ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

01.06.10 Справа № 22/98/08-6/82/10

Суддя Місюра Л.С.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 м. Київ

До Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 м. Запоріжжя

Про стягнення 51 500 грн.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 183 від 21.01.2010 р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мама Мьюзік м.Київ до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 м.Запоріжжя про стягнення 51 500 грн., суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача компенсацію за публічне виконання музичного твору «Серебром»без отримання дозволу в розмірі 10 300 грн. та накласти на відповідача штраф у розмірі 10 % (відсотків) суми, присудженої судом на користь позивача та направити відповідну суму до Державного бюджету України.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву де вказав наступне: позивачем не надано до суду доказів, які свідчили би про порушення з боку ОСОБА_2 прав та законних інтересів позивача. Надана позивачем до суду постанова Жовтневого районного суду від 14.03.08 у справі № 3-2883/08 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51-2 Кодексу України про адміністративну відповідальність, не є доказом у цій справі оскільки, як вбачається з постанови до адміністративної відповідальності притягнута не відповідач у справі ОСОБА_2, а фізична особа - ОСОБА_4. Крім того, з постанови не вбачається, що ОСОБА_4 діяла як посадова особа суб'єкта підприємництва, оскільки: в самій постанові відсутні на то посилання; відповідно до ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у певній сфері діяльності, забезпечення виконання яких входять до їх службових обов'язків. Відповідно до посадової інструкції адміністратора кафе «Сохо», на адміністратора кафе не покладено повноваження з питань дотримання юдавства у сфері інтелектуальної власності. Більш того, на час перевірки, з 16-00 до 18-30 23 січня 2008 року, ОСОБА_4 не виконувала функції адміністратора кафе, а знаходилась в кафе як відвідувач, оскільки на той час її робочий день вже закінчився, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду від 30.07.08. Крім того, із постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя не вбачається, що в кафе «Сохо», за вказівкою адміністратора Крючек Т.О., окрім композиції Гранули у виконанні групи ТНМК, здійснювалось ще й виконання музичного твору Серебром, за який позивач у справі вимагає компенсацію у розмірі 10 300 грн. Постанова Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2008 р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності нею була оскаржена до прокуратури Жовтневого району та в результаті розгляду скарги прокурором району принесено протест, який постановою від 30.07.08 задоволений, а постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51-2 КУпАП скасована. Отже, ОСОБА_4 не давала та не могла дати вказівку на виконання музичних творів, а саме композиції «Гранули»та інших музичних творів, зазначених в акті перевірки, а її підпис у акті перевірці № 01/01 від 23.01.08 не свідчить про доведення до відома відповідача про результати перевірки і її згоди з виявленими порушеннями. Важає, що сам факт «публічного виконання»музичного твору «Серебром»в кафе «Сохо»є недоведеним. Відповідач не приймав участі у проведенні перевірки додержання законодавства про інтелектуальну власність, що відбулась 23.01.08 в кафе «Сохо», не був присутній при складанні акту перевірки № 01/01, що позбавило його можливості впевнитися у відповідності виявлених порушень фактичним обставинам. Також, ані оригінал, ані копія акту перевірки відповідачу не надавалась, що позбавило його права на оскарження цього акту в установленому законом порядку. Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»визначено поняття «публічне виконання»- це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того»чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час. Також не доведним є факт того, що на час перевірки в кафе-барі «Сохо»були присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї або близких знайомих цієї сім'ї. В матеріалах перевірки відсутні докази наявності або відсутності між присутніми в кафе родинного зв'язку, або факт їх близького знайомства. Підставою для застосування ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», якою передбачене право осіб, що мають авторське право і суміжні права, вимагати за порушення їх прав відшкодування збитків, виплати компенсацій тощо, є доведення факту такого порушення особою, до якої висунуті претензії. Факт порушення авторського права з боку відповідача не є доведеним, отже і позовні вимоги позивача з таких підстав не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі у звязку з їх недоведеністю.

Розпорядженням в. о. голови господарського суду Запорізької області від 03.03.2010р. за № 154 справа № 22/98/08 була передана на розгляд судді Місюрі Л.С.

Ухвалою від 15.03.2010 р. суддя прийняла до провадження справу № 22/98/08, привласнивши справі номер 22/98/08-6/82/10, розгляд справи призначений на 13.04.2010 р.

Позивач збільшив позовні вимоги, остаточно просить стягнути з відповідача компенсацію за публічне виконання музичного твору «Серебром»без отримання дозволу в розмірі 51 500 грн. та накласти на відповідача штраф у розмірі 10 % (відсотків) суми, присудженої судом на користь позивача та направити відповідну суму до Державного бюджету України.

Заява позивача була прийнята судом, оскільки заявлена відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач надав доповнення до відзиву, де викладено наступне: підставою для застосування ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», якою передбачене право осіб, що мають авторське право і суміжні права, вимагати за порушення їх прав відшкодування збитків, виплати компенсацій тощо, є доведення факту такого порушення особою, до якої висунуті претензії. Отже, Закон чітко визначає, що підставою для виплати компенсацій є доведення факту такого порушення особою, до якої висунуті претензії. В якості обґрунтування порушення авторського права саме відповідачем, позивач посилається на вимоги статті 1172 ЦК України, відповідно до якої юридична або фізична особа має відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх службових (трудових) обовязків. Відповідач вважає, що застосування наведеної норми у даному випадку є неможливим, оскільки вимогою позивача є стягнення компенсації, як альтернативного виду відповідальності за порушення авторського права, а не відшкодування шкоди. Підставою для стягнення компенсації є доведення факту порушення майнових прав субєкта авторського права особою відповідачем. В ході розгляду даної справи не була доведена вина відповідача у порушенні Закону України «Про авторське право та суміжні права», відтак і відсутні підстави для виплати компенсації. Посилання позивача на акт перевірки № 01/01, проведеної 23.01.08 Державним інспектором з питань інтелектуальної власності ОСОБА_5 не є доказом правомірності вимог Позивача. Акт перевірки № 01/01 від 23.01.08 не є підставою для стягнення суми компенсації, оскільки він не є юридичним актом, який породив певні правові наслідки та не створив юридичний стан. Акт перевірки службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки. Наслідки проведеної перевірки, у разі виявлення порушень, породжує для особи, яку перевіряють, рішення, прийняте на підставі акту перевірки. У нашому випадку акт перевірки лише зафіксував на папері інформацію щодо проведення перевірки (ст. 27 Закону України «Про інформацію»). З акта на вбачається яким саме способом відбулося використання музичного твору, за допомогою фонограми, зафіксованої на певний носій чи через мережу публічного сповіщення. Акт перевірки № 01/01 від 23.01.08 не породив для відповідача жодного рішення, на підставі цього акту не було складено адміністративного протоколу про порушення відповідачем у справі ОСОБА_2 авторського справа та не було притягнуто відповідача до адміністративної чи іншої відповідальності. Судова позиція з цього приводу викладена ВАСУ в постанові від 12.05.95 № 02-5/451 та президії ВАСУ від 26.01.00 № 02-5/35, в яких зазначено, що акти податкових перевірок не можуть бути предметом спору в господарському суді. Ці документи не мають обовязкового характеру, а викладені в них обставини можуть бути лише підставою для застосування посадовою особою, що його винесла, відповідних заходів. Виходячи зі змісту ст. ст. 144, 124 Конституції України, будь-які акти державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону ( п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.96 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»).Вина Відповідача в порушенні вимог законодавства про інтелектуальну власність не встановлена будь-яким судовим рішенням та не доказана в ході розгляді справи у суді, тому підстави для застосування до Відповідача матеріальної відповідальності відсутні. Факт порушення авторського права з боку відповідача не є доведеним, отже і позовні вимоги Позивача з таких підстав не підлягають задоволенню.

За клопотанням сторін був продовжений строк розгляду спору, розгляд справи двічі відкладався.

01.06.2010 р. розгляд справи продовжений.

Позивач, сповіщений про місце, день та час розгляду справи в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), в судове засідання не зявився, витребувані судом документи не надав.

До судового засідання від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із відрядженням представника позивача до Вищого господарського суду України.

Клопотання судом задовольняється, однак суд вказує позивачу на те, що участь представника ОСОБА_6 в іншому судовому засіданні не є підставою для відкладення розгляду справи, так як позивач зобовязаний був направити в судове засідання іншого представника. ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси юридичної особи.

У звязку з неявкою позивача, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст.22, 77, 86 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Розгляд справи відкласти до 29.06.2010 р. на 14 год. 10 хв.

Зобовязати позивача виконати дії та надати документи, вказані в попередніх ухвалах суду, надати документи, які підтверджують хто являвся власником кафе «Сохо»на момент проведення перевірки; документи що підтверджують наявність провини відповідача в порушенні авторського права, документи, що підтверджують розмір компенсації; докази того, що відповідач дійсно здійснював публічне виконання музичного твору Серебром, Гранули; документи, які підтверджують авторське право позивача на музичну композицію Гранули ( в т.ч. договір про відчуження авторських прав); оригінали документів, які підтверджують передачу авторських прав авторами музичних творів позивачу, в т.ч. оригінали договорів про відчуження авторських прав від 05.10.2006 року та від 26.12.2006 року - у повному обсязі, з усіма додатками, доповненнями, додатками; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів та документів, доданих до позову - надати до матеріалів справи, оригінали надати в судове засідання для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати відповідача виконати дії та надати документи, вказані в попередніх ухвалах суду, документи, які підтверджують хто являвся власником кафе «Сохо»на момент проведення перевірки; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів надати до матеріалів справи, оригінали надати суду для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Витребувані судом документи надати до 25.06.2010 р.

Суд вважає за необхідне попередити сторін, що за невиконання вимог суду, у тому числі у випадку неявки представника, у відповідності з ст. 83 ГПК України, суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони, яка ухиляється від вчинення дій, покладених судом штраф у розмірі до 1 700 грн.

Суддя Л.С. Місюра