ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" лютого 2010 р. Справа № 01-15/35
Суддя Слупко В.Л. розглянувши матеріали
за позовом підприємця ОСОБА_1
до приватної фірми «Скорпіон-сервіс»
про визнання недійсними правочинів між позивачем та ПФ «Скорпіон-сервіс» за 2002-2009 роки
Встановив: Форма і зміст позовної заяви чітко визначені статтею 54 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), вимог якої позивач повинен дотримуватися про зверненні з позовом до господарського суду.
Зокрема, відповідно до п.5 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, законодавство на підставі якого подається позов.
У позовній заяві можуть бути вказані і інші відомості, якщо вони необхідні для правильного вирішення спору(ч.3 ст. 54 ГПК України).
Недотримання зазначених у ст. 54 ГПК України вимог є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.
Позовна заява ОСОБА_2 №4 від 25.01.2010 року зазначеним вище вимогам не відповідає. Як вбачається з тексту позовної заяви предметом даного господарського спору є правочини між позивачем та ПФ Скорпіон - Сервісза 2002-2009роки. Згідно п. 3 позовної заяви заявник просить визнати недійсними з підстав, зазначених у Законі, оспорювані правочини угоди про оренду торгових площ за 2002, 2003, 2004 роки, а також угоди надання в користування торгових площза 2005-2009 роки.
Водночас, у позовній заяві не зазначено які конкретно угоди, від якого числа позивач просить визнати недійсними. Також у позовній заяві відсутні обґрунтування обставин, на яких ґрунтується кожна позовна вимога. Обґрунтування наведенні в загальному по всіх підприємцях торгових рядів пішохідної зони між вул. Карпенка Карого і вул. Кравчука у м. Луцьку без зазначення конкретних доказів, які позивач зобовязаний зазначити та подати суду відповідно до ст. 33ГПК України.
Крім того, заявником застосовано норми Цивільного кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004р. до угод строк дії яких закінчився у 2002, 2003 р. без врахування Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами у судовому процесі позивачем і відповідачем можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Тобто сторони у господарському процесі є позивач і відповідач, а не «заявник та інші особи: відповідач», як зазначено у позовній заяві №4. За змістом ст. 18 ГПК України відповідача не віднесено до інших осіб.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.
Невизначеність підприємцем ОСОБА_1 позовних вимог та їх необгрунтування у відповідності до чинного законодавства є підставою для повернення даної позовної заяви без розгляду.
Керуючись п.3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
Позовну заяву на 73 аркушах, в тому числі оригінали квитанцій про сплату судових витрат №4 та 6 від 30.01.10р.. повернути позивачу без розгляду.

Суддя В.Л.Слупко
Суддя Слупко В. Л.