ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" листопада 2010 р. Справа № 7/144

За позовом військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства «Київський деревообробний завод»Міністерства оборони України

Відповідач приватне комерційно-виробниче підприємство «Надія»

- про стягнення 31999,68 грн. збитків

Суддя Маціщук А.В.

За участю представників сторін :

прокурор Жоган А.А./посвідчення № 10 від 12.01.2010 р./

Прокурор у позові просить стягнути з відповідача на користь державного підприємства «Київський деревообробний завод»Міністерства оборони України 31999,68 грн. коштів, перерахованих позивачем відповідачеві на підставі рахунку-фактури № 41 від 20.05.2010 р. як попередня оплата за пиломатеріали обрізні, які поставлені не були.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не зявились. Про час і місце засідання суд повідомив сторони в установленому порядку.

Відповідач у відзиві та в своїх поясненнях суду частково визнав заборгованість - в сумі 17905,22 грн. Не заперечує проти виконання своїх зобовязань перед позивачем на вказану суму в будь-який час на вимогу позивача.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Наявні у справі матеріали дозволяють вирішити спір по суті у даному судовому засіданні згідно зі ст.75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази та заслухавши пояснення прокурора і представників сторін в судовому засіданні, суд встановив слідуюче.

Відповідач надав позивачеві рахунок № 41 від 20.05.2010 р. на оплату 40 куб.м пиломатеріалів обрізних на суму 31999,68 грн. Позивач виконав оплату 31999,68 грн. двома платежами 20 і 27 травня 2010 року, що підтверджено банківськими виписками з рахунку позивача та платіжними дорученнями /копія а.с.11-12/ та платіжними дорученнями /а.с.34-35/. Підставою платежу в платіжних документах зазначено оплата за пиломатеріали обрізні згідно рахунка № 41 від 20.05.2010 р..

Згідно зі ст.ст.173-174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору тощо. Згідно зі ст.207 ЦК України та ст.181 ГК України договір може бути укладений в письмовій формі не тільки шляхом складання єдиного документу, підписаного сторонами - правочин/договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялись сторони.

Договір як єдиний документ сторонами не укладався, однак пплата позивачем виставленого відповідачем рахунку-фактури свідчить про досягнення сторонами згоди по істотним умовам договору купівлі-продажу.

Строк передачі пиломатеріалів погоджений не був.

17.06.2010 р. позивач направив відповідачеві лист № 102 з вимогою про повернення коштів, яка одержана приватним комерційно-виробничим підприємством «Надія»25.06.2010 р. /а.с.13-15/. За змістом листа-вимоги позивач стверджує про домовленність щодо поставки пиломатеріалів самовивозом підприємством Київський деревообробний завод МОУ з території підприємства Надія, а також про те, що представник заводу в обумовлений строк прибув на територію ПКВП Надія з метою отримання товару, однак товар відпущений не був. З посиланням на норми Цивільного кодексу України, зокрема - ст.ст.530,612 ЦК України позивач зазначає про прострочення виконання відповідачем зобовязання щодо передачі товару і у звязку з цим вимагає перерахувати йому кошти в сумі 31999,68 грн. як відшкодування збитків.

Такі ж підстави позовної вимоги викладені прокурором у позовній заяві. На час вирішення спору позовні вимоги/підстави позову залишились незмінними.

Відповідач не відреагував на лист-вимогу і кошти не повернув. Разом з тим, відповідач стверджує про частково виконану поставку пиломатеріалів, на підтвердження чого надав суду завірені ним копії накладної № 16 від 23.06.2010 р. на поставку пиломатеріалів на загальну суму 14094,46 грн. та довіренності № 176, виданої 23.06.2010 р. ДП Київський ДОЗ МОУ ОСОБА_1 на одержання від ПКВП Надія 50 куб.м пиломатеріалів /а.с.24-25/. Оригінали цих документів на вимогу суду не надані.

Позивач, заперечивши одержання пиломатеріалів за накладною № 16, не заперечує факт видачі довіренності № 176 від 23.06.2010 р. начальнику комерційного відділу ОСОБА_1 і надав докази анульовання довіренності журнал реєстрації довіренностей, виписка з якого залучена до справи на арк.32. Причини анульовання у журналі не зазначені.

Наявність довіренності на ОСОБА_1 у відповідача (в копії чи оригіналі) позивач не пояснив. Доказів повідомлення відповідача про анульовання довіренності в порядку, визначеному п.9 Інструкції, про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіренностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96 р. № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.96 р. за № 293/1318, - позивач не надав.

Одночасно позивач заперечує відрядження ОСОБА_1 чи інших працівників заводу в період з 01 по 30 червня 2010 року на підприємство відповідача, про що надав суду довідки /а.с.54-55/.

Такі заперечення позивача щодо відряджень працівників на підприємство відповідача не узгоджуються з його твердженнями у листі-вимозі від 17.06.2010 р. та доводами прокурора у позовній заяві про те, що у відповідності з домовленністю у визначений строк представник ДП «Київський деревообробний завод»МОУ був на території ПКВП «Надія». Не узгоджуються також такі твердженнями із нормами п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіренностей на одержання цінностей, де зазначено, що товарно-матеріальні цінності можуть відпускатись покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувача.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про відсутність доказів, які б підтвердили підставу позовної вимоги, відсутні докази того, що сторони досягли згоди на поставку самовивозом пиломатеріалів у конкретний погоджений ними строк, а відповідач такі умови договору не виконав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України зобовязання, строк виконання якого не встановлений, має бути виконане боржником у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

Відповідно до норм ст.ст.663,712 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурором і позивачем не доведено, що сторонами був узгоджений конкретний строк передачі пиломатеріалів. Не доведено також, що позивач до звернення до відповідача із вимогою про повернення коштів предявляв відповідачеві вимогу про поставку пиломатеріалів, і строк такої поставки настав згідно з ч.2 ст.530 ЦК України. Твердження позивача про те, що відповідачеві 16.06.2010 р. був направлений лист № 96 з вимогою про поставку пиломатеріалів до 27.06.2010 р./а.с.63-64/, допустимими доказами не підтверджені: - доказів направлення такого листа поштою чи вручення під розписку немає; - звіт про відправку факсу /а.с.64/ не містить відомостей про відправку/одержання факсу саме підприємством Надія, поскільки у звіті відсутні відомості про особу, яка одержала факс, а також відсутні докази належності номера (03655)50902 підприємству Надія чи погодження сторонами про використання такого номера факсу. Так, направлений відповідачем позивачеві рахунок-фактура № 41 від 20.05.2010 р. містить дані про інший номер телефона 8(03655)5-04-69. Довідка управління статистики у Сарненському районі про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) приватного комерційно-виробничого підприємства Надія /а.с.23/ також містить відомості про інший номер телефона, зареєстрований за відповідачем, - 5-00-60.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем підприємством Надія узгоджених строків поставки пиломатеріалів, а також для висновку про відмову відповідача передати оплачений товар на вимогу позивача ДП Київський деревообробний завод МОУ. Відповідно відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за невиконання умов договору.

Згідно з нормами ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов. Погодження щодо розірвання договору також не відбулось.

Наявні у справі докази в їх сукупності свідчать про відсутність підстав для стягнення з відповідача коштів, перерахованих як попередня оплата за пиломатеріали.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові.

Суддя Маціщук А. В.

Повне рішення складене 01.12.2010 р.