, в звязку із неможливістю вирощувати пшеницю на орендованій земельній ділянці.

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків, заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань, встановлена в тому числі і ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), на яку посилається позивач. Стягнення шкоди, яка має під собою не зобовязальне підґрунтя, передбачена в тому числі ст. 1166 ЦК України, на яку також посилається позивач. Отже текст позову і викладені в ньому обставини (щодо понесених позивачем збитків) не знайшли свого відображення у резолютивній частині позову (щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди).

Отже, позивачем порушено вимоги ст.ст. 1, 21, 54, 57 ГПК України.

- позивачем порушено правила поєднання вимог або обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення, наприклад одним договором, одним рішенням та ін.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач просить стягнути в солідарному порядку із відповідача 1 та відповідача 2 майнову шкоду у сумі 31805,67 грн.

В якості документальних доказів, позивачем надані копії актів обстеження земельних ділянок (акти від 26.10.2009 р. за №№ 3, 4), копії постанов про накладення адміністративного стягнення (від 26.10.2009 р. за №№ 5/№15-6, 5/№15-5) та копії розрахунків шкоди, заподіяної відповідачами внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та ін.

Надані документи є різними за своїм субєктним складом, і солідарне стягнення 31805,67 грн. майнової шкоди із відповідачів 1 та 2, є несумісним. Для повного та обєктивного розгляду справи необхідно досліджувати кожний документ окремо щодо кожної із осіб - відповідачів, надавати їм відповідну правову оцінку; сумісний розгляд вимог щодо двох відповідачів одночасно, з підстав, викладених у позові, перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору по суті. Вимоги про солідарне стягнення майнової шкоди підлягають розєднанню щодо відповідача 1 та відповідача 2.

Отже, позивачем порушено вимоги ст. 58 ГПК України.

Відповідно до п. 3.3 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог статей 54, 57 ГПК України щодо форми, змісту та додатків до позовної заяви, тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

З огляду на викладене, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню судом без розгляду.

Також суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 54, 57, п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Додаток: позовні матеріали на 46-ти, у т.ч. оригінали: позовної заяви вх. № 618 від 29.01.2010 р., квитанцій від 28.01.2010 р. № NOLW342253, NOLW342332, фіскальних чеків від 28.01.20010 р. № 8185, 8186.

Суддя