ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "30" серпня 2010 р. по справі № 04/107-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" в особі структурного підрозділу "Агро-Дар" в м.Луцьку

до Підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5 759,93 грн.

Суддя:ОСОБА_2Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/в

від відповідача: н/в

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-Дар в особі структурного підрозділу ТОВ „Агро-Дар в м. Луцьку звернулося з позовом до Підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5 759,93грн., в тому числі 2 119,14грн. заборгованості за товар, отриманий по накладним №609 від 22.02.2010р., №806 від 09.03.2010р. згідно договору купівлі-продажу №127-10 від 01.02.2010р., 3 423,33грн. штрафу у відповідності з п.6.2, 6.7 договору за порушення термінів оплати, 98,38грн. пені за період з 09.03.2010р. по 14.06.2010р. згідно п.6.2 договору, 118,58грн. річних за період з 09.03.2010р. по 14.06.2010р. згідно ст.625 ЦК України та п.6.3, 6.6 договору.

Ухвалами суду від 21.06.2010р. та 20.07.2010р. відповідача було зобовязано надати суду свідоцтво субєкта підприємницької діяльності, відзив (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, ухвала суду повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

На запит суду надійшов витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №6473588 від 19.07.2010р., згідно з яким підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і надсилалися ухвали суду.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органами звязку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а тому, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

01.02.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Дар в особі структурного підрозділу ТОВ „Агро-Дар в м. Луцьку в межах повноважень, визначених п.3.5 Положення про структурний підрозділ "Агро-Дар" ТзОВ "Агро-Дар", затв. загальними зборами засновників ТзОВ "Агро-Дар" 27.06.2007р. та Підприємцем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №127-10, згідно з яким позивач (продавець) на постійній основі зобовязувався передавати у власність покупця товар, а відповідач (покупець) - приймати та оплачувати його в порядку та на умовах визначених даним договором.

На виконання умов договору відповідачу було відпущено по накладним №609 від 22.02.2010р., №806 від 09.03.2010р. товар на суму 2 179,14грн.

Отримання товару відповідачем стверджується відмітками про отримання на вказаних вище накладних.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків. Внаслідок укладення договору та дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.655 ЦК ГК України, згідно якої одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами договору (п.5.1) передбачено порядок проведення розрахунків з відстрочкою платежу протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару шляхом переказу коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідач оплату товару здійснив частково, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Заборгованість за отриманий товар на день розгляду спору становить 2 119,14 грн., стверджується договором купівлі-продажу №127-10 віл 01.02.2010р., накладними №609 від 22.02.2010р., №806 від 09.03.2010р., відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з Підприємця ОСОБА_1 в силу ст.655 ЦК України, ст.193 ГК України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності зі ст.ст.611, 627 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У сфері господарювання, згідно п.2 ст.217 ГК України, можуть застосуватися як вид господарської санкції штрафні санкції.

Учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) в розмірі, визначеному законом або передбаченому договором (ст.ст.230-232 ГК України).

Контрагенти в договорі передбачили відповідальність за порушення термінів оплати за товар, зокрема: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки; штраф у розмірі 20% від суми неоплаченого товару; у разі прострочення оплати понад 90 календарних днів - штраф у розмірі 3 000грн. (п.п. 6.2, 6.7 договору).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимога позивача щодо стягнення 3 423,33грн. штрафу, 98,38грн. пені за період з 09.03.2010р. по 14.06.2010р. підставна згідно ст.ст.230-232 ГК України, п.п. 6.2, 6.7 договору.

Водночас, суд, керуючись п.3 ст.83 ГПК України, виходячи зі змісту ст.233 ГК України, враховуючи недоведеність кредитором розміру збитків та неспіврозмірність розміру штрафних санкцій сумі боргу, вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій та стягнути 350грн.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони у договорі передбачили відповідальність за порушення термінів оплати за товар у розмірі 18% річних та у разі прострочки більше ніж 30 календарних днів - додаткову сплату 3% річних від простроченої суми (п.п. 6.3, 6.6 договору).

На підставі викладеного, підставні вимоги позивача щодо стягнення 118,58грн. річних за період з 09.03.2010р. по 14.06.2010р. згідно ст.625 ЦК України та п.6.3, 6.6 договору згідно ст.625 ЦК України, п.п. 6.3, 6.6 договору.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 625, 655 ЦК України, ст.ст.174, 193, 230-233 ГК України, ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємця ОСОБА_1, м.Ковель, вул.Заводська, 11/72, код НОМЕР_1

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" в особі структурного підрозділу "Агро-Дар" в м.Луцьку, м.Луцьк, вул.Володимирська, 55,

2 119,14грн. боргу, 350грн. штрафних санкцій, 118,58грн. річних, 102грн. витрат по сплаті державного мита, 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У стягненні 3 021,71грн. штрафних санкцій відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.