ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" квітня 2010 р. Справа № 02/35-77

Господарський суд Волинської області під головуванням судді Костюк С.В., розглянувши справу

за позовом Підприємця ОСОБА_1

до Підприємця ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 дов. № 1040 від 13.05.2009 р.,

від відповідача: не прибув.

Представнику позивача роз'яснено права та обовязки відповідно до ст.20,22 ГПК України.

Відводу судді не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

За згодою представника позивача в судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору:

Позивач, звертаючись до господарського суду з позовом просить прийняти рішення про виселення СПД-ФО ОСОБА_2 із займаного нею приміщення в цілісному майновому комплексі, що знаходиться в м. Камені-Каширському по вул. Шевченка, 22 і передати дане приміщення позивачу, як законному власнику.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на те, що на підставі мирової угоди від 15.01.2007 р., затвердженої ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 15.01.2007 р. їй належить на праві власності цілісний майновий комплекс по вул. Шевченка, 22 в м.Камені-Каширському Волинської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14736644 від 31.05.2007 р.

Водночас, відповідач, порушуючи законні права власника на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, безпідставно займає і експлуатує в якості магазину частину приміщення зазначеного цілісного майнового комплексу, площею 85 кв.м., посилаючись на договір оренди приміщення від 22.11.2005 року, заключений з попереднім його власником ПП Західволиньторг.

Між тим, термін дії даного договору, згідно п. 4.2, закінчився 20.11.2006 року. Однак СПД-ФО ОСОБА_2 і на день подання позовної заяви не звільнила вищевказаний обєкт оренди.

Ухвалою суду від 15.03.2010 р. розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача для надання можливості узгодження умов мирової угоди.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що між сторонами не досягнуто згоди про врегулювання спору, а тому просить спір розглядати по суті.

Оскільки ухвалою суду від 15.03.2010 р. явка сторін не визнавалась обовязковою та не вимагалось представлення додаткових доказів, судом здійснюється розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України

З поданих позивачем матеріалів, пояснень його представника вбачається наступне.

22.11.2005 р. між ПП «Західволиньторг»та приватним підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди приміщення (а.с. 8-9).

Згідно п.1.1 договору обєктом оренди була частина приміщення цілісного майнового комплексу, площею 85 кв.м. за адресою: м.Камінь-Каширський, вул. Шевченка, 22.

Орендоване приміщення передано підприємцю ОСОБА_2 по акту передачі-приймання від 22.11.2005 р. (а.с.10).

Згідно п.5.1 договору розмір орендної плати складає 250 грн. за місяць і може змінюватись у звязку з інфляцією, орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на рахунок орендодавця не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно мирової угоди від 15.01.2007 р., затвердженої Камінь-Каширським районним судом (а.с.7) власником цілісного майнового комплексу А-1 за адресою: м.Камінь-Каширський, вул..Шевченка, 22 стала ОСОБА_1, як фізична особа.

31.05.2007 р. Волинським ОБТІ за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на приміщення цілісного майнового комплексу А-1, площею 255,9 кв.м. в м.Камінь-Каширський, вул..Шевченка, 22 (бувша Леніна) (а.с.5).

Як зазначив представник позивача договір оренди з новим власником ОСОБА_1 не переукладався з моменту набуття права власності на приміщення цілісного майнового комплексу А-1, площею 255,9 кв.м. в м.Камінь-Каширський, вул..Шевченка, 22.

Згідно п.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Згідно ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 24.11.2008 р. направила СПД-фізичній особі ОСОБА_2 лист, в якому категорично заперечила проти продовження строку оренди приміщення та вимагала звільнити та передати орендоване приміщення до 01.12.2008 р. (а.с.11), даний лист отримано ОСОБА_2 24.11.2008 р. (а.с.12-14).

27.11.2009 р. направлено повторне повідомлення, в якому заперечується подальша оренда приміщення та ставиться вимога про його звільнення (а.с.14), яке отримано СПД ОСОБА_2 01.12.2009 р. (а.с.16-18).

В повідомленні від 14.03.2008 р., надісланому ПП ОСОБА_2 вказано, що орендна плата з 20.11.2006 р. орендарем не сплачується, а тому ОСОБА_1 відмовляється від договору оренди приміщення і просить його негайно звільнити (а.с.19-20).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 02.07.2008 р. задоволено позов ОСОБА_1, визнано недійсним договір оренди приміщення від 22.11.2005 р., укладений між ПП «Західволиньторг» та ОСОБА_2 на оренду приміщення, площею 85 кв.м. в цілісному майновому комплексі за адресою: м.Камінь-Каширський, вул.Шевченка, 22 та зобовязано СПД фізичну особу ОСОБА_2 звільнити займаний нею обєкт оренди від майна, яке знаходиться в орендованому приміщенні (а.с.21-22).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01.10.2009 р. рішення Камінь-Каширського районного суду скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.02.2009 р. ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01.10.2008 р. залишено без змін (а.с.23-24). Як слідує з зазначеної ухвали підставою для скасування рішення Камінь-Каширського районного суду стало те, що сторони спору, у тому числі позивачка є субєктами підприємницької діяльності, у звязку з чим спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як слідує з матеріалів справи, договір оренди приміщення від 22.11.2005 р., укладений між ПП «Західволиньторг»та ПП ОСОБА_2 припинив свою дію, а тому у відповідача наступило зобовязання щодо повернення орендованого майна.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як зясовано в судовому засіданні орендоване приміщення на момент розгляду справи його власнику підприємцю ОСОБА_1 не повернуто, а підприємець ОСОБА_2 незаконно ним користується.

Згідно ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З врахуванням зазначеного, вимога позивача про виселення СПД ОСОБА_2 з приміщення в цілісному майновому комплексі за адресою м. Камінь-Каширський, вул.Шевченка, 22 та передачу його підприємцю ОСОБА_1 підставна і підлягає задоволенню.

Згідно ст.49 ГПК України понесені позивачем витрати по оплаті держмита та ІТЗ підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст.16, 317, 319, 763, 764, 770, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Виселити субєкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_2 з приміщення, площею 85 кв.м. за адресою: м. Камінь-Каширський, вул..Шевченка, 22 та зобовязати передати зазначене приміщення підприємцю ОСОБА_1.

3. Стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (44500, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 17 «а») на користь підприємця ОСОБА_1 (44500, Волинська обл., м.Камінь-Каширський, вул.Олексіївка, 71) 85 грн. витрат по оплаті державного мита та 236 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя С.В. Костюк

Дата підписання повного тексту рішення 05.05.2010 р.