ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
УХВАЛА

від "01" березня 2010 р. по справі № 01-15/57

Господарський суд Волинської області, розглянувши позовну заяву

за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми "Алькор"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аветра"

відповідача 2: Управління земельних ресурсів Луцького району

відповідача 3: Громадянки ОСОБА_1

відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Себек"

відповідача 5: Боратинської сільської ради

відповідача 6: Управління Державного земельного кадастру

про визнання незаконними державних актів на право власності на земельну ділянку та рішення Боратинської сільської ради про дозвіл на зміну цільового призначення від 21.05.2009р.

Суддя: Філатова С.Т.

Встановив:

Відповідно до ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

В порушення вимог статті 58 Господарського процесуального кодексу України позивач в одній позовній заяві обєднав вимоги щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку від 09.07.2008р., 18.09.2008р., 23.09.2008р., в т.ч. належному громадянці ОСОБА_1, що виходить за межі субєктного складу учасників процесу, підвідомчому господарському суду згідно зі ст.ст. 1, 21 ГПК України та визнання недійсним рішення Боратинської сільської ради про дозвіл на зміну цільового призначення від 21.05.2009р.

Позивач обєднав вимоги по 6 відповідачам, не повязаних між собою поданими доказами, що перешкоджатиме зясуванню прав та взаємовідносин та суттєво утруднить вирішення спору.

Крім того, згідно зі ст.57 ГПК України до заяви про визнання акта недійсним додається копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього.

Всупереч вказаним вимогам позивачем до позовної заяви не долучено копію оспорюваного рішення Боратинської сільської ради про дозвіл на зміну цільового призначення від 21.05.2009р.

Водночас суд зауважує, що згідно Рекомендацій Вищого господарського суду України "Про практику застосування господарськими судами земельного законодавства" №04-06/15 від 02.02.2010р. щодо позовних вимог про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, то така вимога, як правило, заявляється як відновлення права з наслідками, передбаченими законодавством, а тому вирішення такого питання є похідним від встановлення права власності (права користування) спірною земельною ділянкою. Отже, при визнанні недійсним рішення, розпорядження, угоди, тощо, на підставі якої виданий акт, останній підлягає поверненню органу, що його видав (пункт 3.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 року N 43). З урахуванням цього визнання акта незаконним у судовому порядку не вимагається.

У листі Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" №01-8/164 від 18.03.2008р. зауважено, що державні акти, що посвідчують право на земельну ділянку не можуть виступати предметом спору, оскільки не мають статусу актів державного чи іншого органу, а видаються на підставі та на виконання рішень уповноважених на це органів про надання земельних ділянок відповідно у власність або у постійне користування.

Крім того, відповідно до ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються господарському суду в оригіналі або в належним чином посвідченій копії. Юридичні особи різних форм власності мають право видавати копії лише тих документів, які виходять від них.

Відповідно до п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

В даному випадку до позовної заяви додані неналежним чином завірені ксерокопії документів.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; порушено правила поєднання вимог або об'єднано кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Допущені порушення є підставою для повернення даної позовної заяви без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 3, 5 ст.63 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Позовну заяву від 23.02.2010р. (вх. №01-32/329 від 23.02.2010р.) з матеріалами на 27 аркушах, в т.ч. оригінали квитанцій від 22.02.2010р. про сплату державного мита та послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу повернути позивачу без розгляду.

Суддя Філатова С. Т.