ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" липня 2010 р. Справа № 01/66-42
за позовом приватної фірми Скорпіон-сервіс, м. Луцьк

до підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 14070 грн. неустойки,

Суддя Якушева І.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат (довір. № 83 від 30.03.2010р.)

від відповідача: н/з

Суть спору: приватна фірма "Скорпіон-сервіс" в позовній заяві просила стягнути з підприємця ОСОБА_1 28140 грн. неустойки за період з 26.04.2009р. по 26.04.2010р. за користування торговою площею, яку підприємець зобов'язаний був повернути у місячний термін від дати вручення йому 20.11.2008р. повідомлення про розірвання угоди шляхом відмови від неї.

В судовому засіданні представник позивача звернувся із заявою про зменшення позовних вимог та уточнення термінів нарахування неустойки: просить стягнути з відповідача 14070 грн. неустойки за період з 21.12.2008р. по 21.06.2009р., відшкодувати судові витрати по справі: 140,70 грн. витрат, повязаних з оплатою держмита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, 2814 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Крім цього, представник позивача просить приєднати до матеріалів справи довідку про кількість робочого часу, затраченого ним у звязку з веденням справи, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1179.

Зменшення позовних вимог процесуальне право позивача, передбачене ст.22 ГПК України.

Оскільки зменшення позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, судом приймається заява представника позивача про зменшення позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідач впродовж судового розгляду справи в судові засідання, призначені на 26.05.2010р., 16.06.2010р., 21.07.2010р. не зявлявся, вимог суду (ухвали господарського суду від 29.04.2010р., 26.05.2010р., 16.06.2010р.) подати письмові пояснення на заявлений позов не виконав.

Згідно з додатком №1 до листа №22.3.-9/263 відділу державної реєстрації субєктів господарювання Департаменту підприємництва Луцької міської ради (а.с.36) ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрована як підприємець 21.09.1994р., реєстраційний номер 50857, за адресою: м.Луцьк, пр..Волі, 21/54.

Проте ухвала суду від 16.06.2010р. про відкладення розгляду справи на 21.07.2010р., надіслана відповідачу за вказаною вище адресою, повернулась з поштовою відміткою «За зазначеною адресою не проживає».

Згідно з п.11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від15.03.2007р. до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п.16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01/8-482 від 13.08.2008р. якщо фізична особа учасник судового процесу своєчасно не довела до відома господарського суду або інших учасників процесу про зміну свого фактичного місця проживання, то всі процесуальні наслідки такої бездіяльності покладаються на цю фізичну особу.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами за відсутності відповідача, повідомленого за місцем його державної реєстрації.

Крім цього, слід зазначити, що ухвали суду надсилались відповідачу і за іншою адресою: м.Луцьк, вул..В.Інтернаціоналістів, 2/80, яка була вказана відповідачем як юридична під час укладення угоди від 1.06.2008р., та зазначена позивачем в позовній заяві, проте також повертались до суду з поштовою відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

в с т а н о в и в:

1.06.2008р. між приватною фірмою "Скорпіон-сервіс" та підприємцем ОСОБА_1 було укладено угоду надання в користування торгових площ .

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 договору адміністрація надає, а підприємець приймає в платне строкове користування торгову площу 17,5 кв.м. на торговому ряду пішохідно-торгової зони ринку ПФ "Скорпіон сервіс" між вул. Кравчука та вул. Карпенка-Карого, місце №60, для встановлення тимчасової споруди і здійснення торговельної діяльності з метою зберігання та продажу промислового або продовольчого товару.

Пунктом 6.2 розділу 6 угоди передбачено, що кожна зі сторін може відмовитися від угоди про надання в користування торгових площ в будь який час, письмово попередивши другу сторону за один місяць.

Пунктом 3.16 розділу 3 угоди передбачено, що підприємець зобов'язаний в належному стані передати площі, вказані в пункті 1.1 цієї угоди адміністрації на протязі 2-ох днів після припинення дії угоди.

3.10.2008р. ПФ"Скорпіон-сервіс" було прийнято наказ №15 "Про відмову від угод надання в користування торгових площ" у зв'язку із виробничою необхідністю, будівництвом 2-ї черги ТЦ "Ювант".

Повторним повідомленням (розясненням) №158 від 19.11.2008р., яке було вручено відповідачу 20.11.2008р., про що свідчить акт про вручення повідомлення (розяснення) (а.с.15), приватна фірма "Скорпіон-сервіс" підтвердила рішення адміністрації про розірвання угоди шляхом відмови з 15.11.2008р. та надала 1 календарний місяць з дати вручення цього письмового повторного повідомлення (розяснення) для вивезення товарно-матеріальних цінностей та звільнення торгової площі (демонтажу та вивезення металевої конструкції) .

Однак, як стверджує позивач, відповідач не звільнив торгове місце й надалі використовує його в своїй підприємницькій діяльності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідача було повідомлено про розірвання угоди надання в користування торгових площ 20.11.2008р. і надано місячний термін для звільнення торгової площі, то 6-ти місячний термін, з якого виникає право на нарахування неустойки, розпочався 21.12.2008р. і закінчився 21.06.2009р.

Згідно з розрахунком, наведеним в заяві про зменшення позовних вимог, позивачем нараховано неустойку за період з 21.12.2008р. по 21.06.2009р. в розмірі 14070 грн., що узгоджується з вимогами п.6 ст.232 ГК України.

З огляду на викладене, вимога про стягнення з відповідача 14070 грн. неустойки обгрунтована і підлягає до задоволення.

До такого ж висновку дійшов і Вищий господарський суд України в постанові від 11.05.2010р. у справі №16/160-09.

Звертаючись з позовом до господарського суду, позивач просить також стягнути з відповідача 2814 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Сплата позивачем коштів на оплату послуг адвоката підтверджується випискою по особовому рахунку адвоката за 19.05.2010р. (а.с.42).

Відповідно до статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, які складаються із витрат, повязаних з оплатою держмита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, витрат на оплату послуг адвоката

Відповідно до п.17 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/2351 від 24.10.2006р. у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми державного мита у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Оскільки позивач зменшив позовні вимоги, то підлягає поверненню державне мито в розмірі 140,70 грн. (281,40 140,70).

Керуючись п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 611, 785 Цивільного кодексу України, ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; пр. Волі, 21/54, ІПН НОМЕР_1, свідоцтво № 60180126 від 21.08.1999р.) на користь приватної фірми "Скорпіон-сервіс" (43010 м. Луцьк, вул. Шевченка, 35, код ЗКПО 30584471, р/р 43 в АБ "Таврика", МФО 300788) 14070 грн. неустойки, 140 грн. 70 коп. витрат, повязаних з оплатою держмита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, 2814 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

3. ГУДКУ у Волинській області повернути приватній фірмі «Скорпіон-сервіс»140 грн. 70 коп. зайво сплаченого державного мита (оригінал платіжного доручення №302 від 14.04.2010р. знаходиться в матеріалах справи №01/66-42).

Суддя І.О.Якушева

Дата виготовлення повного тексту рішення: 23.07.2010р.