ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

14.05.10 № 09-07/497

Суддя Азізбекян Т.А.

Cуддя Азізбекян Т.А., розглянувши матеріали
за позовом Приватного підприємства Сталкер, м. Запоріжжя

до відповідачів: 1. Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Запорізького обласного управління ВАТ Ощадбанк, м. Запоріжжя

2. Українсько-Іспанського товариства з обмеженою відповідальністю ХАРВЕСТ ІНДУСТРІАЛЕС, С.Л., м. Запоріжжя

3. Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Запоріжжя

4. Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, м. Запоріжжя

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Управління у справах приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Державний нотаріус пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_2, м. Запоріжжя

2. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, м. Запоріжжя

3. Відділ Державної виконавчої служби Комунарівського міського управління юстиції, м. Запоріжжя

про скасування свідоцтва про придбання майна, скасування реєстрації придбання права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

До позовної заяви не додано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, у додатку до позовної заяви також не значиться посилання на наявність доказу сплати державного мита.

У відповідності до вимог ст. 44 ГПК України сплата державного мита є обовязковою, а при відсутності доказів її сплати позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Із змісту п. 2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993р. слідує, що із позовних заяв немайнового державне мито сплачується в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Якщо стороною не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі або документів, що свідчать про звільнення від його сплати, заява до розгляду не приймається, і господарський суд з посиланням на п. 4 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу зобовязаний повернути її заявнику.

Крім того суд звертає увагу на наступне:

1. В позовній заяві одним з відповідачів зазначено приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Із змісту ст. ст. 1, 21 ГПК України слідує, що сторонами у господарському процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у встановленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

Тобто, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, який визначений позивачем як один з відповідачів, до кола осіб, які можуть виступати стороною у господарському процесі, не відноситься. Позовна заява з таким складом сторін не може бути прийнята до розгляду господарським судом.

На підставі викладеного, позивачу необхідно визначити відповідача (відповідачів) з урахуванням вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України.

2. У даній позовній заяві Приватне підприємство Сталкер визначило третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Управління у справах приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 26 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Самостійність вимог третьої особи, в розумінні змісту цієї статті, полягає в тому, що вона вважає, що саме її право на предмет спору порушено і підлягає захисту. Таким чином така особа заперечує вимогу позивача і намагається вирішити спір на свою користь. З цією метою такою особою подається позов до господарського суду. При цьому позовна заява має бути оформлена і подана згідно із загальними правилами ГПК України.

Отже, в силу вимог ст. 26 ГПК України, а також ст. 22 ГПК України Приватне підприємство Сталкер як позивач в даному випадку, не наділено правом самостійно визначати третю особу з самостійними вимогами на предмет спору.

3. В резолютивній частині позовної заяви, після слів: прохаємо суд зазначено: Прийняти позовну заяву до провадження та обєднати з позовними вимогами Управління у справах приватизації ЗМР до ВАТ Держощадбанк, УІ ТОВ Харвест Індустріалес, С.Л., тертя особа ПП Сталкер про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 58 ГПК України суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

З матеріалів справи № 24/106д/10 слідує, що відповідачами у ній виступають ВАТ Державний ощадний банк України, ТОВ Харвест Індустріалес, С.Л. та Запорізьке обласне управління Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України, тоді як даний позов предявлено також і до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та ОП ЗМБТІ.

4. Одними з позовних вимог за заявленим позовом є: - скасування свідоцтва про придбання майна від 31.05.2006р. зареєстрованого в реєстрі за № 2654 приватного нотаріуса ОСОБА_1, яким посвідчено що ВАТ Державний ощадний банк України належить нежитлове приміщення № 193 (літера А-9) по вул. Чумаченка/Комарова № 40/8 у м. Запоріжжі; - скасування реєстрації придбання права власності на нежитлового приміщення № 193 (літера А-9) по вул. Чумаченка/Комарова № 40/8 у м. Запоріжжі, за ВАТ Державний ощадний банк України, яку вчинено ОП ЗМБТІ 22.06.2006р. реєстраторам Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації ОСОБА_4.

01 вересня 2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Згідно з п.1 ст. 3 цього Кодексу справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Бюро технічної інвентаризації на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, повязаних із здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п.7 ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень.

Згідно з п. 13 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення КАС України, Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, починаючи з 01.09.2005р., Господарський процесуальний кодекс України, який є Законом України, діє у частині, що не суперечить КАС України, тобто, відповідно до Господарського процесуального кодексу України не можуть подаватися позови та розглядатися справи адміністративної юрисдикції - спори фізичних чи юридичних осіб.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень та зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Таким чином, зазначені позовні вимоги не підлягають вирішенню в господарських судах України.

До того ж, згідно з п.1 розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 , нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані

Відповідно до підпункту 6.2.5 пункту 6 вищезазначеного розяснення господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих (виданих) іншими, крім державних, органами, у тому числі актів органів господарських товариств, громадських організацій тощо, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер.

Стаття 12 ГПК України не відносить до підвідомчості господарських судів справи у спорах про визнання недійсними свідоцтв про придбання майна.

5. Що ж до посилання Приватного підприємства Сталкер на ст. 26 ГПК України, то слід зазначити, якщо останній мав намір вступити у справу № 24/106д/10 як тертя особа з самостійними вимогами на предмет спору, то ним не вірно визначено його правовий статус на першій сторінці позовної заяви, де зазначено, що він є позивач, та взагалі ним не заявлено про залучення його до участі у справі в якості третьої сторони з самостійними вимогами на предмет спору.

Згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви в частині вимог, які підвідомчі господарському суду Запорізької області, не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву повернути Приватному підприємству Сталкер, м. Запоріжжя.

Додаток: позовна заява з додатками, всього на 49-ти аркушах (в т.ч., квитанція № 3915494 від 14.05.2010р. про сплату суми 236 грн. витрат на ІТЗ).

Суддя Т.А. Азізбекян