ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.10 Справа№ 22/54

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, с.Судова Вишня Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відокремленого підрозділу „Львівська дирекція залізничних перевезень ДТГО „Львівська залізниця , м.Львів

про виселення та стягнення 810,05 грн. неустойки

Суддя М.Желік

Представники

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність № 18-11-00006 від 11.01.10р.)

від відповідача: ОСОБА_2

від 3-ої особи: ОСОБА_4 (довіреність № НЮ-17 від 01.01.2010р.)

Суть спору:

Розглядається справа за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, с.Судова Вишня Львівської області про виселення та стягнення 810,05 грн. неустойки за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відокремленого підрозділу „Львівська дирекція залізничних перевезень ДТГО „Львівська залізниця , м.Львів.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 10.03.2010р. призначив розгляд справи на 23.03.2010 р. В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 27.04.2010р., 25.05.2010 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та до прийняття рішення у справі подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить в стягненні 810,05 грн. неустойки припинити провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема просить залишити в користуванні орендоване приміщення площею 38,8 м.кв. на попередніх умовах до укладення нового договору оренди.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

29 листопада 2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 185. За цим договором позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування індивідуально визначене нерухоме державне майно вбудовані не житлові приміщення загальною площею 38,8 кв.м., які розміщені на 1-му поверсі будівлі вокзалу станції Судова Вишня, за адресою: Львівська область, Мостиський район, с. Судова Вишня, вул.Станційна,10, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу „Львівська дирекція залізничних перевезень ДТГО „Львівська залізниця(з подальшими змінами).

Строк дії даного договору згідно п.10.1. встановлено сторонами 362 дні з моменту підписання договору.

Пунктом 10.6. договору оренди встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, що на протязі 2007-2008 рр. не поступало будь-яких заяв щодо припинення договору оренди ні з боку орендодавця, ні з боку орендаря після закінчення терміну його дії, встановленого в п. 10.1. договору, тому згідно до п. 10.6. договору оренди №184 від 29.11.2006р. цей договір двічі був пролонгований на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені, тобто до 18.11.2009р.

15 грудня 2009р. позивачем (орендодавцем) було направлено заяву відповідачу (орендарю) № 11-03-08387 про припинення договору оренди №184 від 29.11.2006р. у звязку із закінченням строку на який його було укладено та проханням повернути орендоване майно. Відповідачем не заперечується факт отримання даної заяви Фонду та припинення договору оренди.

Частиною 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.2.4 договору №184 від 29.11.2006р. у разі припинення або розірвання цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Докази повернення орендарем майна в матеріалах справи відсутні і в силу ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача оплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення. Отже, позивач правомірно нарахував неустойку за період з 01.12..2009р. по 31.12.2009р. та за період з 01.01.2010 по 31.01.10р. в розмірі 810,05 грн. Оскільки в процесі розгляду справи відповідач в повному обсязі сплатив неустойку, що підтверджується службовою запискою відділу аналітичних досліджень та роботи із ЗМІ № 62 від 12.03.2010р., провадження в цій частині слід припинити у відповідності до п.11 ст.80 ГПК України.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір обовязковий для виконання сторонами.

Враховуючи наведене, суд, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 75, 82, 84, 85,115-117 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Виселити орендаря - ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2

(81340 Львівська область, Мостиський орайон, с.Судова Вишня, вул.Стуса, 20/5) із вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 38,8 кв.м., які розміщені на 1-му поверсі будівлі вокзалу станції Судова Вишня, за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Судова Вишня, вул.Станційна,10, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу „Львівська дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця.

3. Зобовязати ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2 (81340 Львівська область, Мостиський орайон, с.Судова Вишня, вул.Стуса, 20/5) передати орендоване майно по акту приймання-передачі балансоутримувачу - Відокремленому підрозділу „Львівська дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця.

4. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (81340 Львівська область, Мостиський район, с.Судова Вишня, вул.Стуса, 20/5) в доход державного бюджету 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. В частині позовних вимог щодо стягнення 810,05 грн. неустойки провадження у справі припинити.

6. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя Желік М.Б.