ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" грудня 2010 р. Справа № 14/174

за позовом Заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради

до відповідача підприємця ОСОБА_1

про внесення змін у договір оренди земельної ділянки

Суддя Марач В.В.

Представники:

Від позивача : представник по довіреності ОСОБА_2

Від відповідача : не з'явився

Від відповідача : помічник прокурора Данилюк Т. М.

СУТЬ СПОРУ: Заступник прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до підприємця ОСОБА_1, в якому просить внести зміни у договір оренди землі від 24 листопада 2004 року № 43, укладений між Рівненською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1, в частині встановлення орендної плати в рік за земельну ділянку у розмірі 5 248, 93 грн. (п'ять тисяч двісті сорок вісім грн. 93 коп).

Представники прокуратури та позивач у судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, представник його в судове засідання не з'явився. До господарського суду повернулися ухвали суду про порушення провадження у справі та про призначення справи до розгляду, які направлялися на адресу відповідача вказану в позовній заяві, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ № 7507249 місцем проживання підприємця ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 і саме на вказану адресу направлялися позовна заява та ухвали суду.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та відзиву з його боку за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу та зібрані судом, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

Між Рівненською міською радою та підприємцем ОСОБА_1 укладений договір оренди землі від 24 листопада 2004 року № 43.

Відповідно до умов даного договору позивач надав, а відповідач прийняв в строкове користування (оренду) на 10 (десять) років земельну ділянку площею 120 кв. метрів.

За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. Річна орендна плата встановлюється згідно довідки № 03-161 виданої Рівненським міським управлінням земельних ресурсів 28.10.2004 року, з ПДВ 1 560, 05 грн., без ПДВ - 1 300, 04 грн.

Згідно ч. 1 пункту 12. договору оренди землі, розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін (шляхом внесення змін до цього договору). Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства. Відповідно до частини 3 пункту 12. договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, в інших випадках, передбачених законом.

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю"; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю".

Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Ставки земельного податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь) диференціюють та затверджують відповідні сільські, селищні, міські ради виходячи із середніх ставок податку, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки.

Ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законам до їх відання.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

На виконання вимог Законів України "Про оренду землі" та "Про плату за землю", якими змінені граничні розміри орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, рішенням Рівненської міської ради від 25.01.2008 року № 1334 "Про внесення змін до Положення про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у власності Рівненської міської ради" передбачено, що орендна плата за земельні ділянки справляється у грошовій формі і з 01.01.2008 року не може бути меншою трикратного розміру земельного податку на земельну ділянку певного функціонального використання та місцезнаходження.

Рішенням Рівненської міської ради від 25.01.2008 року № 1334 на управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради покладено завдання довести до відома орендарів земельних ділянок інформацію про зміну з 01.01.2008 року розмірів орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та необхідність проведення відповідного перерахунку її величини, а також забезпечити укладання додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, в зв'язку із зміною з 01.01.2008 року орендної плати за землю.

Рішення міської ради від 25.01.2008 року № 1334 чинне і підлягає обов'язковому виконанню всіма землекористувачами м. Рівного, відповідно до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Землекористувачів неодноразово повідомлялось про зміну розмірів орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з 01.01.2008 року через засоби масової інформації, а також рішення міської ради від 25.01.2008 року № 1334 розміщене на сайті Рівненської міської ради.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про плату за землю", орендна плата за земельні ділянки визначається залежно від грошової оцінки земель. Визначення нормативної грошової оцінки земель, відповідно до ст. 23 Закону України "Про плату за землю", проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

За даними Управління Держкомзему у місті Рівному станом на 01.01.2008 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, становить 80 752, 76 грн. (вісімдесят тисяч сімсот п'ятдесят дві грн. 76 коп.), а розмір орендної плати в рік за земельну ділянку становить 5 248, 93 грн. (п'яти тисяч двісті сорок вісім гри. 93 коп.).

Згідно статті 7 Закону України "Про плату за землю", ставки земельного податку застосовуються з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно, станом на 01.01.2009 року нормативну грошову оцінку земельної ділянки необхідно індексувати на коефіцієнт індексації 1,152, а станом на 01.01.2010 року - на коефіцієнт індексації 1,059, які розраховані відповідно до порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.05.2000 року № 783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель".

За пунктом 28. договору оренди землі, орендодавець має право в односторонньому порядку (шляхом посилання орендареві повідомлення через податкові органи або через інший уповноважений на це орган) збільшити розмір орендної плати у випадку, коли внаслідок змін у законодавстві орендна плата стане менша від розміру земельного податку.

Відповідача як орендаря земельної ділянки безпосередньо повідомлено про зміну розмірів орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з 01.01.2008 року та про необхідність проведення відповідного перерахунку її величини (лист Управління земельних відносин від 24.06.2008 року за вих. № 1331).

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

ОСОБА_1 надіслано пропозицію, а саме проект додаткового договору та розрахунок розміру орендної плати за землю, в силу вимог Законів України "Про оренду землі" і "Про плату за землю", ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України (пропозиція від 23.11.2009 року за вих. № 08-1804). Пропозиція отримана 13.02.2010 року (повідомлення про вручення поштового відправлення № 7243269).

До цього часу ОСОБА_1 не розглянуто та не повідомлено Рівненську міську раду про прийняття чи відхилення цієї пропозиції.

Відповідно до частини 4 ст. 188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Рівненською міською радою вжито всіх заходів досудового розв'язання спору.

Цивільний кодекс України у ч. 1, 2 ст. 632 передбачає застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином, встановивши підстави для зміни розміру орендної плати у договорі через його невідповідність встановленому законом розміру, Рівненська міська рада вправі вимагати від орендаря приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового для позивача і відповідача.

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 142 Конституції матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Ст. 143 Конституції визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Враховуючи те, що граничні розміри орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлені відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а, згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно дотримуватись Конституції України та Законів України, орендна плата за зміненими ставками, після визначення орендної плати, і укладення додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, повинна нараховуватися і справлятися за зміненими ставками з 01.01.2008 року.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен повинен сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених Законом.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позов правомірний, ґрунтується на договорі та законі, а відтак підлягає до задоволення.

На відповідача покладаються судові витрати на підставі частини другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Внести зміни у договір оренди землі від 24 листопада 2004 року № 43, укладений між Рівненською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1, в частині встановлення орендної плати в рік за земельну ділянку у розмірі 5 248, 93 грн. (п'ять тисяч двісті сорок вісім грн. 93 коп).

3. Стягнути з підприємця ОСОБА_1 (33000, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 4) в дохід Державного бюджету державне мито в сумі 85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн. 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Марач В.В.

підписано "08" грудня 2010 р.