ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" грудня 2010 р. Справа № 12/196

За позовом Закрите акціонерне товариство "Західпиво"

до відповідача підприємець ОСОБА_1

про стягнення в сумі 21 303 грн. 60 коп.

Суддя О.Г.Крейбух

Представники:

Від позивача : представник ОСОБА_2, довіреність № 15 від 25.08.10 р.

Від відповідача : представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовом до відповідача про стягнення 21303,6 грн. основного боргу за поставлений товар відповідно до договору поставки товару № 6 від 04.03.2009р. та 3159,64 грн. штрафу-пені за невиконання грошового зобов'язання.

В судовому засіданні 28 грудня 2010 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав, участі уповноваженого представника в судовому засіданні 28.12.2010р. не забезпечив, поштове відправлення повернуто органом поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи викладене, поскільки ухвалою від 09.12.2010р. участь уповноважених представників сторін в судовому засіданні 28.12.2010р. обов'язковою не визнавалася, суд здійснює розгляд справи № 12/196 за наявними в ній матеріалами відповідно до норм ст.75 ГПК України.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2009 року між ЗАТ "Західпиво" (надалі - постачальник, позивач) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № 6 (надалі Договір), відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити безалкогольні напої ТМ "КАП-КАП" покупцю, а покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим договором, прийняти названий товар та своєчасно оплатити його.

Відповідно до п.3.3 Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника.

Так, відповідно до умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 21303,6 грн. по видатковій накладній № 0000329 від 01.12.2009р., який протягом 30 календарних днів, тобто у термін до 31.12.2009 року, покупцем не оплачено.

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 21303 грн. 60 коп., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків.

Позивачем з метою досудового врегулювання спору неодноразово направлялися відповідачу претензії (вимоги) про сплату боргу, які залишились без відповіді та задоволення.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 21303,6 грн. підтверджуються поданими доказами.

Позивачем нараховано пеню у сумі 3159,64 грн. за період з 31.12.2009р. по 14.10.2010р.

Пунктом 8.2 Договору сторони погодили відповідальність покупця у разі несвоєчасної оплати поставленого товару у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з част.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, відповідач повинен був оплатити товар до 31.12.2009р., тому з урахуванням ст.612 ЦК України та ст.232 ГК України нарахування пені необхідно проводити за період з 01.01.2010р. по 31.05.2010р. Відтак, позивачем безпідставно нарахована пеня з 01.06.2010р. по 14.10.2010р.

Однак, 13 вересня 2010 року господарським судом Рівненської області порушено провадження у справі № 8/29 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів /а.с.27/.

10 листопада 2010 року в газеті Голос України № 211 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /а.с.26/.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до частини 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Заборгованість відповідача перед позивачем виникла у січні 2010 року, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 13.09.2010р., а тому заборгованість у сумі 21303,6 грн. є конкурсною кредиторською заборгованістю.

Вимоги позивача ЗАТ "Західпиво" про стягнення заборгованості у сумі 21303,6 грн. мали бути заявлені у справі № 8/29 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на протязі 30 календарних днів від дня опублікування (10.11.2010р.) оголошення в газеті «Голос України», тобто до 11 грудня 2010 року.

Позивач до господарського суду з письмовою заявою з вимогами до боржника про стягнення конкурсної заборгованості у сумі 21303,3 грн. у справі про банкрутство № 8/29 не звертався.

Відповідно до частини 2 ст. 14 Закону Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

У відповідності до п.54 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство", Закон і ГПК не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті. Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі частини першої статті 79 ГПК ухвалою суду зупиняє позовне провадження і роз'яснює позивачу зміст і наслідки частини другої статті 14 Закону. Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини другої статті 14 Закону.

За таких обставин, в позові слід відмовити.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Крейбух О. Г.

повне рішення складено "29" грудня 2010 року

Помічник судді

ОСОБА_3