ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

24.03.10 № 09-07/313

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

розглянувши позовну заяву

За позовом: Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

Володимирівни, м. Бердянськ, Запорізька область

До відповідача: Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ, Запорізька

область

Встановив: позовна заява підлягає поверненню у звязку з тим, що:

Позивачем в позовній заяві заявлено вимоги, а саме:

1. Визнати недійсним п. 5 рішення Бердянської міської ради від 17 травня 2007 р. № 13 ;

2. Визнати недійсною відмову заступника міського голови ОСОБА_2 у повторному винесенні на пленарне засідання Бердянської міської ради заяви про погодження місця розташування та наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,0025 га;

3. Визнати недійсним п. 1.2. рішення № 16 Бердянської міської ради Запорізької області від 28.01.2010 р.

4. Визнати за субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду додаткової земельної ділянки.

Позивачем порушено привило поєднання вимог, сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін, та суттєво ускладнить вирішення спору, які ніякого відношення один до одного не мають.

Ці вимоги є самостійними і не повязані одне з одним, не підставами виникнення ні документальними підтвердженнями.

Розгляд справи по кожній з вимог є самостійним предметом спору і повинні розглядатись в окремих провадженнях.

Згідно до п. 3.4 Розяснення від 18.09.1997 р. № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального кодексу України із змінами, внесеними згідно з Розясненням Вищого господарського суду № 04-5/609 від 31.05.2002 р.: якщо позивач порушив правила поєднання вимог або поєднання цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

До позовної заяви не було додано доказів сплати державного мита в встановленому порядку та розмірі.

Поскільки, позивачем заявлені чотири самостійні вимоги немайнового характеру, а сплата державного мита здійснена лише за дві вимоги немайнового характеру.

У відповідності Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2005 р. № 2505 від 25.03.2005 р. розміри ставок по сплаті державного мита в держбюджет становлять.:

- із заяв майнового характеру державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25500 грн.).

- із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, мінімальний розмір державного мита з позовних заяв майнового характеру складає 102 грн. 00 коп., а з позовних заяв немайнового характеру 85 грн. 00 коп.

Згідно з п.4.5 Розяснення Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №02-5/78 від 04.03.1998 р. ( з змінами та доповненнями), у випадку обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і не майнового характеру державне мито згідно з пунктом 36 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Крім того, згідно до п. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін; їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб платників податків).

При зверненні до господарського суду з позовною заявою позивачем не було зазначено банківських реквізитів сторін.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 2, 4, 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Додаток: позовна заява з додатком на 47 аркушах (в тому числі оригінали квитанцій № 1918_30.1 (на суму 236 грн.) та № 1918_27.1 (на суму 170 грн.) від 22.03.2010 р.).

Суддя Н.С. Кутіщева