ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"30" квітня 2010 р. Справа № 62/119-10

Суддя господарського суду Суярко Т.Д. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 4034/4-62 від 28.04.10) Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до 1. Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Харків

2. Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, м.Харків

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області із позоною заявою про визнання недійсним договору суборенди №001 від січня 2006 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 (1-й відповідач) та ФОП ОСОБА_3 (2-й відповідач), у частині з грудня 2006 року; про визнання недійсним договору суборенди №12 від 01.01.07р., укладений між 1-м відповідачем (ФОП ОСОБА_2П.) та позивачем (ФОП ОСОБА_1М.) в повному обсязі, а також про зобов"язання 1-го відповідача (ФОП ОСОБА_2П,) повернути позивачеві (ОСОБА_1М.) сплачені платежі за договором суборенди №12 від 01.01.07р. у розмірі 16258,23 грн., що складається із орендної плати в розмірі 15721,23 грн. та витрат на експлуатаційні послуги в розмірі 537,00 грн.

Дослідивши позовні матеріали, суд встановив, що їх подано з порушенням п.3, п.3-1 ст.57 ГПК України, а саме не надано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Так, позивач, звертаючись із вимогами про визнання договорів недійсними та зобов"язання 1-го відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 16258,23 грн., сплатив лише 85 грн. (згідно квитанції №160_28.1 від 27.04.10р.) держмита за немайнові вимоги (визнання недійсними договорів).

Відповідно до ст.3 п.2 ч.а Декрету Кабінету Міністрів України, державне мито із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст.3 п.2 ч.б цього ж Декрету, держмито із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, справляється в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимога позивача про зобов"язання 1-го відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 16258,23 грн. є майновою вимогою, а тому за нею повинно сплачуватись держмито у передбачених згаданим вище Декретом розмірах, тобто 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше

1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що позивач при подачі позовної заяви повинен був сплатити державне мито, за майновою вимогою про зобов"язання 1-го відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 16258,23 грн., у розмірі 1% від вказаної суми, тобто 162,58 грн.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Пленуму. Верховного суду України №9 від 06.11.09р."Про судову практику цивільних прав про визнання правочинів недійсними". Так, Верховний суд зазначив, що у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду справи, якщо позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення позову без розгляду.

Керуючись ч.4 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 33 аркушах, в тому числі оригінали квитанцій №160_28.1 від 27.04.10р. та №160_131.1 від 27.04.10р.

Суддя Суярко Т.Д.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджує повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).