ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" квітня 2010 р.Справа № 6/17-251
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув матеріали справи

За позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (вул. І. Франка, 34/18, м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область, 47100)

до відповідача ОСОБА_2 міської ради (вул. Українська, 59, м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область,47100)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 районний відділ Тернопільської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру"(вул. Українська, 59, м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область,47100)

про зобов'язання укласти договір сервітуту.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_3

Відповідача: ОСОБА_4

Третьої особи: не зявився

Суть справи:

Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради про зобов'язання укласти договір земельного сервітуту.

Ухвалою про порушення провадження від 18 лютого 2010 року, до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 районний відділ Тернопільської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд визнати недійсним рішення сесії ОСОБА_2 міської ради №761 від 27.01.2010 року.

У відзиві на позов та усних поясненнях представника, відповідач проти позову заперечив посилаючись на його безпідставність.

Судове засідання, призначене вперше на 24 березня 2010 року, неодноразово відкладалось, востаннє на 29 квітня 2010 року.

В порядку ст. 69 ГПК України, термін розгляду справи було продовжено.

В розпочатому судовому засіданні, учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд встановив наступне:

Рішенням пятнадцятої сесії пятого скликання ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області №423 від 23 травня 2008 року, за підприємцем ОСОБА_1 зарезервовано вільну земельну ділянку, розташовану на землях міської ради (права сторона при вході на міський ринок між магазином підприємця Горбатюк та торговим павільйоном Ліпченко).

При цьому, п.п.2,3 даного рішення, в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на вибір та обстеження земельної ділянки для встановлення торгового павільйону відмовлено та обумовлено можливість надання такого дозволу за умови призупинення або відміни дії нормативно-правових актів, що передбачають обовязковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах).

25 листопада 2009 року та 15 січня 2010 року підприємець ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 міської ради із заявами про розміщення малої архітектурної форми для провадження підприємницької діяльності на зарезервованій земельній ділянці та укладення у звязку з цим договору особистого строкового земельного сервітуту, посилаючись на «Порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності»затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №982 від 26 серпня 2009 року.

Листом від 23 грудня 2009 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що її заява від 25 листопада 2009 року буде розглянута на наступній сесії міської ради.

Звернення ОСОБА_1 розглянуто спочатку на засіданні земельної комісії ОСОБА_2 міської ради, згідно з протоколом засідання якої від 22 січня 2010 року, сесії рекомендовано відмовити заявниці в наданні дозволу на розміщення малої архітектурної форми.

В подальшому, рішенням двадцять девятої сесії пятого скликання ОСОБА_2 міської ради №761 від 27 січня 2010 року про відмову СПД ОСОБА_1 в наданні дозволу на розміщення малої архітектурної форми для провадження підприємницької діяльності, на земельній ділянці за адресою: провулок Ринковий, права сторона.

Про прийняте рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 09 лютого 2010 року.

У звязку з цим, заявниця звернулась із вищезгаданими позовними вимогами до господарського суду.

В процесі розгляду справи зясовано, що підставою відмови у задоволенні звернень позивачки стало прийняття міською радою рішення про проведення земельних торгів щодо ділянки на яку претендує ОСОБА_1

Вказане стверджується п.2 оспорюваного рішення ОСОБА_2 міської ради, договором №111/12 від 25 лютого 2010 року на виконання проектних робіт, відзивом відповідача, поясненнями, даними представником в судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про непідвідомчість даного спору господарському суду.

Так, за змістом п. 1 ч. 1 ст.12 ГПК України спори, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів, господарським судам не підвідомчі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010, № 10-рп/2010 "У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України" при вирішенні питань розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності сільські, селищні, міські ради діють як суб'єкти владних повноважень і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

В порядку п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, господарський суд припиняє провадження у справі.

Відповідно до ст.ст. 44,49,80 ГПК України, п.3 ч.1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993р. №7-93, п.13 Порядку оплати витрат з інформаційно технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.12.2005р. №1258, судові витрати підлягають поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1,2,12,21, 33, 43,44,49,80,86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

У відповідності з п.3 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993р. №7-93, п.13 Порядку оплати витрат з інформаційно технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.12.2005р. №1258 - 85 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені квитанціями №№77,79 від 11 лютого 2010 року підлягають поверненню.

Суддя І.П. Шумський