ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "25" травня 2010 р. по справі № 04/54-38.1

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Підприємства теплових мереж "Ковельтепло"

до Релігійної громади духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні

про стягнення 2243,64грн.

Суддя: Філатова С.Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1151 від 13.05.2009р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу розяснено процесуальні права та обовязки згідно ст. 22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Підприємство теплових мереж "Ковельтепло" звернулося з позовом до Релігійної громади духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні про стягнення 4 347,11грн., в т.ч. 2 103,47грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2008р. по лютий 2010р. згідно угоди на відпуск теплової енергії №240 від 01.11.2007р., 2 103,47грн. пені за прострочення оплати за період з вересня 2009р. по лютий 2010р., 117,34грн. інфляційних втрат та 22,83грн. 3% річних за період з серпня 2009р. по лютий 2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Розгляд спору відкладався згідно зі ст.77 ГПК України у звязку з неявкою відповідача.

Позивач в судовому засіданні 25.05.2010р. звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача 2 103,47грн. заборгованості, 117,34грн. інфляційних втрат та 22,83грн. 3% річних.

Суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог як таку, що не суперечить законодавству, зокрема ст.22 ГПК України, ст.ст.230-232 ГК України, ст.3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ЗУ "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", ЗУ "Про свободу совісті та релігійні організації" та зважаючи на те, що Релігійна громада духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні є громадською неприбутковою організацією.

На запит суду надійшов витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №5781147 від 20.04.2010р. від 20.04.2010р., згідно з яким Релігійна громада духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і надсилалися ухвали суду.

Відповідач в судові засідання не зявився, судові повістки повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органами звязку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а тому, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

01.11.2007р. між Підприємством теплових мереж "Ковельтепло" та Релігійною громадою духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні укладена угода №240 на відпуск теплової енергії, згідно якої сторони погодили умови щодо відпуску і споживання теплової енергії і гарячої води згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

На виконання умов угоди позивач за період з жовтня 2008р. по лютий 2010р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 4 867,53грн.

Пунктом 10-В угоди передбачено, що відповідач проводить щомісячну оплату за послуги не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідач взяті на себе зобовязання виконав частково, що призвело до звернення кредитора з позовом до суду.

Статтею 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Пунктом 6 ст.276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Тарифи на послуги затверджені рішеннями Виконавчого комітету Ковельської міської ради №345 від 29.07.2008р., №629 від 23.12.2008р., №96 від 12.02.2009р., №531 від 12.11.2009р.

Заборгованість за спожиту теплову енергію на день розгляду спору становить 2 103,47грн., стверджується угодою №240 від 01.11.2007р., рішеннями Виконавчого комітету Ковельської міської ради №26 від 29.01.2007р., №345 від 29.07.2008р., №629 від 23.12.2008р., №96 від 12.02.2009р., №531 від 12.11.2009р., рахунками за спірний період, відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з Релігійної громади духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні в силу ст.275 ЦК України, ст.193 ГК України, відповідно до яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, підставні вимоги позивача щодо стягнення 117,34грн. інфляційних втрат та 22,83грн. 3% річних за період з серпня 2009р. по лютий 2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Ці додаткові суми, що сплачуються боржником, є самостійним способом захисту цивільного права кредитора у грошових зобовязаннях і спрямовані на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Оскільки спір, в частині задоволених вимог, до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 193, 275, 276 ГК України, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Релігійної громади духовного управління християнських церков "Царство Боже" в Україні м.Ковель, вул.Боровця, 3/311,

на користь Підприємства теплових мереж "Ковельтепло", м.Ковель, вул. Володимирська, 97а,

2 103,47грн. основного боргу, 117,34грн. інфляційних втрат, 22,83грн. 3% річних, 102грн. витрат по сплаті державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.