ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2010 р. Справа № 50/79-10

вх. № 3778/2-50

Суддя господарського суду Харківської області Усатий В.О.

розглянувши справу за позовом ТОВ "АСС-Харківпласт", м. Харків

до ВАТ КБ "Південкомбанк"

визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 796 від 19.02.2010 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Позивач разом з позовною заявою надав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 796 від 19.02.2010 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до вирішення спору по суті.

В обгрунтування наданої заяви, позивачем зазначено, що предметом позову є визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 796 від 19.02.2010 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 за іпотечним договором № 04-07/1Д від 28.09.2007 р., укладеним між ВАТ КБ "Південкомбанк" та ТОВ "АСС-Харківпласт" таким, що не підлягає виконанню. 09.04.2010р. постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 18584901, в рамках якого предмет іпотеки буде реалізовано на прилюдних торгах. Проте, в разі продажу предмету іпотеки та у випадку задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це рішення втратить будь-який сенс, оскільки його неможливо буде виконати.

Дослідивши подані позивачем разом із позовною заявою та заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобовязує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Приймаючи ухвалу про зупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета спору.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. З цієї точки зору суд враховує, що правовими наслідками рішення по справі, в разі постановлення його на користь позивача, буде визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом, тому, вищеперелічені та зазначені в заяві про забезпечення позову види та способи забезпечення є адекватними до обставин справи, дійсно пов'язані з предметом спору і не виходять за його межі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, в тому числі виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до п.4 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За таких обставин, суд, зважаючи на те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, визнав клопотання позивача обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.65,66, 67,86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ТОВ "АСС-Харківпласт" (код 34014330, 61177, м.Харків, вул.Залютинська, 4, поштова адреса: 61001, АДРЕСА_1) щодо забезпечення позову по справі за позовом ТОВ "АСС-Харківпласт" (код 34014330, 61177, м.Харків, вул.Залютинська, 4, поштова адреса: 61001, АДРЕСА_1) до Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Південкомбанк" (код 19358767, 83015, м.Донецьк, пр.Ватутіна, 33-А).

Вжити заходів до забезпечення позову.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 796 від 19.02.2010 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, до вирішення спору по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання у кредитні установи (судовому виконавцю) з 22.04.2010 р. до 23.04 2013 р.

Суддя Усатий В.О.