ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" грудня 2010 р. Справа № 6/120-38

Господарський суд Волинської області під головуванням судді

ОСОБА_1, розглянувши справу

за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло»

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення 5 326, 86 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - дов.№131/08 від 12.01.2010 р.

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач ОСОБА_4 комунальне підприємство «Луцьктепло»звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача - Приватного підприємця ОСОБА_2 5 326, 86 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію, в т.ч. 2 631, 71 грн. основного боргу, 2 631, 71 грн. пені, 38, 74 грн. інфляційних втрат та 24, 70 грн. 3% річних.

В обгрунтування зазначених вимог посилається на договір № 3-184 на надання послуг по теплопостачанню від 05.11.2009 р. з додатком № 1, рахунки на оплату послуг № 929 від 10.02.2010 р., № 827 від 11.03.2010 р., № 920 від 13.04.2010 р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наявність зазначеного боргу підтвердив.

Відповідач відзиву на адресу суду не направив, в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подані, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали по справі та заслухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

05.11.2009 р. між ОСОБА_4 комунальним підприємством «Луцьктепло» та Приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір на надання послуг по теплопостачанню № 3-184.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст. 11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами цивільні права та обовязки виникли на підставі договору № 3-184 на надання послуг по теплопостачанню від 05.11.2009 р., що за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору ОСОБА_4 комунальне підприємство «Луцьктепло»протягом лютого 2010 р. квітня 2010 р. надало відповідачу послуги по теплопостачанню на суму 2 631, 71 грн., що підтверджується рахунками на оплату № 929 від 10.02.2010 р., № 827 від 11.03.2010 р., № 920 від 13.04.2010 р.

Відповідно до умов договору № 3-184 на надання послуг по теплопостачанню від 05.11.2009 р. та додатку № 1 до нього відповідач зобовязався проводити передоплату за послуги в розмірі 100% їх вартості.

Як встановлено, позивач договірні зобовязання виконав належним чином. Претензій зі сторони відповідача не поступало. Між тим, відповідач оплату наданих послуг за вказаний період не провів.

У звязку з викладеним, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка на момент подання позовної заяви до суду та на час розгляду справи в суді становить 2 631, 71 грн.

Разом з тим, відповідачу на підставі п. 4.4 договору, Закону України "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", ст.ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків по оплаті наданих та спожитих послуг по теплопостачанню нараховано пеню, котра за період прострочки платежів склала 2 631, 71 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачу на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України згідно поданих розрахунків нараховано 38, 74 грн. інфляційних втрат та 24, 70 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 2 631, 71 грн. основного боргу, 2 631, 71 грн. пені, 38, 74 грн. інфляційних втрат та 24, 70 грн. 3% річних.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судові витрати слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 11, 526, 546, 548, 549, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. 144 Господарського кодексу України, Законом України "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", cт. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Потапова, 18/1, ідентифікац. номер НОМЕР_1, банківські реквізити невідомі) на користь

Державного комунального підприємства "Луцьктепло" (43005, м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20, р/р 260081171 в ВФ ВАТ "Кредитпромбанк", МФО 303741, код 30391925) 5 326, 86 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію, в т.ч. 2 631, 71 грн. основного боргу, 2 631,71грн. пені, 38, 74 грн. інфляційних втрат, 24, 70 грн. 3% річних та 102, 00 грн. в повернення витрат по держмиту, 236 грн. витрат на ІТЗ.

Суддя Пахолюк В.А.

Дата складання повного тексту рішення 07.12.2010 р.