ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" липня 2010 р. Справа № 5/24-92

за позовом підприємця ОСОБА_1

до приватної фірми Скорпіон-сервіс

про визнання недійсними правочинів між позивачем та ПФ Скорпіон-сервіс за 2002-2008 роки

Суддя Слупко В.Л.

Представники :

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 06.01.2010р.

В судовому засіданні 19.07.2010р., яке проводилось за участю представників сторін, оголошувалась перерва до 23.07.2010р. до 10.00 години у звязку із заявленим позивачем відводом судді Слупко В.Л. після двохгодинного розгляду його 12-ти клопотань.

Ухвалою голови господарського суду Волинської області від 21.07.2010р. заява про відвід судді Слупко В.Л. залишена без задоволення.

Позивач не використав свого права на участь в судовому засіданні 23.07.2010р., представників не направив.

Представник відповідача просить вирішити спір по суті, посилаючись на те, що представники позивача, представляючи інтереси інших підприємців по справах, в яких стороною є приватна фірма Скорпіон-сервіс, постійно зловживають своїми процесуальними правами, в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, затягуючи розгляд справ з ціллю подальшого користування торговими площами, оренда яких закінчилася більше року назад.

Суд вважає, що незявлення позивача в судове засідання, який належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання (протокол технічного запису за 19.07.2010р.), не перешкоджає розгляду справи по заявленому предмету позову.

Суть спору: Підприємець ОСОБА_1 в позовній заяві просить визнати недійсними угоди оренди торгових площ за 2002, 2003, 2004 роки, угоди надання в користування торгових площ за 2005, 2006, 2007, 2008 роки, які були укладені між ним та приватною фірмою Скорпіон-сервіс, стверджуючи, що всі правочини скоєні приватною фірмою Скорпіон-сервіс із чисельними кричущими порушеннями публічного порядку, під впливом обману, без відповідного дозволу ОСОБА_3 міської ради, шляхом насильства, під впливом тяжких для позивача обставин і на вкрай невигідних для позивача умовах, фіктивно, удавано, а тому правочини є недійсними з моменту їх вчинення. В обґрунтування зазначеного позивач посилається на те, що в грудні 2001 року ним було сплачено готівкою приватній фірмі Скорпіон-сервіс власні кошти в сумі що в середньому еквівалентно 15 000 доларів США за влаштування разом з іншими підприємцями торгових рядів пішохідної зони між вул. ОСОБА_4 і вул. Кравчука у м. Луцьку, що давало йому підстави розраховувати на здійснення підприємницької діяльності на орендованому місці як мінімум 25 років. Крім того, йому не було відомо про правовий статус земельної ділянки площею 1422 м.кв., на якій відповідач здавав в оренду торгові площі. Як було зясовано у 2009 році, договори оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 міською радою та приватною фірмою Скорпіон-сервіс були укладені лише на 5 років до 20.01.2010р. Позивач в позовній заяві також зазначає, що інвестувавши кошти в облаштування торгових рядів він став власником торгової площі, за яку ще й сплачував відповідачу орендну плату. Приватна фірма Скорпіон-сервіс фактично здавала йому в суборенду земельну ділянку без згоди ОСОБА_3 міської ради. Оспорювані угоди є також нікчемними, оскільки основані на нікчемних договорах оренди земельної ділянки від 22.04.2002р. та від 12.08.2004р., які укладені між ОСОБА_3 міською радою та приватною фірмою Скорпіон-сервіс.

19.07.2010р. позивач через канцелярію суду подав 12 клопотань, які були озвучені та розглянуті в судовому засіданні 19.07.2010р. за участю позивача та його представників.

Клопотання №4 відхилено як таке, що не стосується заявленого позивачем предмета спору.

Клопотання №5 (повторне) про залучення до участі у справі вказаних в позовній заяві «третіх осіб» повторно відхилено судом як необґрунтоване позивачем відповідно до вимог ст.27 ГПК України, а саме: яким чином рішення по даному предмету спору може вплинути на права та обовязки щодо однієї із сторін.

Клопотання №6 про витребування у відповідача «за аналогією по господарській справі №01-15/34-9/2592 обгрунтованого розрахунка оплати позивачем коштів» відхилено, оскільки обовязок доказування згідно ст.33 ГПК України покладається на сторони.

Клопотання №7 відхилено, оскільки представником відповідача в судовому засіданні надано схему розміщення торгових рядів на ринку приватної фірми Скорпіон-сервіс, зокрема де знаходиться магазин позивача.

Клопотання №811 відхилені із-за відсутності таких «документальних» доказів у відповідача, та, як зясовано з представниками сторін в судовому засіданні, акти передачі та договори суборенди земельних ділянок між сторонами не укладались.

Клопотання №№12, 13 відхилені як надумані та безпідставні, оскільки відповідач позову не визнає, а додаток до угоди від 15.12.2005р. не укладався, що підтвердив сам же позивач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Клопотання №14 відхилено, оскільки порядок здійснення господарського судочинства чітко визначено ГПК України, що виключає застосування аналогії з нормами КАС України.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що оспорювані угоди були укладені при наявності у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільного волевиявлення учасників правочину та дотримання умов щодо законності їх змісту.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновок суду ґрунтується на наступному:

Підприємець ОСОБА_1, згідно укладених з приватною фірмою Скорпіон-сервіс договорів від 01.07.2002р., від 30.12.2002р., від 15.12.2005р., без дати (числа та місяця ) 2007р. на період з 01.06.2007р. на 1 рік, від 01.06.2008р. до 31.12.2008р. без перериву орендував за плату у відповідача торгову площу 17,5 м.кв. на торговому ряду пішохідно-торгової зони ринку приватної фірми Скорпіон-сервіс між вул. ОСОБА_4 і вул. Кравчука у м. Луцьку, місце №88 для встановлення тимчасової споруди і здійснення торгівельної діяльності.

Оригінали всіх договорів оренди були надані позивачем та оглянуті в судовому засіданні 19.07.2010р.

Підприємець ОСОБА_1 підтвердив, що він з 01.07.2002р. займає визначене договорами місце під №88 та сплачував відповідачу погоджену договорами плату за користування торговою площею до закінчення терміну оренди останнього договору.

Згідно схеми розташування торгівельних місць (площ) на ринку приватної фірми Скорпіон-сервіс - пішохідно-торгівельній зоні між вул. ОСОБА_4 і вул. Кравчука у м. Луцьку, орендована позивачем торгова площа знаходиться на земельній ділянці, яка була передана відповідачу в користування згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 22.04.2002 року між ОСОБА_3 міською радою та приватною фірмою Скорпіон-сервіс для будівництва та обслуговування торгово-пішохідної зони в районі Завокзального ринку між вулицями ОСОБА_4 та Кравчука.

Підприємці, які орендували торгові площі на пішохідно-торговому ряді (25 чоловік, в тому числі ОСОБА_1) звернулися до господарського суду Волинської області з позовом про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки від 22.04.2002р. та від 12.08.2004р. укладених між ОСОБА_3 міською радою та приватною фірмою Скорпіон-сервіс.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2009р. в позові за вказаним предметом спору підприємцям було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_3 міська рада на законних підставах надала приватній фірмі Скорпіон-сервіс в оренду земельну ділянку для будівництва і обслуговування торгово-пішохідної зони та торгових кіосків, на якій пізніше відбулося створення ринку.

Вказаною постановою касаційної інстанції спростовується твердження позивача про те, що договори оренди торгових площ укладені між ним та приватною фірмою Скорпіон-сервіс, основані на нікчемних договорах оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_3 міською радою та приватною фірмою Скорпіон-сервіс 22.04.2002р. та 12.08.2004р.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

У ст.203 ЦК України, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України недодержання сторонами в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, як правило має наслідком визнання правочину недійсним.

Аналіз оглянутих в судовому засіданні оспорюваних позивачем договорів свідчить про те, що предметом даних договорів була оренда торгової площі, на якій позивач встановив тимчасову споруду для здійснення торгівельної діяльності.

Відповідно до ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості ( неспоживна річ).

Згідно оспорюваних договорів відповідач надав позивачу в користування торгову площу на торгово-пішохідній зоні в районі Завокзального ринку між вулицями ОСОБА_4 та Кравчука, визначену як місце №88, що відповідає схемі розміщення торгових рядів на ринку приватної фірми Скорпіон-сервіс на земельній ділянці площею 1422 м.кв., наданій в оренду відповідачу ОСОБА_3 міською радою. Чинним законодавством не передбачено, що надання в оренду торгових площ (місць) на ринку потребує дозволу органу місцевого самоврядування.

Згідно ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: обєкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Як вбачається із оспорюваних позивачем договорів всі договори містять істотні умови договору оренди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.07.2010р. підтвердив , що саме на торговій площі, яка визначена як місце№88 в 2002р. встановив куплений ним торговий павільйон та за весь час перебування до закінчення строку останнього договору сплачував відповідачу орендну плату.

Зазначене спростовує твердження позивача про те, що оспорювані ним договори оренди порушують публічний порядок, укладені на вкрай невигідних для позивача умовах, фіктивно та удавано.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що пять оспорюваних угод були укладені під впливом обману та шляхом насильства, не заслуговує на увагу суду, оскільки позивач не підтвердив та не довів суду, що укладені пять угод були вчинені ним проти його волі, внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску, а також обману зі сторони відповідача щодо обставин які мають істотне значення.

За змістом ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами.

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись, ст.ст. 11, 203 ЦК України, ст.ст. 283-286 ГК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

в и р і ш и в :

В позові відмовити

Дата виготовлення повного тексту рішення 29.07.2010р.

Суддя Слупко В. Л.