ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

08.12.10 №

Суддя Соловйов В.М.

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1Т., м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя

про стягнення 11 300, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ОСОБА_1Т звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до ПП ОСОБА_2 про стягнення 11 300, 00 грн.

07.12.2010р. зазначена позовна заява передана судді Соловйову В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в звязку з наступним.

Згідно п. 2, 3-1 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

...2) відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;

...3-1) сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п. 6, 10 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

...6) не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;

...10) не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

З тексту позовної заяви не вбачається, що додатки до позовної заяви (всього 10 пунктів), які не надіслані на адресу ПП ОСОБА_2, у відповідача є.

В той же час, позивачем до позовної заяви № 1/11 - юр від 01.12.2010р. (вх. № 7843/09-05 від 07.12.2010р.) на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви додано оригінал фіскального чеку № 3204 від 30.11.2010р., що не є належними доказами направлення відповідачу копії даної позовної заяви, оскільки позовна заява датована 01.12.2010р. Інших доказів направлення копії позовної заяви № 1/11 - юр від 01.12.2010р. відповідачу позивачем не додано. Таким чином, неможливо зробити висновок про направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів саме в редакції від 01.12.2010р., яку направлено до господарського суду Запорізької області.

Направлення на адресу сторони 30.11.2010р. позовної заяви від 01.12.2010р. є безперечно неможливим.

Відповідно до листа Головного управління Державного казначейства України Оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у судах з 21.06.2010р. проводиться по наступним реквізитам:

- отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району;

- банк отримувач: Головне управління Державного казначейства у Запорізькій області;

- МФО 813015;

- ;

- Рахунок № 0007;

- Код бюджетної класифікації 22050003, символ звітності банку - 264.

Надане позивачем платіжне доручення № 2015 від 30.11.2010р. про сплату 236, 00 грн. судом не може бути прийняте до уваги в якості доказу сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки в ньому невірно зазначені реквізити, а саме:

Рахунок зазначений № 0007 замість належного № 0007; код бюджетної класифікації (код платежу) зазначений 22050000, замість належного 22050003, символ звітності банку зазначений 259, замість належного 264.

Отже, позивачем не надані належні докази сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2.32 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за № 377/8976, якщо немає змоги встановити належного отримувача, або не надійшли уточнені дані від банку платника, то банк не пізніше четвертого робочого дня зобовязаний повернути кошти банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини повернення.

Належними доказами в даному випадку будуть вважатися або нові платіжні документи з належними реквізитами, або довідка органу державного казначейства про зарахування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно платіжного доручення № 2015 від 30.11.2010р. про сплату 236, 00 грн. на рахунок № 0007 , а не на рахунок № 0007.

В п. 3.3 розяснень Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України значиться, що недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

На підставі викладеного позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Приймаючи судове рішення, господарський суд також враховує наступне.

За змістом Розділів VIII, IX ГПК України всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви та відомості є обовязковими для зазначення позивачем у позовній заяві, їх обовязковість встановлена законодавцем і не може залежати від бажання особи, що звертається до суду, можливості подальшого зясування цих відомостей судом після відкриття провадження у справі та під час підготовки справи до розгляду тощо.

Вказані норми носять імперативний характер і не підлягають ігноруванню стороною чи судом з посиланням на будь-які субєктивні висновки та обставини.

На підтвердження цього висновку свідчить і ст. 4-1 ГПК України, згідно якої господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 50-51, ст. 56, п. 2, 3-1 ч. 1 ст. 57, п. 6, 10 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї матеріали на 13 аркушах без розгляду (в тому числі оригінал платіжного доручення № 2016 від 30.11.2010р. на суму 113, 00 грн. про сплату державного мита, оригінал платіжного доручення № 2015 від 30.11.2010р. на суму 236, 00 грн. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Суддя В.М. Соловйов