ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" жовтня 2010 р.Справа № 02-2/18-359 УХВАЛА
Суддя Охотницька Н.В., розглянувши позовну заяву б/н від 20.10.2010р. (вх. № 1870 від 20.10.2010 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс", вул. Степана Будного,3а, м. Тернопіль до комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго", вул.І.Франка,16 , м. Тернопіль про визнання правочину недійсним, повертає її і додані до неї матеріали без розгляду, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України у позовній заяві повинні бути вказані вимоги позивача до відповідача із посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначені докази, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Так, у позовній заяві позивач зазначає, що договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №762 від 01.06.2002р. укладений між ТОВ "Орвіс" та КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" з грубим порушенням норм діючого законодавства, а тому має бути визнаний недійсним, при цьому зазначає, що 04.05.2001р. загальними зборами учасників Товариства керівником (директором) ТОВ "Орвіс" призначено ОСОБА_1, тобто всі дії, які учиняються від імені позивача в т.ч. підписання від імені товариства правочинів, мають вчинятися виключно особою, уповноваженою на те установчими документами позивача.
У відповідності до п.п. 3,4 п.10.23 розділу 10 статуту товариства, директор товариства без доручення діє від імені товариства, представляє його в усіх установах, підприємствах та організаціях як на території України так і за її межами, а також директор товариства укладає всякого роду угоди та інші юридичні акти, видає доручення, відкриває в банках поточні рахунки та інші рахунки товариства.
Тобто, згідно статуту Позивача єдиною особою, яка має право представляти інтереси позивача є директор, яким є ОСОБА_1, яка має право без довіреності представляти інтереси позивача, в т.ч. підписувати від імені позивача правочини.
Втім, як зазначає позивач договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №762 від 01.06.2002р. керівником ТОВ "Орвіс" не підписувався.
Долучена до позовної заяви копія договору №762 від 01.06.2002р. свідчить про те, що даний договір укладений ТОВ "Орвіс" в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі статуту, тобто з преамбули даного договору вбачається, що саме уповноважена особа укладала даний договір та від його імені підписала даний договір.
Доказів про те, що на даному правочині підпис не встановленої особи, як зазначає позивач, а саме, того, що підпис належить не ОСОБА_1 позивачем до позовної заяви не додано.
Крім того, відповідно до частини другої статті 36 ГПК письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. (п. 5.27. Наказ|Державний стандарт, Державний комітет з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 07.04.2003, № 55 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003"). З огляду на подані документи (копії) в якості додатків до позовної заяви, суд зазначає про те, що останні не є поданими в належним чином засвідчених копіях.
Крім того, суд звертає увагу позивача на наступне. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету міністрів України "Про державне мито" № 7/93 від 21.01.1993 р. сплачене державне мито підлягає поверненню у випадку повернення заяви (скарги) або відмови в її прийнятті, а також відмови державних нотаріальних контор або виконавчих комітетів міських, селищних і сільських Рад народних депутатів у вчиненні нотаріальних дій. Пунктом 13 Порядку оплати витрат з інформаційно технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258) встановлено, що повернення коштів внесених для оплати витрат з інформаційно технічного забезпечення судових процесів здійснюється у порядку, передбаченому для повернення державного мита (судового збору).
Враховуючи викладене, керуючись п. 3, ч. 1. ст. 63, ст. 86 ГПК України, суддя
1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Орвіс", вул. Степана Будного,3а, м. Тернопіль позовну заяву б/н від 20.10.2010р. (вх. № 1870 від 20.10.2010 р.) та додані до неї матеріали, всього на 27 (двадцяти семи) арк. без розгляду.
2. Сплачене згідно квитанції від 20.10.2010 р. № 73 державне мито в розмірі 85 (вісімдесят п'ять) грн. та сплачені згідно квитанції від 20.10.2010 р. № 75 витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. підлягають поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Орвіс", вул. Степана Будного,3а, м. Тернопіль.
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.
Суддя Н.В. Охотницька