ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2010 р. Справа № 2/142

Суддя Войтюк В.Р., розглянувши заяву боржника - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Рівнебудальянс"

про відстрочку виконання рішення від 07 вересня 2010 року у справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Рівнебудальянс"

про стягнення заборгованості в сумі 81 548 грн. 28 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 дов. № 03-05/333 від 19.02.10 р.

Від відповідача: ОСОБА_3 дов. від 03.03.08 р.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Рівненської області 07 вересня 2010 року винесено рішення у справі № 2/142, яким задоволено позов ТОВ "Рівнетеплоенерго" та присуджено до стягнення з відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Рівнебудальянс" на його користь - 74890 грн. 81 коп. основного боргу, 4447 грн. 47 коп. пені, 1559 грн. 15 коп. втрат від інфляції, 650 грн. 85 коп. річних, 815 грн. 48 коп. витрат по державному миту, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання рішення суду видано наказ від 21.09.2010 року.

Боржник - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Рівнебудальянс", звернувся до господарського суду Рівненської області з заявою про відстрочку виконання рішення від 07.09.10 р. мотивуючи тим, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі і не має змоги виконати рішення суду. Зазначає, що виконання рішення суду за рахунок активів ОСОБА_1 матиме негативний вплив на виробничий процес підприємства, а арешт його рахунків призведе до повного блокування господарської діяльності. Відтак, просить відстрочити виконання рішення суду до 01.05.2011 р.

Позивач надав заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, у якому зазначає, що боржник є підприємством, яке здійснює підприємницьку (господарську) діяльність та володіє обіговими коштами та активами, на які може бути накладене стягнення. Таким чином, обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відсутні.

Також позивач зазначає, що відповідачем не подано жодних доказів винятковості обставин в розумінні ст.121 ГПК України, важкий фінансовий стан боржника не підтверджено документально Боржником, оскільки жодного документального обґрунтування про реальний стан заборгованості ним не надано. Просить в задоволенні заяви відмовити.

Розглянувши подану заяву, заслухавши представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду від 07.09.10 року. При цьому судом враховано наступне.

Відповідно до абз. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, має право відстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до п.2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. №02-5/333 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Суд враховує, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" є теплопостачальною організацією, яка забезпечує тепловою енергією мешканців м.Рівне, бюджетні установи, відомче житло, інших споживачів.

На даний час, ОСОБА_1 має значну заборгованість за спожитий природний газ.

Використання природного газу здійснюється позивачем виключно для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій і відповідно його оплата може бути здійснена коштами, що надійшли за вироблену та відпущену теплову енергію.

ТОВ "Рівнетеплоенерго", в силу ст.617 ЦК України., зобов'язане оплачувати отриманий природний газ незалежно від рівня розрахунків своїх контрагентів.

Подавши заяву про відстрочку виконання рішення суду, відповідач жодними доказами не підтвердив обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, посилаючись лише на важке фінансове становище підприємства.

Важкий фінансовий стан за змістом ст.121 ГПК України не є підставою для відстрочки виконання рішення.

Суд зауважує, що за змістом ч.1 ст.229 ГК України та ч.1 ст.625 ЦК України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання. Тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того. ч.2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заявником не доведено виняткових обставин, які б ускладнювали виконання рішення суду по справі № 2/142 від 07.09.10 року, а відтак заяву відповідача слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Рівнебудальянс" про відстрочку виконання рішення від 07.09.2010 року по справі № 2/142.

Суддя Войтюк В.Р.