Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО ПОРУШЕННЯ СПРАВИ ПРО БАНКРУТСТВО ОСОБА_1

"16" липня 2010 р. № 19/285

Суддя Макаревич В.А. , розглянувши матеріали заяви Державної податкової інспекції у Житомирському районі (м. Житомир)

до ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 (с. Оліївка, Житомирського району)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

12.07.2010р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява Державної податкової інспекції у Житомирському районі ( м. Житомир) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3, у зв'язку з невиконанням боржником рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06.07.2009р. про стягнення з ОСОБА_3 збитків завданих державі вчинені злочином в сумі 915335,50 грн.

У ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказано відомості, передбачені ст. 7 вищезазначеного Закону, а також з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

П. 7 ст. 7 Закону, передбачає, що заява кредитора повинна містити крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, докази обґрунтованості вимог кредитора та інші обставини, на яких ґрунтується заява кредитора.

Зокрема, відповідно до п.8 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до заяви кредитора додаються рішення суду, господарського суду, які розглядали вимоги кредитора до боржника; копію неоплаченого розрахункового документа, за яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, з підтвердженням банківською установою боржника про прийняття, виконавчі документи ( виконавчий лист, виконавчий напис нотаріуса тощо) чи інші документи, які підтверджують визнання боржником вимог кредиторів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство, заявником не надано виконавчий документ ( виконавчий лист № 2-97 від 15.02.2010р., який є доказом, що підтверджує дійсну ( реальну) неплатоспроможність боржника та безспірність вимог кредитора.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно із ст. 38 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальних норм, які виступають в якості гарантії достовірності отриманої інформації. Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 1 вказаного Закону безспірні вимоги кредиторів - вимоги кредиторів визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Таким чином, за вищезазначеним Законом, вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема виконавчими.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Як вбачається з матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство, заявником не додано постанови ВДВС Житомирського районного управління юстиції про повернення виконавчого листа стягувачу.

Крім того, абзацом п'ятим частини першої ст. 7 Закону, передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство повинна містити номер ( код), що ідентифікує кредитора як платника податків і зборів ( обов'язкових платежів).

Проте, у заяві про порушення справи про банкрутство не зазначено ідентифікаційного номера ( кода) ініціюючого кредитора.

Отже, судом встановлено відсутність відомостей, що передбачені п.1,7,8 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Враховуючи викладене, господарський суд не має достатніх підстав для порушення за даною заявою провадження у справі про банкрутство та вважає за необхідне повернути заяву Державної податкової інспекції у Житомирському районі ( м. Житомир) до ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство без розгляду.

Повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Державної податкової інспекції у Житомирському районі ( м. Житомир) до боржника ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду.

Додаток на 15 аркушах.

Суддя Макаревич В.А.

1 - у наряд, 2 - заявнику ( рек.)