ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2010 року Справа № 39/178-10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А (доповідача),

суддів: Білецької Л.М., Тищик І.В.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 228 від 05.05.10;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 12/07-1 від 12.07.10;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці Нікопольського району електричних мереж

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року у справі № 39/178-10

за позовом відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (вул. Запорізьке шосе, 22, м. Дніпропетровськ, 49107) в особі структурної одиниці Нікопольського району електричних мереж (вул. Головка, 44, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53219)

до обслуговуючого кооперативу "Світанок-2-1" (вул. Котовського, 45, смт. Червоногригорівка, Нікопольський район, Дніпропетровська область, 53285)

про зміну Додатку № 4 до Договору про постачання електричної енергії у новій редакції та зобов'язання укласти Додаткову угоду

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року у даній справі (суддя Ліпинський О.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається у разі істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладенні договору або в разі істотного порушення його умов, що передбачено ст.651 ЦК України.

Позивачем наявність істотної зміни обставин, що існували на час укладення сторонами договору про постачання електричної енергії № 261 від 18.04.2007 року чи порушення його умов не доведено.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою.

Посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що позивач при укладенні з відповідачем договору на постачання електричної енергії № 261 від 18.04.2007 року, помилково відніс відповідача як споживача по тарифній групі №9 (відпуск електричної енергії населеним пунктам без поділу за напрямком діяльності). В розумінні розділу 1 Правил користування електричною енергією (надалі Правила) та згідно п.2.1 Статуту обслуговуючого кооперативу "Світанок-2-1" відповідач не може розраховуватись за спожиту електроенергію згідно Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам, затвердженого Постановою НКРЕЕ від 10.03.1999 року №309. Діяльність цього кооперативу підпадає під пункт 1.2 Правил та п.2.3.1 Прейскуранту №09-01 як сьома група споживання.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10. 2010 року у справі № 39/178-10 та позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає на законність та обґрунтованість рішення господарського суду.

Вважає, що позивач не довів та взагалі не послався на порушення відповідачем умов договору на постачання електричної енергії або на зміну істотних обставин після його укладання, не послався на відповідні норми закону або договору, які б встановлювали підстави для дострокової зміни його умов.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2007 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії № 261 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднуючою потужністю 75 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка (точки) продажу електричної енергії визначається (визначаються) за додатком "Загальна схема електропостачання", який є невід'ємною частиною даного договору.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ) (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 9.8 Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2007 року.

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п. 9.8.1 Договору).

Постачальник зобов'язується постачати Споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору та додатком "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам" ( п.п. 1 п. 2.2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3.3 договору Споживач зобов'язаний оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків" та додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

17.05.2010 року позивач надіслав відповідачу для розгляду і підпису два примірника додаткової угоди з пропозицією викласти додаток № 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" у новій редакції: у графі 14 переліку обєктів і точок комерційного обліку споживача та субспоживачів тарифну групу "ІХ" змінити на 1(7) (а.с. 15).

Заперечуючи проти зміни групи споживання, відповідач у листі від 02.06.2010 року № 7 зазначив, що обслуговуючий кооператив "Світанок" є неприбутковою організацією, послуг населенню не надає, а лише забезпечує членів обслуговуючого кооперативу технічною водою (а.с. 16). Підписати запропонований варіант додаткової угоди відповідач відмовився.

Відмовляючи в позові, господарський суд правомірно зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, чинним законодавством України передбачені певні підстави для зміни договорів, зокрема порушення умов договору, зміна істотних обставин, а також інші підстави, передбачені законом або договором.

Позивач не довів та взагалі не посилався на порушення кооперативом умов договору або на зміну істотних обставин після його укладання. Також позивач не посилається на відповідні норми закону або договору, які б встановлювали підстави для дострокової зміни його умов.

Єдиною підставою для зміни умов договору, яку вказує позивач у позовній заяві, є лист Національної комісії регулювання електроенергетики України від 10.02.05 № 03-39-09/667 "Щодо тарифів на електричну енергію для забезпечення роботи обладнання з водопостачання". Однак цей лист НКРЕ не є законодавчим або нормативним актом України, який встановлює відповідні підстави для зміни договору, а є відповіддю НКРЕ на конкретне питання певного субєкта. Крім того, він наданий у 2005 році і жодним чином не може підпадати під категорію "зміни істотних обставин",

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо належності відповідача до 7 групи споживання з посиланням на зазначений в довідці ЄДРПОУ вид діяльності обслуговуючого кооперативу "Світанок-2-1" спростовуються наступним:

Згідно ст. 2 Закону України "Про кооперацію" кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Пункт 2.2 Прейскуранту № 09-01 "Тарифи на електричну та теплову енергію ", затвердженого постановою Держкомцін СРСР від 28.02.1990 року (надалі - Прейскурант № 09-01), на який посилається позивач, передбачає, що до групи 9 відносяться дачно-будівельні, садові товариства, гаражно-будівельні кооперативи, житлово-експлуатаційні організації, що розраховуються з енергопостачальниками по загальному лічильнику, та не є оптовими споживачами - перепродавцями зі змішаним навантаженням (а.с.25).

Жодним нормативним документом України не передбачене тлумачення терміну садове товариство. Однак, тлумачення виробничого кооперативу дає змогу зробити висновок, що садове товариство відноситься до обслуговуючих кооперативів.

Так відповідно листа Міністерства юстиції України від 30.12.2009 року №1079-0-2-09-19 на сьогоднішній день садівницькі товариства можуть функціонувати лише у такій організаційно-правовій формі як обслуговуючі кооперативи відповідно до Закону України "Про кооперацію".

Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва у листах №1339 від 21.02.2006 року, №7076 від 13.10.2004 року, №6978 від 11.10.2004 року зазначає, що виходячи з визначення обслуговуючого кооперативу, яке встановлено статтею 2 Закону України "Про кооперацію", садівничі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.

В апеляційній скарзі позивач посилається на довідку з ЄДРПОУ, але основним документом, на підставі якого кооператив здійснює свою діяльність, є Статут, у п. 2 якого вказано, що основним та єдиним видом діяльності кооперативу є забезпечення членів кооперативу технічною водою для поливу присадибних ділянок в домогосподарстві.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов правильного висновку про недоведеність вимог позивача та відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року у справі №39/178-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: І.В. Тищик

Суддя: Л.М. Білецька

Підписано в повному обсязі 31.01.2011 року.