ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

03.09.10 № 09-07/1014

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

розглянувши позовні матеріали

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізької області

до відповідача ОСОБА_2 районної ради Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області

про стягнення 14 326,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

02.09.2010 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної ради Запорізької області про стягнення 14 326,00 грн. проведених поліпшень обєкта оренди.

У відповідності до п., п. 1, 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, а також якщо до позовної заяви не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п., п. 13, 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою позивача або його представником.

Згідно з п. 3.3 Розяснення Вищого арбітражного суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України № 02-5/289 від 18.09.1997 р. (із змінами та доповненнями), недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Позовна заява підписана ОСОБА_1 як громадянином, а не як приватним підприємцем.

Жодного доказу підписання позовної заяви саме приватним підприємцем ОСОБА_1 суду не надано.

У відповідності до ст., ст. 54 та 57 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаних норми законодавства.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

У відповідності до приписів ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (п. 3-1 ч. 1).

Відповідно до листа Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області реквізити рахунка для зарахування надходжень Оплата витрат з інформаційно технічного-забезпечення розгляду справ у судах з 21.06.2010 р. є наступними:

- отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району;

- банк отримувача: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області;

- МФО 813015;

- ;

- Рахунок № 0007;

- Код бюджетної класифікації 22050003;

- Символ звітності банку 264.

Таким чином, раніше діючий рахунок для зарахування надходжень Оплата витрат з інформаційно технічного-забезпечення розгляду справ у судах № 007 з 21.06.2010 р. закрито.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якщо банком не встановлено належного отримувача, або не надійшли уточнені дані від банку платника, то банк зобов'язаний повернути кошти банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини повернення.

До позовної заяви на підтвердження оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу позивачем надана квитанція № 13 від 01.09.2010 р., з якої вбачається, що грошові кошти в розмірі 236,00 грн. зараховані на рахунок № 0007, код бюджетної класифікації 22050000, тобто в даній квитанції вказано невірні реквізити для зарахування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Довідки Головного управління Державного казначейства в Запорізькій області про зарахування 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до Державного бюджету України позивач до позовної заяви на надав.

Отже, квитанція № 13 від 01.09.2010 р. не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як свідчить відбиток календарного штемпелю відділення звязку на поштовому конверті, в якому кореспонденція від ПП ОСОБА_1 надійшла на адресу суду, позовна заява і додатки до неї направленні поштою на адресу господарського суду Запорізької області 01.09.2010 р., а надійшла до канцелярії господарського суду Запорізької області 02.09.2010 р. за вх. № 5549/09-05, отже на час направлення позовної заяви до суду позивач повинен був знати про зміну банківських реквізитів для оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і повинен був здійснити оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за належними реквізитами.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не представлено належних доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку.

Крім того, при повторному звернення до суду з позовною заявою позивачу необхідно врахувати, що відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається зі змісту розділу V Докази ГПК України, належними та допустимими доказами, про які йдеться у Господарському процесуальному кодексі України, є саме належним чином завірені письмові докази, а не їх фотокопії, які взагалі ніким не завірені (не містять підпису повноваженої особи позивача, який скріплений печаткою підприємства).

До позовної заяви, що надійшла на адресу господарського суду Запорізької області за вх. № 5549/09-05 від 02.09.2010 р., додано лише фотокопії документів, зазначених у додатку до позову (окрім доказів сплати державного мита, сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та доказів надсилання копії позовної заяви відповідачам), які жодним чином не завірені.

Таким чином, позивачем не виконано вимог ст. 36 та п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.3 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 (з наступними змінами та доповненнями) недодержання вимог статті 57 ГПК України щодо додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п., п. 1, 10 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток: на 24-х аркушах, у тому числі оригінали квитанцій № 12 від 01.09.2010 р. (про сплату 143,26 грн. державного мита) та № 13 від 01.09.2010 р. (про сплату 236,00 грн.).

Суддя Н.С.Кутіщева