ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" жовтня 2010 р.Справа № 15/74-1353
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бучинської Г.Б.

Розглянув матеріали справи

За позовом Спільного медико-технічного підприємства "МТЦ" ЛТД, проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль, 46000

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремвзуття", вул. Медова,10, м. Тернопіль, 46000

про повернення зайво сплачених коштів.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № б/н від 07.07.09р..

Суть справи:

Спільне медико-технічне підприємство "МТЦ ЛТД", проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремвзуття", вул. Медова, 10, м. Тернопіль про повернення 144.994,77 грн. зайво сплачених коштів.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено належні їм права та обовязки передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Представник позивача в судове засідання без поважних причин не з'явився, витребуваних матеріалів не подав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що заборгованість відповідача по орендній платі та комунальних платежах неодноразово ним підтверджена у підписаних ним актах звірки взаємних розрахунків. Просить суд звернути увагу на те, що зазначені акти були підписані представником позивача без будь-яких заперечень. Крім того, у платіжних дорученнях, якими позивач обґрунтовує здійснену переплату, відсутнє посилання на договір оренди № 01/6-ОП, або ж зроблено посилання на неіснуючі рахунки, які відповідачем ніколи не виставлялися і копії яких позивач не надав суду. Також зазначив, що орендні правовідносини існують між сторонами з 1999 року, а не з 2006р., і переплата як вважає позивач ним було здійснено в період 2006р. 2009р., зараховувалась на оплату заборгованості за попередні періоди. Просить суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом свої порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема підприємств і організацій, які звертаються до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

За змістом положень вказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема юридичні особи, фізичні особи підприємці, а суд шляхом вчинення провадження у справі здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Спільне медико-технічне підприємство "МТЦ" ЛТД, проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль, є юридичною особою, а тому наділене правом на звернення до суду за захистом своїх прав.

10.06.1999р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремвзуття", вул. Медова,10, м. Тернопіль (Орендодавець), та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю спільного медико-технічне підприємство "МТЦ" ЛТД, проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль, укладено договір № 01/6-ОП, у відповідності до умов якого Орендодавець здає, а Орендар приймає в орендне користування терміном на 10 (десять) років з дня підписання даного договору нежитлові приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 12, загальною площею 190 м2, для використання під спеціалізований медичний комплекс.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили, що договір укладений на десять років і діє з 10 червня 1999р. до 10 червня 2009р..

Додатком № 1 до договору № 01/6-ОП від 10.06.1999р. сторонами визначено методику розрахунку орендної плати за формулою А=1,02 К х S, де А-розмір орендної плати (грн..); К-курс НБУ долара США (грн..); S площа орендованих приміщень (кв.м.).

Додатком № 2 від 01.09.2000р. до договору № 01/6-ОП від 10.06.1999р. сторони погодили, що з 01.09.2000р. площа орендованих приміщень становить 262,3 кв.м., а орендна плата визначається за методикою А=1,02 х К х S, де А-розмір орендної плати (грн..); К-курс НБУ долара США (грн..); S площа орендованих приміщень (кв.м.).

Додатком № 3 від 01.10.2000р. до договору № 01/6-ОП від 10.06.1999р. сторони погодили, що з 01.10.2000р. площа орендованих приміщень становить 452,3 кв.м., а орендна плата визначається за методикою А=1,02 х К х S, де А-розмір орендної плати (грн..); К-курс НБУ долара США (грн..); S площа орендованих приміщень (кв.м.).

Додатком № 4 і 03.06.2002р. до договору № 01/6-ОП від 10.06.1999р. сторони погодили, що у звязку з розширенням діяльності консультативно-торгового центру за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 12, орендована площа з 03.06.2002 року становить 519,4 кв.м. (рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради додається).

Також, між сторонами 01.08.2008р. укладено договір № 12/8 на приміщення за адресою по вул. Живова, 9, м. Тернопіль, площею 22,1 кв.м.. Орендна плата погоджена сторонами у розмірі 884 грн..

Згідно рішення виконкому Тернопільської міськради № 501 від 28.04.2005р. адреса орендованих приміщень змінена з вул. Медова,12 на вул. Медова,10.

Як стверджує позивач, підставою для звернення з позовом стало, здійснення ним в період з липня 2006р. по 01 січня 2009 року переплати по орендних платежах на загальну суму 144.994,77 грн., в тому числі за 2006 рік 7.806,51 грн., 2007 рік 66.772,57 грн., 2008р. 36.786,95 грн. та 2009р. 33.628,74 грн., у звязку з безпідставним завищенням суми орендної плати в рахунках, що виставлялися орендодавцем на оплату.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прийшов до висновку, що заяву слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України, оскільки:

При цьому суд виходив із наступного.

Приймаючи до уваги, що взаємовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року і продовжували діяти після набрання ним чинності з 01.01.2004р., тому відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК до даних правовідносин застосовуються норми даного кодексу.

У відповідності до п. 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених ГКУ.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається із матеріалів справи 17.10.2008р. сторонами укладено договори оренди на приміщення по вул. Живова, 9, розміром 22,1 кв.м строком з 01.11.2008р. по 31.01.2009р. та по вул. Медова, 10 розміром 519,4 кв.м строком з 01.11.2008р. по 31.01.2009р. тобто вказані договори укладаються при діючих договорах № 01/6-ОП від 10.06.1999р. та № 12/8 від 01.08.2008р..

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.07.2009р. договори оренди нежитлових приміщень від 17.10.2008р. на приміщення площею 519,4 кв.м., що розташоване за адресою вул. Медова, 10, м. Тернопіль та на приміщення площею 22,1 кв.м., що розташоване за адресою вул. Живова, 9, м. Тернопіль, визнано недійсними.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2009р. у справі № 13/40-799 рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2009р. у справі № 13/40-799 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2010р. у справі № 13/40-799 касаційну скаргу ТзОВ "Ремвзуття" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 14.07.2009р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2009р. у справі № 13/40-799 залишено без змін.

У відповідності до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

30.01.2009р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремвзуття", вул. Медова,10, м. Тернопіль (Орендодавець), та Спільним медико-технічним підприємством "МТЦ" ЛТД, проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль,(Орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень, у відповідності до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення площею 22,1 м2, (разом з наявними комунікаціями та обладнанням), що розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9.

Також, 30.01.2009р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремвзуття", вул. Медова,10, м. Тернопіль (Орендодавець), та Спільним медико-технічним підприємством "МТЦ" ЛТД, проспект С. Бандери, 2, м. Тернопіль,(Орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень, у відповідності до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення площею 519,4 м2, (разом з наявними комунікаціями та обладнанням), що розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 10.

Пунктом 5.1., спільним для обох договорів, сторони погодили, що договір набирає чинності з 01.02.2009р. та діє до 28.02.2009р..

Також, пунктом 7.3., спільним для обох договорів, сторони визначили, що після підписання договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

Актом повернення обєкта оренди (нежитлових приміщень по вул. Медова, 10, у м. Тернополі) від 22.02.2010р., Орендар повернув, а Орендодавець прийняв із строкового платного користування обєкт оренди, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 519,4 м2, які розташовані на першому та другому поверхах будівлі, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 10.

Актом повернення обєкта оренди (нежитлових приміщень по вул. Живова, 9, у м. Тернополі) від 22.02.2010р., Орендар повернув, а Орендодавець прийняв із строкового платного користування обєкт оренди, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 22,1 м2, які розташовані в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9.

Таким чином, договори від 30.01.2009р. припинили свою дію .

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом;

У відповідності до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 36 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Як стверджує відповідач, ним щомісячно на підставі існуючих договорів оренди та додаткових угод до них виставлялися рахунки на оплату орендної плати, а також витрат на утримання орендованих приміщень.

Крім того, сторонами неодноразово проводилася звірка взаєморозрахунків за весь період орендних правовідносин та складено відповідні акти, які зафіксували заборгованість позивача перед TзOB "Ремвзуття" по сплаті орендних платежів та комунальних послуг за використання орендованих приміщень, які підписані представниками сторін без заперечень. Водночас, акти звірки розрахунків не є належними доказами для підтвердження заборгованості чи переплати по зобовязаннях. Такими доказами можуть бути первинні бухгалтерські документи, які на вимогу суду надані не були.

Враховуючи, що всупереч вищезазначених приписів згаданих статей, позивачем на вимогу суду, викладену в ухвалах від 07.07.2010р., 21.07.2010р., 28.07.2010р., 12.08.2010р. та 24.09.2010р., без зазначення причин, не було подано матеріалів, необхідних для вирішення спору, а саме: довідки про стан розрахунків по орендній платі за весь період оренди (станом до передання приміщення орендодавцю) та докази здійснення таких розрахунків, та беручи до уваги, що повне і всебічне дослідження обставин справи з вини позивача є неможливим через ненадання ним витребуваних судом доказів, а також враховуючи незявлення представника позивача на виклик у засідання господарського суду, у звязку з чим суд не має можливості дослідити всі обставини справи та розглянути спір по суті, а тому позов залишається без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 69, 81 п. 5, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов залишити без розгляду.

2.Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися до господарського суду в загальному порядку.

3 Копії ухвали суду направити сторонам.

Суддя Г.Б. Бучинська