ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" січня 2010 р.Справа № 16/634

За позовом ОСОБА_1, м. Деражня

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Коричинецьке", с. Коричинці Деражнянського району

про стягнення 135 190,74 грн.

Суддя В.В. Магера

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2 директор СТОВ „Коричинецьке,

ОСОБА_3 за дорученням від 29.01.2010р.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 135 190,74 грн., з яких, 100 973,00грн - частина вартості майна товариства, яка належить позивачу; 3 925,24 грн. 3% річних від простроченої суми, за період прострочення з 30.11.2007р; 30 292,5 грн. - збитки внаслідок інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Позивач та повноважний представник позивача у засіданнях суду пояснювали наступне: під час реорганізації колективно-дольового товариства ім. Лесі Українки далі (КДТ) с.Коричинці Деражнянського району, позивач виступив співзасновником та учасником його правонаступника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Коричинецьке (далі СТОВ).

Для забезпечення діяльності СТОВ „Коричинецьке за рахунок вкладів його учасників було сформовано статутний фонд товариства у розмірі 43 000 грн.

Частка позивача у статутному фонді товариства була визначена в розмірі 3 000 грн, що становило на той час 6,98 %. В якості вкладу до статутного фонду товариства позивачем була внесена частина належного мені майнового паю у майні КДТ ім. Лесі Українки, право на який посвідчене майновим сертифікатом. Внесок до статутного фонду товариства було оформлено протоколом внеску до статутного фонду.

В зв'язку з виходом окремих учасників із СТОВ „Коричинецьке та перерозподілу незмінного загального розміру статутного фонду товариства між учасниками, що залишились у Товаристві, частка позивача у статутному фонді була збільшена до 11,63 % і склала 5 000 грн. В якості додаткового вкладу мною також було внесено частину належного мені майнового паю у майні КДТ, про що було зроблено відповідну відмітку у Свідоцтві про право власності на майновий пай.

З дня створення СТОВ „Коричинецьке позивач працював головним бухгалтером Товариства і цю посаду залишив лише в квітні 2006 р., у зв'язку з виходом на пенсію в віці 66 років.

У зв'язку з припиненням роботи в Товаристві 31.08.2006 р. позивач подав до зборів учасників Товариства нотаріально посвідчену заяву про вихід із складу учасників Товариства та про виплату вартості належної частки у майні товариства. Вказану заяву 31.08.2006 р. позивач вручив особисто в руки директору Товариства ОСОБА_2

Участі у роботі зборів учасників Товариства, які розглядали заяву про вихід з складу учасників позивач не приймав, оскільки не був повідомленим про час та місце розгляду моєї заяви Зборами. При цьому, копію рішення зборів Учасників товариства позивачу також не вручено.

10.11.2007 р. позивачу вручено розрахунок розміру частки у майні товариства. На думку позивача даний розрахунок було складено з грубим порушенням п.8.6 Статуту СТОВ „Коричинецьке та ст.54 Закону України „Про господарські товариства і він не був затверджений зборами учасників Товариства. Згідно цього розрахунку позивачу належить частка в майні товариства вартістю 39 480,00 грн.

Проте, ч.2 ст.148 ЦК України зазначено, що механізм визначення вартості частки учасника товариства встановлюють Статут і закон.

Пунктом 8.6 Статуту СТОВ „Коричинецьке та ст.54 закону України „Про господарські товариства, передбачено, що в разі виходу учасника із товариства йому виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці у статутному фонді.

Вартість майна Товариства - це вартість його активів, тобто власного капіталу, що дорівнює різниці між вартістю активів і сумою зобов'язань. Такий підхід наведено в п.11 Методики оцінки державних корпоративних прав, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1999 р. №1406 „Про затвердження методики оцінки державних корпоративних прав (із змінами внесеними з Постановою КМ №1510 від 11.10.2002 р.).

Згідно розрахунку, складеного відповідно до Статуту Товариства та Закону України „Про господарські товариства, пропорційно частці в Статутному фонді -11,63% мені належить до виплати вартість майна товариства в сумі - 115973 гривень. (Розрахунок додається).

Відповідно до п.8.6 Статуту Товариства та ст.54 Закону України „Про господарські товариства - виплата Учасникові його частки, видача майна проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов і в строк до 12 місяців з дня виходу.

З заявою про вихід із складу учасників Товариства позивач звернувся до відповідача 31.08.2006 р. Дана заява повинна бути розглянута на протязі трьох місяців, тобто до 30.11.2007 р., а тому повний розрахунок мав бути здійснений до 30.11.2007 р.

До цього часу позивачу виплачено лише 15 000 грн. Залишок заборгованості відповідача станом на теперішній час складає 100 973 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач та його представник просять суд стягнути з відповідача 135 190,74 грн., з яких, 100 973,00грн - частина вартості майна товариства, яка належить позивачу; 3 925,24 грн. 3% річних від простроченої суми, за період прострочення з 30.11.2007 р.; 30 292,5 грн. - збитки внаслідок інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Відповідач та його представник у судових засіданнях позовні вимоги не визнають та вважають їх безпідставними з наступних підстав: СТОВ „Коричинецьке створене шляхом реорганізації колективно-дольового товариства „ОСОБА_4 Українки с.Коричинці за рішенням від 27.10.1999 р. з передачею на баланс новоствореному товариству майнових паїв на умовах товарного кредиту в сумі 651 903 грн.

В СТОВ „Коричинецьке створений статутний капітал (фонд) в розмірі 43 000,00 грн. Статутний капітал новоствореного товариства формувався не за рахунок вкладів учасників, а за рахунок частини майнових паїв переданих КДТ „ОСОБА_4 Українки на баланс СТОВ „Коричинецьке на умовах товарного кредиту, тобто оплатно.

Розмір частки ОСОБА_1 був визначений установчим договором шляхом пропорційного поділу майнових паїв отриманих СТОВ „Коричинецьке від КДТ „ім.Лесі Українки серед учасників. В результаті розмір вкладу позивача склав 3 000 грн., що дорівнювало на той час 6,98% статутного капіталу новоствореного товариства, при цьому реально ОСОБА_1 грошового внеску до статутного капіталу СТОВ „Коричинецьке не вносив.

За рішенням загальних зборів учасників СТОВ „Коричинецьке від 30.06.2004 р., протокол №4, структура учасників та їх вкладів у статутному капіталі товариства змінилася в зв'язку з виходом деяких учасників із складу товариства. При цьому учасники, що вийшли з складу товариства не вимагали виплати їм вартості частини майна товариства, пропорційна їх частці у статутному фонді, оскільки не вносили реально коштів до статутного капіталу СТОВ „Коричинецьке. В результаті частка гр.ОСОБА_1 автоматично збільшилася до 5 000, 00 грн. і знов без внесення ним коштів до статутного капіталу.

Згідно з ч.2 ст.148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ст.54 Закону „Про господарські товариства при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Положенням ст.54 Закону „Про господарські товариства застосовуються при умові виконання учасниками умов положень ст.52 Закону „Про господарські товариства, згідно яких до моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного (складеного) капіталу не менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення до статутного (складеного) капіталу грошей підтверджується документами, виданими банківською установою. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

Позивач до державної реєстрації СТОВ „Коричинецьке кошти на сплату свого вкладу не вносив і не вніс їх після державної реєстрації товариства, що підтверджується відсутністю в нього банківського документа про сплату вкладу, що відповідно до ст.52 Закону „Про господарські товариства є належним доказом сплати вкладу.

Крім того, ще одним належним доказом сплати вкладу учасника за ст.52 Закону „Про господарські товариства є наявність в учасника свідоцтва, яке видається товариством учаснику після внесення останнім вкладу. СТОВ „Коричинецьке свідоцтва про розмір внесеного вкладу позивачу не видавало.

Отже, у позивача відсутні правові підстави для отримання вартості частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі СТОВ „Коричинецьке та частки прибутку, одержаного СТОВ „Коричинецьке в 2006 р. до моменту його виходу.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити позивачу в позові.

Оскільки між сторонами існували розбіжності щодо суми виплати частки майна позивачу, і вирішення питання стосовно визнання частки майна учасника товариства необхідні були спеціальні знання, суд в порядку ст. ст. 41 ГПК України призначив по справі судово-економічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, м. Київ.

У звязку із цим, ухвалою від 26.05.2009р. провадження у даній справі було зупинено згідно ст. 79 ГПК України із направленням справи до експертної установи для проведення експертизи.

13.01.2010 р. на адресу суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за вх.№01-24/253 направлено висновок судово-економічної експертизи за №5064/11058 від 16.12.2009р. (складено судовим експертом ОСОБА_5), ухвалою від 13.01.2010р. провадження у справі було поновлено, призначено засідання на 29.01.2010р. із викликом представників сторін та судового експерта в засідання суду.

Позивач в засідання суду 29.01.2010р. прибув та подав суду письмове клопотання від 29.01.2010р., згідно якого із висновком судової експертизи погодився повністю, просить збільшити позовні вимоги та стягнути з відповідача 229 219,88 грн., з яких 152 588,00 грн. належна позивачу частка в майні СТОВ „Коричиненцьке, 9 155,00 грн. - 3% річних, 61 187,00 грн. збитки внаслідок інфляції, 1 352,00 грн. судовий збір, послуги банку 13,52 грн., 4875,60 грн. вартість проведеної експертизи, 48,76 грн. послуги банку.

На підтвердження збільшення позовних вимог позивачем подано квитанцію про сплату вартості експертизи, квитанція про сплату послуг банку, розрахунок індексації.

При розгляді даної заяви позивача судом враховується що:

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Враховуючи вимоги ч.2 ст. 46 ГПК України, до заяви про збільшення розміру позовних вимог додається документ, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі, за винятком випадків звільнення від сплати цього мита, відстрочки або розстрочки його сплати.

Враховуючи те, що збільшення суми позовних вимог позивачем проведено за відсутності доказів про доплату суми мита, подане позивачем клопотання про збільшення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Представники відповідача в засідання суду прибули, проти позову заперечили, проте письмових пояснень щодо висновку судової експертизи не подали.

Викликаний в засідання суду в порядку ст. 31 ГПК України судовий експерт ОСОБА_5 в засідання суду не прибула.

Враховуючи фактичні обставини справи, а також необхідність подання сторонами витребуваних доказів, суд вважає за доцільне в порядку ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи на іншу дату, в порядку ст. 31 ГПК України повторно викликати в судове засідання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6) для розяснення складеного експертом висновку.

Керуючись ст. ст. 31, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотанні позивача від 29.01.2010р. про збільшення суми позовних вимог в розмірі 229 219,88 грн. відмовити.

Розгляд справи №16/634 відкласти на 12 год. 00 хв. „09 лютого 2010 року.

Зобов'язати відповідача подати суду свої письмові позиції з проводу висновку судової експертизи.

Відповідно до вимог ст. 31 ГПК України судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6) зявитися в судове засідання для розяснення складеного експертного висновку.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, к. 329.

Явку повноважних представників сторін та судового експерта в судове засідання визнати обовязковою.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 4 прим.

1-до матеріалів справи,2,3-сторонам

4- судовому експерту ОСОБА_5 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6)

Керуючись ст. 41, ст.79, ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, СУД-