ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" червня 2010 р. № 1208

Суддя Марач В.В. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгове підприємство "Гастроном-78"

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення в сумі 130 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю торгове підприємство "Гастроном-78". Позивач просить стягнути з підприємця ОСОБА_1 на свою користь 130 000 грн.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які, зокрема, підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом шостим частини першої статті 63 встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З доданих до позовної заяви документів (квитанція УДППЗ "Укрпошта" № 5394 від 04.06.2010 року) вбачається, що позовна заява надіслана до ОСОБА_2 в той час як відповідачем по даній справі є підприємець ОСОБА_1. Відтак поштова квитанція № 5394 від 04.06.2010 року не може бути належним доказом відправлення відповідачу позовної заяви.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено також, що до позовної заяви додаються документи, які, підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до підпунктів а) та б) пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру, із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З квитанції № 234 від 04.06.2010 року про сплату державного мита вбачається, що позивач сплатив 800, 00 грн.

Оскільки стягнення грошових коштів є майновою вимогою, державне мито слід сплачувати у розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач просить стягнути кошти в сумі 130 000, 00 грн. Таким чином до сплати підлягає державне мито в розмірі 1 300, 00 грн., що становить 1 відсоток ціни позову.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин дану позовну заяву та додані до неї документи слід повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись п. п. 4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю торгове підприємство "Гастроном-78" та додані до неї документи без розгляду.

Суддя Марач В.В.