ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р. Справа № 60/248-10 (н.р. 53/309-09)

вх. номер 8008/1-60

Суддя Господарського суду Харківської області Чистякова І.О.

При секретарі судового засідання: Холодна Д.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №2 від 04.01.2010р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №8962 від 27.10.2005р.

третьої особи - ОСОБА_3, довіреність №25-22/2684 від 13.04.2010р.

розглянувши матеріали справи за позовом: Комунальної установи Богодухівський дитячий будинок-інтернат, м.Богодухів

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Харків

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Контрольно-ревізійне управління в Харківській області, м. Харків

про стягнення 11531,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа Богодухівський дитячий будинок-інтернат (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 завищення вартості виконаних робіт у розмірі 11531,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором від 01.10.2008р. за №8 відповідачем були виконані роботи по поточному ремонту (відділка відкосів) житлового корпусу в спальних кімнатах на загальну суму 25718,00 грн. Однак, перевіркою Контрольно - ревізійного відділу Богодухівського району фінансово - господарської діяльності з 17.07.2009р. по 31.07.2009р. в КУ Богодухівський дитячий будинок - інтернат було виявлено порушення по акту приймання виконаних робіт за жовтень 2008 року №1 (форми КБ-2в) на суму 25718,00 грн. в п.1, п.2, п.3, п.4, п.5, п.6, п.7, п.8. Також, згідно акту - проміжного від 31.07.2009р. №103-09 в процесі перевірки договору від 01.10.2008р. №8 були виявлені порушення ДБН Д.1.1-1-2000, ДБН Д.2.4-2000, ДБН Д.2.4-11-2000, п.3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000, чим завдано матеріальну шкоду позивачу на суму 11531,00 грн. (завищення вартості виконаних робіт), що є підставою для її відшкодування згідно ст. 1166 ЦК України.

15 лютого 2010 року господарським судом Харківської області у справі № 53/309-09 було прийнято рішення, яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму завищення вартості виконаних робіт в розмірі 11531,00 грн., 115,31 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2010 року апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 15 лютого 2010 року по справі №53/309-09 скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

31 травня 2010 року позивач по справі подав касаційну скаргу на вищезазначене рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 19 серпня 2010 року по справі № 53/309-09 касаційну скаргу задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 15 лютого 2010 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2010 року по справі №53/309-09 скасовано, справу передано на новий розгляд господарському суду Харківської області.

Підставою скасування вищезазначених судових рішень першої та апеляційної інстанції стало ненадання судами попередніх інстанцій оцінки первинним бухгалтерським документам щодо завищення вартості будівельних матеріалів, вартості та фактично виконаних робіт за договором. Крім того, суди не надали оцінки обставинам, внаслідок яких відбулося завищення вартості виконаних робіт відповідачем за договором. Також суди, визначаючи фактично виконані роботи, їх вартість та вартість використаних матеріалів не вирішили питання щодо призначення у справі відповідної експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 вересня 2010 року призначено справу №60/248-10 (н.р. №53/309-09) до розгляду у судовому засіданні на "07" жовтня 2010 р. о 12:40.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. Надав письмові пояснення щодо обставин, викладених Вищим господарським судом України у своїй постанові від 19 серпня 2010 року по справі №53/309-09 (вх. №22531), відповідно до якої не заперечує проти проведення експертизи, однак зазначає, що провести оплату даної судової експертизи немає можливості. До пояснень позивач надав копію листа №594 від 18.11.2009р. та копію довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України на позивача.

Суд надані пояснення з додатками долучає до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначає про належне виконання робіт за договором в повному обсязі, вважає дефектний акт від 26.08.2008р. таким, що не відповідає дійсним обставинам проведених робіт. Крім того, відповідач у судовому засіданні заперечує проти проведення експертизи, посилаючись на неможливість проведення оплати та її недоцільність.

Також відповідач надав 27 вересня 2010 року заяву - клопотання (вх. №3233/10), відповідно до якої просить суд задати третій особі питання та отримати відповіді на ці питання у письмовому вигляді:

1) Чому працівники КРУ не зробили локальний кошторис, який був би заснований на позиціях "Ремонт штукатурки прямолінійних укосів по каменю та бетону цементно - вапняним розчином" (шифр та № позиції Р 11-7-1) та "Шпатлювання стін та стель шпаклівкою (типу "Ветоніт") " (шифр та № позиції Р11-60-1)?

2) Чому локальний кошторис, який був поданий нами до суду, заснований на позиціях "Ремонт штукатурки прямолінійних укосів по каменю та бетону цементно - вапняним розчином" (шифр та № позиції Р 11-7-1) та "Шпатлювання стін та стель шпаклівкою (типу "Ветоніт") " (шифр та № позиції Р11-60-1) складено на суму 27941,00 грн. та є на 2223,00 грн. більше за попередній кошторис, що складено сторонами за договором згідно дефектного акту?

3) Чи є лист 7/7-208 від 16.03.2001р. - нормативна база "Ресурси" "Будівельні технології - Кошторис" версія 7.6.1. рекомендованого Держбудом України - правовстановлюючим документом?

4) Як, яким чином, у який ще спосіб, як не зробити локальний кошторис, заснований на позиціях "Ремонт штукатурки прямолінійних укосів по каменю та бетону цементно - вапняним розчином" (шифр та № позиції Р11-7-1) та "Шпатлювання стін та стель шпаклівкою (типу "Ветоніт") " (шифр та № позиції Р11-60-1), можна визначити вартість зазначених в акті КРУ робіт?

5) Де, у якому магазині, чи на якій базі та згідно якого Закону України ми повинні були б закупляти перелічені матеріали по тим цінам, які вказані у акті КРУ?

6) Чим ми повинні користуватися при визначення ціни на матеріали у складанні локального кошторису (на думку працівників КРУ) - нормативною базою - "Ресурси" "Будівельні технології - Кошторис", чи цінами, які склалися на рівні ціни виробників у даному регіоні?

Представник третьої особи заперечує проти задоволення даного клопотання, вважає його безпідставним та зазначає, що завищення вартості виконаних робіт у розмірі 11531,00 грн., встановлено 3-ю особою під час проведення перевірки фінансово-господарської діяльності, якою встановлені порушення ДБН Д.1.1-1-2000, ДБН Д.2.4-2000, ДБН Д.2.4-11-2000, п.3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000, про що складено акт проміжний № 103-09/ від 31.07.2009 року.

Суд, розглянувши вищезазначене клопотання, відхиляє його, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При таких обставинах, суд вважає, що відповідач згідно приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, до того ж відповіді на вищезазначені запитання не можуть встановлювати наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, оскільки такі обставини повинні підтверджуватися відповідно до законодавства певними засобами доказування, зокрема первинними бухгалтерськими документами щодо завищення вартості будівельних матеріалів, вартості та фактично виконаних робіт за договором, тощо.

Крім того, відповідач 06 жовтня 2010 року надав клопотання про зобов`язання працівників КРУ (які писали акт від 31.07.2009р.) визначити вартість робіт (зробити локальний кошторис) - "Ремонт штукатурки прямолінійних укосів по каменю та бетону цементно - вапняним розчином" (шифр та № позиції Р11-7-1) та "Шпатлювання стін та стель шпаклівкою (типу "Ветоніт") " (шифр та № позиції Р11-60-1)" з урахуванням вартості використаних відповідачем будівельних матеріалів (закупівельна накладна на матеріали знаходиться у справі).

Представник третьої особи заперечує проти задоволення даного клопотання, вважає його безпідставним.

Суд, розглянувши дане клопотання, відхиляє його як необгрунтоване та безпідставне.

Представник третьої особи підтримує позовні вимоги, надав пояснення (вх. №19439), відповідно до яких зазначає про понесення позивачем збитків на суму 11531,00 грн. Крім того, представник третьої особи надав копію довіреності №25-22/2684 від 13.04.2010р.

Суд надані третьою особою пояснення та копію довіреності долучає до матеріалів справи.

У постанові Вищого господарського суду України від 19.08.2010р. встановлено, що суди, визначаючи фактично виконані роботи, їх вартість та вартість використаних матеріалів не вирішили питання щодо призначення у справі відповідної експертизи.

Однак суд, визначаючи можливість призначення судової експертизи, встановив, що жодна із сторін не згодна з проведенням попередньої оплати даної експертизи, тому призначення судової будівельно - технічної експертизи, оплату яких сторони не можуть забезпечити, є недоцільним.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін та 3-ї особи судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем 01 жовтня 2008 року було укладено договір №8.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до умов договору, а саме п.1.1, 1.2., 1.3. та 1.4., Замовник (позивач) доручає, а Підрядник (відповідач) забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов договору виконання робіт по поточному ремонту (відділка відкосів). Об`єкт ремонту - житловий корпус в спальних кімнатах. Адреса розташування об`єкта: м. Богодухів, вул. Космічна, 3. Найменування робіт, що доручаються до виконання відповідачу, визначені кошторисом, який є невід`ємною частиною договору. Строки виконання робіт: початок робіт - 01 жовтня 2008 року; строк закінчення робіт - 01 листопада 2008 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.2.1. Договору договірна ціна робіт визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною договору, є твердою і складає 25718,00 грн.

Ціна договору була також визначена у додатку до вищезазначеного договору "Договірна ціна на відділку відкосів", який підписано обома сторонами без зауважень та відповідно до якого вартість робіт становить 25718,00 грн.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи додаток до вищезазначеного договору "Договірна ціна на відділку відкосів", який є невід`ємною частиною договору не оспорювався та не визнаний судом недійсним, отже на час вирішення даного спору діє презумпція правомірності правочину щодо визначення сторонами вартості робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п.8.1. Договору фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів згідно графіку фінансування.

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись із урахуванням положень загальних умов на підставі актів виконаних робіт КБ-2В.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач належним чином виконав умови договору, що підтверджується підписаним представниками сторін та скріпленим печаткою з боку позивача (замовника) та відповідача (підрядник) актом №1 прийомки виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року та відомістю ресурсів до акту прийомки №1 за жовтень 2008 року.

Позивачем були прийняті виконані відповідачем роботи за вищезазначеним договором на суму 25718 грн. без зауважень.

Вищезазначений акт прийомки виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року не оспорювався та не визнаний судом недійсним.

Позивачем було перераховано відповідачу 25718,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №526 від 06 листопада 2008 року з призначенням платежу: Оплата по поточному ремонту віконих відкосів в спальних кімнатах згідно акта виконаних робіт №1 за жовтень 2008 року дог. №8 від 01.10.2008р. без ПДВ. Сума перерахована повністю КЕКВ 1137.

Контрольно - ревізійним відділом в Богодухівському районі Контрольно - ревізійного управління в Харківській області Головного Контрольно - ревізійного управління України у період з 13.07.2009р. по 14.08.2009р. було проведено ревізію фінансово - господарської діяльності установ та закладів охорони здоров`я, підпорядкованих Головному управлінню праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації за 2008 рік та завершений звітний період 2009 року, за результатами якої були складені акт проміжний № 103-09 від 31.07.2009р. та акт № 103-09/182 від 17.08.2009р.

Ревізією обґрунтованості вартості робіт, виконаних відповідачем, проведено шляхом суцільної документальної перевірки кошторисної документації, актів форми КБ-2в та вибіркових контрольних обмірів фактично виконаних робіт.

Проведеною документальною ревізією кошторисної документації, актів форми КБ-2в та вибіркових контрольних обмірів фактично виконаних робіт встановлено, що по акту приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1 в п. 1 замість «Високоякісне штукатурення цементним розчином укосів при ширині більше 200 мм» (шифр та № позиції Р11 -43-4) обсягом 264 м слід було застосовувати норму «Ремонт штукатурки прямолінійних укосів по каменю та бетону цементно-вапняним розчином» (шифр та № позиції Р11 -7-1) обсягом робіт і 92,4 м2. Безпідставне застосування кошторисної норми призвело до завищення вартості виконаних робіт на 2351,00 грн. та збільшення витрат труда працівників на 54 чол. год.;

- в п. 2 замість «Шпатлювання стін шпаклівкою [типу "Бетоніт"] при ширині більше 200 мм» (шифр та № позиції Р11-43-3) обсягом 264 м слід було застосовувати норму «Шпатлювання стін та стель шпаклівкою [типу "Бетоніт"]» (шифр та № позиції Р11-60-1) обсягом робіт 92,4 м2. Безпідставне застосування кошторисної норми призвело до завищення вартості виконаних робіт на 3485,00 грн. та збільшення витрат труда працівників на 237 чол. год.;

Ревізією застосованих розцінок на будівельні матеріали встановлено необгрунтоване завищення витрат будівельних матеріалів та їх вартості, а саме:

- в п.З завищено витрати шпаклівки (шифр та № позиції СІ 11-1895-1) на 34,12 кг. Кошторисною нормою Р11-60-1 передбачено використання шпаклівки на 100 м -120 кг, відповідно на фактичний обсяг 92,4 м витрати шпаклівки складають 120*92,4) 110,88 кг. Крім того, необгрунтовано завищена ціна шпаклівки (шифр та № позиції С 111-1895-1), так по даним підрядника 1 кг шпаклівки коштує 14,40 грн., а згідно нормативної бази «Ресурси» «Будівельні технології-КОШТОРИС» версія 7.6.1 рекомендованого Держбудом України для використання усіма учасниками будівництва (лист №7/7-208 від 16.03.2001року) (далі ПК «Будівельні технології-КОШТОРИС») ціна 1 тонни шпаклівки (шифр та № позиції С 111-1895) складає 2908,22 грн., що становить 2,91 грн. за 1 кг. При проведенні перерахунку (145*14,40-110,88*2,908) встановлено необгрунтоване завищення вартості шпаклівки на 1766,00 грн.;

- в п.4 завищено витрати ґрунтовки Церезит СТ-17 (шифр та № позиції C1113-35-П) на 11,9 л. Нормою С1113-35-П передбачено застосування ґрунтовки АК-069, яка призначена для ґрунтування деталей з алюмінію, магнієвих титанових сплавів та інш., витрати якої становлять на 100 м2- 25 кг, відповідно на фактичний обсяг 92,4 м2 витрати ґрунтовки складають (25*92,4) 23,1 л. Крім того, необгрунтовано завищена ціна ґрунтовки (шифр та № позиції С 1113-35-П), так по даним підрядника ціна 1 л ґрунтовки 21,40 грн., а згідно нормативної бази Ресурси» ПК «Будівельні тєхнології-КОШТОРИС» ціна 1 л ґрунтовки становить 16,75 грн. Після здійсненого розрахунку (35*21,40-23,10*16,75) встановлено необгрунтоване завищення вартості ґрунтовки на 362,00 грн.

- в п.6 завищена вартість цементу обсягом 1,2122 т (шифр та № позиції С111-1323) на 1845,00 грн. Ціна 1 т цементу по даним підрядника становить 1920,00 грн., але застосована в акті норма С 111-1323 відповідає витратам "Шлакопортландцемент загально-будівельного та спеціального призначення, марка 300» згідно нормативної бази «Ресурси» ПК «Будівельні технології-КОШТОРИС», ціна 1 т якого становить 398,00 грн. ;

- в п. 7 завищена вартість піску природного, рядового обсягом 3,219 м (шифр та № позиції С1421-10634) на 377 грн., по даним підрядника вартість 1 куб.м піску природного, рядового складає 205,00 грн., а згідно нормативної бази «Ресурси» ПК «Будівельні технології-КОШТОРИС» (шифр та № позиції С1421-110634) вартість 1 куб. м. піску природного, рядового складає 87,94 грн.;

- в п. 8 завищено вартість паперу шліфувального обсягом 3 кв.м (шифр та №

(позиції С 111-1604) на 258,00 грн., по даним підрядника вартість 1 кв.м. паперу шліфувального складає 123,00 грн., а згідно нормативної бази «Ресурси» ПК «Будівельні технології-КОШТОРИС» вартість 1 кв.м. паперу шліфувального (шифр та № позиції СІ 11-1604) складає 37,16 грн.

Таким чином, по акту приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1 (форми КБ-2в) на суму 25718,00 грн. 3-ю особою встановлено завищення вартості виконаних робіт відповідачем на загальну суму 11531,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним у позовній заяві обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позову, на визначення яких позивач має вільне право, суд зазначає наступне.

В силу ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги, законодавство на підставі якого подається позов.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення. Розрізняють фактичні та юридичні (правові) підстави позову.

Посилання на норму матеріального права у позовній заяві створює правову підставу позову.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач обгрунтовує позовні вимоги посилаючись на ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, отже позов заявлений позивачем як відшкодування матеріальної шкоди, тобто, відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що підрядні роботи за спірним договором були проведені за договірною ціною та відповідачем були виконані ці роботи без будь-яких зауважень з боку позивача, завищена вартість будівельних матеріалів не є збитками у відповідності до цивільного законодавства і матеріалами справи не доказано, що це являється збитками, недоведено позивачем також і вини відповідача у спричинені саме позивачу збитків, в той час, як відсутність хоча б однієї складової частини цивільного правопорушення, потрібної закону для настання відповідальності у формі відшкодування збитків унеможливлює відповідальність відповідача.

З огляду на вищевикладене, судом не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 611, 623, 626, 629, 837, 844, 854, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 225 Господарського кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відхилити заяву - клопотання відповідача (вх. №3233/10) про поставлення питань третій особі.

Відхилити клопотання відповідача (вх. №19398) про зобов`язання працівників КРУ (які писали акт від 31.07.2009р.) визначити вартість робіт (зробити локальний кошторис) з урахуванням вартості використаних відповідачем будівельних матеріалів (закупівельна накладна на матеріали знаходиться у справі).

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Суддя Чистякова І.О.

Повний текст рішення по справі №60/248-10 (н.р. №53/309-09) підписано 12 жовтня 2010 року.