ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" лютого 2010 р.Справа № 18/1827

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Римон м. Шепетівка

До Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому

До ОСОБА_1 обласної товарної біржі м. Хмельницький

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача головне управління Держказначейства м. Хмельницький

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів брокерська контора :

про стягнення 39487,58 грн.

Суддя Саврій В.А.

Представники сторін:

Позивач: ОСОБА_2 за довіреністю №9 від 07.04.2009 р.

Від відповідача1 : ОСОБА_3 за довіреністю №26933/9/10 від 14.09.2009 р.

Від відповідача 2: ОСОБА_4 за довіреністю №4 від 06.10.09 р.

Третя особа 1: ОСОБА_5 за довіреністю №14-14/2-136 від 11.01.10 р.

Третя особа 2: не зяився

СУТЬ СПОРУ: в позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з ДПІ у м. Хмельницькому та ОСОБА_1 обласної товарної біржі 22041, 18 грн. завданих збитків та 17446, 40 грн. збитків у вигляді неотриманої вигоди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача звертає увагу суду, що 23 грудня 2004 року, згідно договору №33 купівлі-продажу нерухомого майна ЗАТ „Нафта України" придбала на ОСОБА_1 обласній товарній біржі у Державної податкової інспекції в м.Хмельницький (Продавець) нерухоме майно - склад матеріально-технічного забезпечення з гаражами, загальною площею 545,2 кв.м, вартістю, визначеною в протоколі проведення торгів №43, в 122 451,00 грн. Дане майно знаходилось в податковій заставі і реалізовувалось в рахунок погашення податкової заборгованості ВАТ РАК „Універсал-Авіа" перед бюджетом. Отримана вартість складу МТЗ була розподілена наступним чином:: - 105307,86грн. було перераховано ОСОБА_1 обласною товарною біржею, яка виступала гарантом по даній угоді, на розрахункові рахунки Держказначейства,

- 17 143,14грн, було залишено в ОСОБА_1 товарній біржі як оплата за послуги біржі, передбачена договором №19 від 08.12.2004р., укладеного між ОСОБА_1 обласною товарною біржею та ДПІ в м. Хмельницький.

10 березня 2009р. в результаті проведеної реорганізації ЗАТ „Нафта України було перетворено в ТОВ „Римон, яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ „Нафта України.

Колишній власник приміщення ВАТ „Регіональна авіакомпанія „Універсал - Авіа" оскаржив чинність договору купівлі-продажу №33 від 23.12.04р. в суді.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 17.08.2007р. по справі №20/21/3924-А позовні вимоги ВАТ РАК „Універсал-Авіа" було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу №33 від 23.12.04р., а також визнано неправомірними дії суб'єкта владних повноважень - ДПІ у м.Хмельницький з приводу продажу майна підприємства ВАТ РАК „Універсал - Авіа". Дана постанова вступила в закону силу 21.02.2008р.

Таким чином, рішеннями вищезазначених судів було встановлено, що податкова інспекція в м. Хмельницький провела опис та арешт активів колишнього власника складу МТЗ ВАТ „Універсал-Авіа", передала його для реалізації на біржу та уклала договір купівлі-продажу цього майна всупереч вимогам чинного законодавства.

В квітні 2009 року ТзОВ „Римон звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом про повернення коштів за придбане майно, в звязку з визнанням правочину недійсним, відповідно до ст.216 ЦК України (справа №10/662). Рішенням господарського суду Хмельницької області від 08.07.2009р. позов ТзОВ „Римон було задоволено частково: на користь ТзОВ „Римон було повернуто 105307,86грн. В решті позову на суму 17 143,14грн. було відмовлено на підставі того, що дані кошти не було отримані (перераховані) на рахунок ДПІ в ОСОБА_1, а були залишені біржею на власних рахунках, що, на думку суду, суперечить вимогам п.1 ст.216 ЦК України, а саме: в разі визнання недійсності правочину, кожна з сторін зобовязана повернути іншій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. В апеляційному порядку дане рішення суду не оскаржувалось.

На думку позивача коштами в сумі 17143,14 грн. ДПІ в м. Хмельницький розпорядилась, згідно договору №19 від 08.12.2004р., укладеного між ОСОБА_1 обласною товарною біржею та ДПІ в м.Хмельницький. Дані кошти, ОСОБА_1 обласна товарна біржа, не перераховуючи на розрахунковий рахунок ДПІ в м.Хмельницький, але за їх згодою, яка була виражена в договорі №19 залишила на власному рахунку в якості оплати ДПІ в м.Хмельницький за надані біржею для ДПІ в м.Хмельницький послуги по проведенню торгів. Тому, кошти в сумі 17143,14грн. вважаємо шкодою, яка була завдана ТзОВ „Римон як ДПІ в м.Хмельницький, так і ОСОБА_1 обласною товарною біржею, а тому і нести відповідальність дані відповідачі мають солідарно.

Крім того, при укладанні договору №33 купівлі-продажу, згідно п. 9 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.04р., крім вартості об'єкту нерухомого майна 122451,00грн., Покупець сплачує 2% біржового збору в сумі 2449,02грн., 1% держмита в сумі 1224,51грн., 1% в ПФУ в сумі 1224,51коп. Таким чином, за укладання договору на біржі було витрачено 4898,04грн. Дані кошти були перераховані в складі коштів вартості всього придбаного майна.

В зв'язку з тим, договір №33 було визнано недійсним, кошти в сумі 4 898,04грн., які є додатковими витратами, пов'язаними з придбанням майна, були сплачені по недійсному договору. В зв'язку з тим, що відповідальність за визнання договору №33 несе Продавець (ДПІ в м.Хмельницький) та Гарант (ОСОБА_1 обласні товарна біржа), то збитки в сумі 4898,04грн. на думку позивача повинні бути відшкодовані відповідачами також солідарно.

Також в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 17446,40 грн. збитків у вигляді неотриманої вигоди.

Представник Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому у відзиві на позов та у судовому засіданні, щодо позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що у заявленому позові правовою підставою для відшкодування завданих збитків позивач зазначає ч.2. ст. 216 Цивільного кодексу України.

Частина 2 ст. 216 ЦК України встановлює: „Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Натомість, ст. 224 Господарського кодексу України встановлює відповідальність у вигляді відшкодування збитків для учасників господарських відносин, які порушили господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності та дає визначення збитків як витрат, що зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Проте, Відповідач 1, укладаючи договір №33 купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.2004р., не виступав як учасник господарських відносин, не порушував господарське зобов'язання та установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, оскільки діяв як суб'єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій.

Стаття 225 Господарського кодексу України також встановлює, що збитки підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, та визначає склад таких збитків.

Враховуючи викладене, обгрунтування позивачем права на вішкодування збитків, а також правомірності включення понесених ним витрат, в тому числі і неодержаного прибутку (втраченої вигоди), на який він міг розраховувати (у разі належного виконання зобов'язання другою стороною), до складу збитків із посиланням на ст. 225 Господарського кодексу України, є необґрунтованим.

Представник ОСОБА_1 обласної товарної біржі, щодо позовних вимог також заперечував. Так відповідач 2 звертає увагу, що біржа у своїй роботі керується Законом України від 10 грудня 1991 року "Про товарну Біржу", а також "Правилами Біржової Торгівлі" затвердженими загальними зборами засновниками біржі. При проведенні аукціонів біржа керується положенням "Порядок проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі", затверджений наказом №294 від 26 червня 2002 року Державною податковою адміністрацією України.

Згідно усіх цих керуючих документів біржа виступає тільки як організатор біржових торгів і аукціонів між продавцем і покупцем через брокерів які акредитовані на біржі.

Згідно правил біржової торгівлі, біржа не несе відповідальність за невиконання контрагентами своїх зобов'язань по відношенню друг до друга.

Як організатор аукціону, біржа виконала все що на неї було покладено, щоб провести аукціон законотворчо. Брокерська контора "Вікторія" діюча від імені Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому подала заявку на реалізацію через аукціон майно ВАТ АК "Унїверсал-Авіа" а саме: склад матеріально-технічного забезпечення з гаражами, загальною площею 545,2 кв. м., вартістю 111319,00 грн. згідно експертної оцінки незалежного експерта ТЗОВ ВБФ "Хмельницькагропродсервіс".

Для цього між: брокерською конторою "Вікторія" і Державною податковою інспекцією в м. Хмельницькому був заключений договір №19 від 08 грудня 2004 року на виконання послуг по реалізації цього майна на біржі, за що Державна податкова інспекція в м. Хмельницькому дає комісійну винагороду в розмірі 14% від вартості реалізації, це 17143,14 гривень брокерській конторі "Вікторія ", а не ОСОБА_1 обласній товарній біржі як на це посилається позивач в своїй позивній заяві.

Біржа в свою чергу отримавши заявку на проведення аукціону виконала свої функції, була дана рекламу в засобах масової інформації час, дата проведення аукціону, реєстрація учасників аукціону. Проведення самого аукціону і видача необхідних документів. За виконання своїх послуг, біржа утримала від покупця винагороду в розмірі 2% від реалізації майна, це 2449,02 гривні. Згідно Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" при операціях купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами незалежно від форм власності, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсоток від вартості нерухомого майна зазначеної в договорі купівлі-продажу майна.

Так, як договір купівлі-продажу №33 від 23.12.2004 року був офіційно зареєстрований на біржі, тому біржа обов'язково перерахувала на рахунки Пенсійного фонду і Держказначейства по 1 відсотку від вартості по 1224,51 гривні кожному.

Таким чином, на підставі вищевикладеного брокерська контора "Вікторія" та ОСОБА_1 обласна товарна біржа виконали свої зобов'язання по суті справи в повному обсязі і законотворчо і не несуть відповідальність за невиконання продавцем перед покупцем своїх зобов'язань.

Представник третьої особи у своїх поясненнях пояснив, що 18 липня 2008 року рішенням Господарського суду Хмельницької області було частково задоволено позов по справі № 12/2316 за позовом ЗАТ „Нафта України" до ДПІ в м. Хмельницькому. Проте постановою Житомирського апеляційного господарського суду 18 грудня 2008 року зазначене рішення було скасовано, та відмовлено позивачеві в позові. Постановою Вищого господарського Суду України 18 лютого 2009 року зазначену постанову Житомирського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Позивачем ТОВ „Римон" заявлено позов до ДПІ в м. Хмельницькому, ОСОБА_1 обласної товарної біржі за участю третьої особи на стороні відповідача - Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

Відповідно до п. 2 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Позовні вимоги, заявлені позивачем у даній справі вже були ним заявлені по справі № 12/2316 до того ж відповідача ДПІ в м. Хмельницькому; про той же предмет позову (уже були заявлені до відшкодування суми, а саме: 2449,02 грн. біржового збору, 1224,51 держмита, 1224,51 грн. внеску в ПФУ та 17446,40грн неотриманої вигоди), і з тих же підстав. Таким чином, маємо ситуацію, коли вже існує рішення суду між тимим сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як зазначено в позовній заяві, кошти за договором купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 17143,14 грн. було перераховано ЗАТ „Нафта України" на рахунок ОСОБА_1 обласної товарної біржі. Виходячи із сутності ст. 216 Цивільного кодексу, ст. 208 Господарського кодексу України, обов'язок повернення контрагенту всього, що було отримано за правочином, визнаним недійним, покладається на сторону, яка отримала майно тощо.

Позивач в своїй позовній заяві відносить до завданих йому збитків 17143,14 -оплату за послуги біржі, та 4898,04 додаткові свитрати, пов'язані з придбанням майна. Проте варто відмітити, що зазначені кошти, не є тією сумою, яка повертається. Даний факт випливає з того, що позивач самостійно вибрав такий спосіб придбання майна, як купівля через товарну біржу.

З приводу повернення гарантійного внеску, то варто відмітити, що п 3.13. Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків ,які перебувають у податковій заставі, що затверджений наказом ДПА України передбачає, що гарантійний внесок не повертається особам, які визнані переможцями торгів. Даний факт свідчить про безпідставність вимог позивача щодо повернення йому гарантійного збору. Це випливає з того, що позивач самостійно вирішив взяти участь у торгах і знав про те, що міг і не перемогти.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин ст. 218 ГК України вчинене ним правопорушення. Вимагаючи відшкодування збитків, позивач не вказує на таку підставу. За відсутності підстав відповідальності, вважається необгрунтованою вимога про відповідальність.

На підставі вищевикладеного головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області просить припинити провадження по справі № 18/01-12/2233/1.

Ухвалою суду від 21.10.2009 року розгляд справи № 18/1827 було відкладено на 24.11.2009 року.

24.11.2009 року на адресу суду від Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому надійшло клопотання, за підписом заступника начальника, про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити участь представника інспекції у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 24.11.2009 року розгляд справи №18/1827 відкладено на 18.12.2009 року.

Ухвалою суду від 22.12.2009 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без заявлених самостійних вимог на стороні відповідачів брокерську контору „Вікторія, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема п. 6 договору № 19 від 08.12.2004 року укладеного між ДПІ у м. Хмельницькому та брокерською контрою „Вікторія для покриття видатків повязаних з прийманням, транспортуванням, охороною і реалізацією майна, прийнятого від органу державної податкової служби для реалізації брокер відраховує на свою користь комісійну винагороду в розмірі 14% відсотків із сум виручених від реалізації майна. Розгляд справи відкладено на 01.02.2010 року.

01.02.2010 року представники сторін у судове засідання зявились.

Представник брокерської контори „Вікторія у судове засідання не зявився, вимоги ухвали суду від 22.12.2009 року не виконав.

Крім цього представником ДПІ у м. Хмельницькому у попередніх судових засіданнях заявлено клопотання про припинення провадження у справі у звязку з тим, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.07.2008р. в справі №12/2316 за позовом ЗАТ „Нафта України, правонаступником якого є позивач по справі, до ДПІ у м.Хмельницькому, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області, про стягнення 273813 грн. 67 коп., позов задоволено частково, зокрема, постановлено стягнути з ДПІ у м. Хмельницькому на користь позивача 127349,04 грн. збитків.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.12.2008р. по справі №12/2316, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2009р., апеляційна скарга ДПІ у м.Хмельницькому задоволена, а рішення господарського суду Хмельницької області від 18.07.2008р. в справі №12/2316 скасовано в частині задоволення позову та в задоволенні позову відмовлено повністю.

Предметом спору на думку представника ДПІ у справі №12/2316 було стягнення з ДПІ у м. Хмельницькому 273813,65 грн. завданих збитків з підстав визнання Договору №33 купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.2004р., укладеного між позивачем та відповідачем, недійсним.

Згідно зазначених судових рішень до позовних вимог по справі №12/2316 відносилося, зокрема:

стягнення збитків, пов'язаних із витратами на придбання об'єкту нерухомості, в сумі, 127349,04 грн., з яких 122451,00 грн. - вартість складу МТЗ, а 4898,04 грн. витрати, пов'язані з участю в біржових торгах (2% біржового збору в сумі 2449,02 грн., 1% держмита в сумі 1224,51, 1% збору до ПФУ в сумі 1224,51 грн.);

стягнення збитків у вигляді неотриманої вигоди в сумі 17446,40 грн., які могли бути отримані як орендна плата від орендаря ОСОБА_6

Як вбачається з позовної заяви по справі № 12/2316, що предметом позову було стягнення збитків в сумі 273838,65 коп. На підставі ст.ст. 22,658, 1173 ЦК України; підставою позову було невиконання умов договору купівліпродажу №33 від 23.12.2004 року, визнання його недійсним, протиправність дій ДПІ в м. Хмельницькому; сторонами по справі були ДПІ м. Хмельницькимй (відповідач 1), ГУ Держказначейства в Хмельницькій області (відповідач 2), прокуратура.

З позовної заяви по справі №18/1827 вбачається, що предметом позову є відшкодування шкоди в сумі 39487,58 грн. на підставі ч.2ст. 216 ЦК України; підставою позову є визнання договору купівлі продажу №33 від 23.12.2004 року недійсним, протиправність дій ДПІ в м. Хмельницькому.; сторонами по справі є ДПІ в м. Хмельницькому (відповідач 1), ОСОБА_1 обласна товарна біржа (відповідач 2), ГУ Держказначейства в Хмельницькій області(трертя особа без самостійних вимог), брокерська контора „Вікторія (третя особа без самостійних вимог).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника ДПІ у м. Хмельницькому про припинення провадження у справі № 18/1827.

Також враховуючи те, що справи в господарських судах розглядаються на засадах змагальності, суд приходить до висновку, що розгляд даної справи слід відкласти на іншу дату.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Розгляд справи № 18/1827 відкласти на 10 год.15 хв. "23" лютого 2010р.

Зобов'язати:

- третю особу (брокерську контору „Вікторія м. Хмельницький, вул. Свободи, 36) подати в судове засідання письмове пояснення стосовно спірних правовідносин.

Визнати явку повноважних представників сторін та третьої особи в судове засідання обов'язковою.

Суддя В.А. Саврій