ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" грудня 2010 р.№ 02-2/17-416
УХВАЛА

Суддя Андрусик Н.О., розглянувши заяву без номеру та дати боржника Підприємства Будпромторг "ТЕКО" Тернопільської облспоживспілки, м. Тернопіль, про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, вважає подані матеріали недостатніми для порушення провадження у справі про банкрутство та повертає заяву з доданими до неї матеріалами у звязку з наступним.

· Заява боржника не містить вимог, що передбачені частинами 2-7 статті 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Так, згідно п. 2 ст. 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство) заява боржника повинна містити суму вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у розмірі, який не оспорюється боржником; розмір заборгованості із страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування по податках і зборах (обов'язкових платежах); розмір заборгованості по відшкодуванню шкоди, заподіяної життю та здоров'ю, виплаті заробітної плати та вихідної допомоги працівникам боржника, виплати авторської винагороди; відомості про наявність у боржника майна, у тому числі грошових сум і дебіторської заборгованості; найменування банків, що здійснюють розрахунково-касове і кредитне обслуговування боржника.

В порушення пп. 2 п. 2 ст. 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом заява боржника не містить розміру заборгованості по податках і зборах (обовязкових платежах) із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені). Натомість, в заяві вказано про наявність штрафних санкцій, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень від 25.07.2008 р. № 46020/НОМЕР_1 та № 46021/3, однак зазначених рішень боржником не долучено до заяви, відтак, не підтверджено розміру податкового боргу належним чином.

Всупереч вимог пп. 4 п. 2 ст. 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом заява підприємства Будпромторг "ТЕКО" Тернопільської облспоживспілки не містить відомостей про наявність у боржника іншого майна, а також дебіторської заборгованості. Так, заявником не подано належних доказів реєстрації за Товариством на праві власності чи користуванні сільськогосподарської техніки (тракторів, комбайнів, інших самохідних машин), транспортних засобів та земельних ділянок; не зазначено найменування банків, що здійснюють розрахунково-касове і кредитне обслуговування боржника з відомостями про рух та наявність грошових коштів на таких рахунках.

Боржником при зверненні до суду із заявою порушено пункт 4 ст. 7 Закону про банкрутство, в якому вказано, що боржник подає заяву до господарського суду при наявності у нього майна, достатнього для покриття судових витрат (держмита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оплату праці арбітражного керуючого, витрати на публікацію оголошення в засобах масової інформації і т.п.). Проте, з доданих до заяви документів, зокрема балансу станом на 01.10.2010р. вбачається відсутність активів та грошових коштів у боржника.

Крім того, згідно пункту 6 ст. 7 Закону про банкрутство, у випадку, якщо справа про банкрутство порушується за заявою боржника, боржник зобовязаний одночасно подати план санації.

Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено підстави застосування особливої процедури банкрутства, передбачені статтею 51 Закону, у випадку, коли підприємство, що ліквідується, не має коштів та майна для розрахунку з кредиторами.

Пунктом 5 статті 7 Закону визначено випадки, коли у боржника виникає обовязок порушити проти себе справу про банкрутство та звернутися в місячний строк до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення певних обставин, зокрема, при ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

В даному випадку йдеться про неоплатність боргів кредиторів, тобто перевищення пасиву над активом, яку виявлено ліквідкомісією під час роботи. Однак, матеріалів проведеної роботи ліквідаційною комісією та акту інвентаризації майна, боржником не подано, тому не доведено існування ознак неоплатності боргів кредиторів.

Разом з тим, заявником не подано, на підтвердження здійснення процедури ліквідації підприємства, що не пов'язано з банкрутством, доказів звернення до державного реєстратора у визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" порядку.

Як вбачається з доданого до матеріалів заяви Статуту підприємства (п. 11.2.) та відповідно до ст. 60 Господарського кодексу України при ліквідації підприємства створюється ліквідаційна комісія.

В силу вимог ч.ч. 3-5 ст. 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, вбачається, що ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки подання заяв кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки; вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб'єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання; оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Аналогічні вимоги встановлені у п.п. 11.3.-11.4. Статуту заявника та частині 4 статті 105 Цивільного кодексу України, згідно якої комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

За приписами частини 1 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є: оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з вимогами статті 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу.

З поданих матеріалів вбачається, що правлінням Підприємства Будпромторг "ТЕКО" Тернопільської облспоживспілки 22.04.2008 року прийнято рішення про ліквідацію боржника; створення ліквідаційної комісії боржника та зобовязання її, зокрема, провести інвентаризацію товаро-матеріалних цінностей та забезпечити їх реалізацію.

Однак, всупереч наведених приписів закону, у заяві про визнання боржника банкрутом відсутні відомості та до матеріалів заяви не додано доказів щодо публікації оголошення згідно з вимогами статті 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів, встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, проведення інвентаризації майна підприємства та повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства.

Отже, заявником не дотримано позасудової процедури самоліквідації боржника, яка є обов'язковою передумовою для порушення провадження у справі про банкрутство за статтею 51 Закону. З такими висновками погодився Верховний Суд України в постанові № 08/172 від 10.06.2008р. у справі № 15/682-б та Вищий господарський суд України в постанові від 14.07.2010 року у справі № 1/61-Б.

Зважаючи, що боржником до заяви не подано документів, які б підтверджували проведення ліквідаційною комісією заходів погашення боргів у звязку з ліквідацією юридичної особи, які визначені Господарським кодексом України та Статутом підприємства, що не відповідає нормам вище зазначених положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, відтак, унеможливлює згідно вимог чинного законодавства застосування до боржника, що ліквідовується власником, спрощеної процедури банкрутства.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суддя не пізніше пяти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо у заяві не вказано відомостей, перелічених в статті 7 Закону, а також з підстав, передбачених ст. 63 ГПК України.

За таких обставин заява про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Агата Плюс" та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та п. 3 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 9, 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, п. 3 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя господарського суду,

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву без номеру та дати (вх. № 2202 (н) від 23.12.2010р.) та додані до неї матеріали (всього на 13-ти аркушах), Підприємству Будпромторг "ТЕКО" Тернопільської облспоживспілки, м. Тернопіль, майдан Волі, 4, - без розгляду.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито в сумі 85,00 грн., сплачене заявником до державного бюджету на рахунок 0002 УДК в м. Тернополі, банк отримувача: ГУДК у Тернопільській області, МФО банку 838012, код 23588119, згідно квитанції № 27 від 23.12.2010р., підлягає поверненню.

3. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Суддя Н.О. Андрусик