ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" липня 2010 р.№ 9/803-10

Суддя Меденцев П.А., розглянувши матеріали вх.№ 6181

За позовом Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНАГРО-ГАЙСИН;

до ОСОБА_1 підприємства „Хімагромаркетинг 2000;

про стягнення 0 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНАГРО-ГАЙСИН 13.07.2010 р. звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства „Хімагромаркетинг 2000 про стягнення 0 грн.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 54 Господарського процесуального Кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Пунктом 4 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНАГРО-ГАЙСИН звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 підприємства „Хімагромаркетинг 2000 про стягнення безпідставно перерахованих грошових коштів. В тексті самої позовної заяви Позивач самостійно зазначає, що боржник, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю „ІНАГРО-ГАЙСИН, розрахувався з ініціюючими кредиторами ОСОБА_1 підприємства „Хімагромаркетинг 2000. Ціна позову Позивачем не визначена та точно не вказана, жодного обґрунтованого розрахунку, що є необхідним при поданні позвної заяви, Позивачем не надано.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального Кодексу України.

Відповідно до підпункту а), в) п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито № 7-93 від 21.01.1993 р. розмір державного мита складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 (25500 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із заяв майнового характеру, із позовних заяв у спорах, що виникають під час укладання, зміни або розірвання господарських договорів - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 грн.).

Відповідно до квитанції № 4361.87.1 від 13.07.2010р. Позивач сплатив 85,00 грн. замість встановлених 102 грн. чим порушив п.3 ст.57 Господарського процесуального Кодексу України, а саме не надав доказів сплати державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Якщо позовну заяву подано з порушенням вимог, викладених у ст.ст.54-58 ГПК, господарський суд повертає позовну заяву на підставі ст. 63 ГПК.

Підсумовуючи зазначене, приймаючи до уваги ті обставини, Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНАГРО-ГАЙСИН позов подав в порушення вищенаведених вимог чинного ГПК України, суд доходить висновку, що у прийнятті позовної заяви від 13.07.2010 р. за вх. № 6181 слід відмовити відповідно до п. 3, 4 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 3, 4 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

Додаток: позовна заява та додані до неї матеріали на 6 аркушах.

Відповідно до ч. 4 ст. 62, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Меденцев П.А.