ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про заходи до забезпечення позову

27.09.10 Справа № 4/31/10

Суддя Зінченко Н.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Гранд-Інвест (04136 м. Київ, вул. Стеценка, 6)

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (69000 м. Запоріжжя, Нижньодніпровська, б. 4 кв. 18)

про стягнення 18 467,13 грн. основного боргу та 244,64 грн. пені

Суддя Зінченко Н.Г.

Без виклику представників сторін

27.09.2010 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Гранд-Інвест до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 18 467,13 грн. основного боргу та 244,64 грн. пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору.

Ухвалою від 27.09.2010 позовна заява прийнята розгляду, порушено провадження у справі.

В позовній заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, визначене договором застави товарів в обороті №29-04/10-ЗП від 29.04.2010 та грошові кошти, що належать відповідачу.

Розглянувши заяву, судом не вбачається підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Зі змісту статті 66 ГПК України випливає, що заходи до забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову, а суд, забезпечуючи позов, повинен відобразити в судовому документі вищевказані обставини.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. До предмета доказування в такому випадку входять факти що стосуються саме предмета спору.

Проте, всупереч положенням ст.ст. 33.34, 66 Господарського процесуального кодексу України заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту ґрунтується лише на власних міркуваннях та припущеннях і до розгляду справи по суті суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 66,67,86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Гранд-Інвест про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, визначене договором застави товарів в обороті №29-04/10-ЗП від 29.04.2010 та грошові кошти, що належать відповідачу залишити без задоволення.

Суддя Н.Г. Зінченко