ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16.02.10 р. Справа № 4/2

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 81-1 ГПК України складений протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні:

за участю представників сторін:

від ПП ОСОБА_1 ОСОБА_2 довіреність від 28.07.2009р.,

від ТОВ Делішес ОСОБА_3 довіреність №5 від 05.10.2010р.,

від ДВС ОСОБА_4 довіреність №13/65 від 15.02.2010р.,

інші представники не явились

заяву Орджонікідзевський Відділ державної виконавчої служби

Маріупольського міського управління юстиції м. Маріуполь

про встановлення способу і порядку виконання рішення

зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Делішес

м. Сімферополь

Товариство з обмеженою відповідальністю „Поліпром

м. Дніпропетровськ

Дочірнє підприємство „Конріл м. Київ

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма Колбіко

м. Макіївка

Приватний підприємець ОСОБА_1

м. Горлівка

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтермаркет м. Харків

Товариство з обмеженою відповідальністю „Абердін м. Маріуполь

в с т а н о в и в :

Орджонікідзевський Відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції м. Маріуполь звернувся до господарського суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення по справах: №4/2, №23/24, №36/54, №44/155, №6/117, №15/188, №6/129, №15/212 у звязку з неможливістю розподілити між стягувачами майно за зведеним виконавчим провадженням, згідно акту опису і арешту майна боржника - Спільного українсько-литовського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Тел-Мар м. Маріуполь.

Представником ТОВ Делішес м. Сімферополь надані письмові пояснення, в яких він просить задовольнити вимоги кредиторів згідно календарного подання виконавчих документів на примусове виконання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено:

25.01.2010року на адресу суду від Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції м. Маріуполь надійшла заява про встановлення способу і порядку виконання рішення по справах: №4/2, №23/24, №36/54, №44/155, №6/117, №15/188, №6/129, №15/212 у звязку з неможливістю розподілити між стягувачами майно за зведеним виконавчим провадженням, згідно акту опису і арешту майна боржника - Спільного українсько-литовського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Тел-Мар м. Маріуполь.

Суд, розглянувши вимоги заявника вважає, що ця заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

У відповідності зі ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження (далі Закон) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно зі ст. 5 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

ДВС до суду надана заява про встановлення способу і порядку виконання рішення по справах: №4/2, №23/24, №36/54, №44/155, №6/117, №15/188, №6/129, №15/212 у звязку з неможливістю розподілити між стягувачами майно за зведеним виконавчим провадженням, згідно акту опису і арешту майна боржника - Спільного українсько-литовського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Тел-Мар м. Маріуполь.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відносно Спільного українсько-литовського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Тел-Мар м. Маріуполь є зведене виконавче провадження про примусове виконання 8 виконавчих документів.

Статтею 43 Закону встановлений порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум, а саме: з грошової суми (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника), яка стягнута державним виконавцем з боржника, в першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на проведення виконавчих дій, в другу чергу компенсуються витрати Державної виконавчої служби на здійснення виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір. Виконавчий збір стягується пропорційно фактично задоволеним вимогам стягувача.

Статтею 44 Закону встановлюється черговість задоволення вимог стягувачів, таким чином, саме на виконавчу службу покладений обовязок розподілу стягнутих з боржника грошових сум (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника) у точній відповідності до встановленої цієї статтею черговості задоволення вимог всіх кредиторів.

Вимоги заявника не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, у відповідності зі ст. 121 ГПК України господарський суд може у виняткових випадках змінити спосіб та порядок виконання рішення, а не про встановлювати спосіб і порядок його виконання, тобто діючим процесуальним законодавством не передбачене право суду встановлювати спосіб і порядок виконання рішення.

По-друге, у відповідності з діючим законодавством виконавче провадження здійснюється виключно органами виконавчої служби з дотриманням вимог Закону, законодавцем суду не надане право визначати, яке конкретне майно повинно бути передано конкретному кредитору та в якому порядку повинні бути виконані виконавчі документи, тому заява боржника не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У х в а л и в :

Відмовити у заяві Орджонікідзевський Відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції м. Маріуполь про встановлення способу і порядку виконання рішення за недоведеністю.

Суддя С.Ю. Гринько