ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2010 року Справа № 34/264-10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач)

суддів: Кузнецової І.Л., Пруднікова В.В.

секретар судового засідання Врона С.В.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1 представник, довіреність №11 від 11.08.2010р.;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального житлового підприємства №1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010р. у справі №34/264-10

за позовом комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація №20, м. Кривий Ріг

до комунального житлового підприємства №1, м. Кривий Ріг

про зобовязання укласти договір

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація №20 (далі КП ЖЕО №20) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до комунального житлового підприємства №1 (далі КЖП №1) про зобовязання КЖП №1 укласти договір на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території №1/447 від 01.01.2010р. з КП ЖЕО №20.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010р. (суддя Примак С.А.) позов задоволено: зобов'язано КЖП №1 укласти договір на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території №1/447 від 01.01.2010р. з КП ЖЕО №20, вважаючи чинним даний договір з дня набрання чинності рішенням суду. Стягнуто з КЖП №1 на користь КП ЖЕО №20 держмито у розмірі 85, 00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій від 20.05.1999р. суб'єкти господарювання, які орендують нежилі приміщення у жилих будинках або яким нежилі приміщення належать на праві власності, зобовязані брати участь у загальних для всього будинку експлуатаційних витратах пропорційно загальній площі, що використовується чи належить на праві власності.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду КЖП №1 звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010р. по справі №34/264-10 та постановити нове рішення, яким у позовних вимогах КП ЖЕО №20 відмовити у повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення господарським судом вимог ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України; на відсутність у запропонованому КП ЖЕО №20 договорі на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території таких істотних умов, як ціна договору, перелік послуг, відповідальність постачальника за невиконання або неналежне виконання зобовязань за договором та визначення не в повному обсязі прав і обовязків сторін; на відкриття постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2010р. у справі №Б15/191-09 ліквідаційної процедури КЖП №1; на неможливість відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом укладення будь-яких договорів, що призводять до виникнення у КЖП №1 нових зобовязань.

В відзиві на апеляційну скаргу КП ЖЕО №20 просить залишити без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №34/264-10 від 28.09.2010р., враховуючи, що незважаючи на початок ліквідаційної процедури КЖП №1 продовжує бути споживачем житлово-комунальних послуг.

В судове засідання Дніпропетровського апеляційного господарського суду 09.12.2010р. представник КП ЖЕО №20 не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.(а.с.69).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

28.02.2008р. між КЖП №1 (орендар) та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) було укладено договір оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста №1/17, відповідно до якого КЖП №1 приймає у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 52, 9 кв. м. за адресою: вул. Харитонова, 9а під розміщення службового приміщення підприємства (з урахуванням Угоди №1 від 10.04.2009р. про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення №1/17 від 28.02.2008р.).

29.05.2009р. між КЖП №20 (орендар), правонаступником якого є КП ЖЕО №20 відповідно до п. 1.7 Статуту підприємства, та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) було укладено договір оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста №20/106 (1), за умовами якого було передано у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 197, 17 кв. м за адресою: вул. Харитонова, 9а.

26.01.2010р. між КП ЖЕО №20 (управитель) та Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради (замовник) було укладено договір з управління будинком, спорудою або групою будинків та споруд.

Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення погреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством ( стаття 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Розділом 2 договору від 26.01.2010р. на КП ЖЕО №20 покладається обов'язок по виконанню послуг з утримання будинків, спору, прибудинкових територій та забезпеченню експлуатації будинку, споруди житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинковій території, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормами та правилами, а також обов'язок по укладанню зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг.

КП ЖЕО №20 направило КЖП №1 листи від 01.03.2010р., від 18.05.2010р. з пропозицією укласти договір на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території №1/447 від 01.01.2010р.

Відповідач відмовився укладати договір, зазначивши в листі №50 від 05.05.2010р. що не має потреби та необхідності в укладенні запропонованого договору.

Відповідно до ч. 3. ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Статтею 1 Закону України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території. Обов'язковою умовою договорів про надання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій є забезпечення виконання зобов'язань відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону, і в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду, якщо це передбачене угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Враховуючи вищевикладене, відповідач зобов'язаний був укласти договір на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території.

Стосовно доводів скаржника слід зазначити, що виходячи з аналізу положень ст. 23, 25, 30, 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених цим Законом. Такими випадками є зобов'язання з оплати комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ст. 30 Закону).

Щодо зауважень скаржника про відсутність та неповне визначення в запропонованому КП ЖЕО №20 договорі істотних умов (ціна, перелік послуг, права і обовязки сторін, відповідальність постачальника), то ціна та перелік послуг зазначені в калькуляції до договору, що направлялася відповідачу разом з договором, умови про права і обовязки сторін, відповідальність постачальника, в випадку, якщо на думку КЖП №1, їх необхідно конкретизувати та доповнити, можуть бути викладені та запропоновані позивачу в додатковій угоді до договору.

Згідно ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Частиною 3 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у спорі про спонукання укласти договір у резолютивній частині рішення зазначаються умови, на яких сторони зобовязані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору, в звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити абзац 2 резолютивної частини рішення та викласти його в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального житлового підприємства №1, м.Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010р. у справі №34/264-10 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення в новій редакції:

Вважати договір на відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку і споруди та прибудинкової території №1/447 від 01.01.2010р. між комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна організація №20, м. Кривий Ріг (постачальник) та комунальним житловим підприємством №1, м. Кривий Ріг (орендар) укладеним на умовах поданого комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна організація №20, м.Кривий Ріг проекту цього договору.

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровській області від 28.09.2010р. у справі №34/264-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя В.В. Прудніков

(Повний текст постанови складено 20.12.2010р.)