ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"09" вересня 2010 р. Справа № 60/250-10

Суддя господарського суду Чистякова І.О. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 8023/1-60 від 08.09.10) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків

про стягнення 5736,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" про визнання відповідача винним у причиненні позивачу матеріальної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 5736,72 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що їх подано з порушенням п.3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не подано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з частиною першою статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, зокрема, Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" зі змінами і доповненнями та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15.

Відповідно до п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення повинен містити наступний напис (помітку) кредитної установи "Зараховано в дохід бюджету______грн. (дата)" та цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Платіжне доручення № 269 від 03 вересня 2010 року про сплату 102 грн. державного мита не може бути прийнято господарським судом в якості належного доказу сплати державного мита, оскільки платіжне доручення не містить вищезазначеного напису про зарахування державного мита в дохід Державного бюджету.

З урахуванням чого позивачем не надано доказів сплати державного мита в установленому порядку, що є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст.36 ГПК України). В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Позивачем до позовної заяви надані копії документів, які взагалі не засвідчені, тому у разі повторного звернення з позовною заявою до господарського суду позивачу необхідно звернути на це увагу.

Керуючись ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України за №15 від 22.04.1993р., ст.ст. 46, 57, п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 та додані до неї документи 41 аркушах, в тому числі платіжне доручення №269 від 03.09.2010р. та №270 від 03.09.2010р. без розгляду.

Суддя Чистякова І.О.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджує повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).