ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" березня 2010 р. Справа № 6/142-46.1

Господарський суд Волинської області під головуванням судді Пахолюк В.А., розглянувши справу

за позовом Спільного українсько-словацького підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Хедос Луцьк»

до ОСОБА_1 ОСОБА_2

про стягнення 2 257, 48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - дов. № 104 від 14.12.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємець.

В судовому засіданні з 08.02.2010 р. до 16.02.2010 р. було оголошено перерву для доручення позивачем додаткових доказів у справі.

В звязку з перебуванням судді Пахолюк В.А. у відпустці (підстава наказ № 14/в від 15.02.2010 р.) оголошено перерву до 11.30 год. 09.03.2010 р.

Суть спору:

Позивач - Спільне українсько-словацьке підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Хедос Луцьк»звернувся із позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 та просить стягнути 2 257, 48 грн. заборгованості за надані послуги по перевезенню вантажу, в т.ч. 2 107, 07 грн. основного боргу, 107, 46 грн. інфляційних нарахувань, 42, 95грн. 3% річних.

В обгрунтування позовних вимог посилається на договір-заявку на транспортні послуги № 1752 від 18.06.2008 р., інструкцію для водія по СМR Т-1, подорожній лист № 436493 від 19.06.2008 р., міжнародну товаро-транспортну накладну А № 358826, рахунок № СФ-0000203 від 27.06.2008 р., акт виконаних робіт № РА-0000202 від 27.06.2008 р., претензію № 19 від 30.03.2009 р.

Відповідач у відзиву № 01-29/1708 від 08.02.2010 р. позовні вимоги не визнає та вважає необґрунтованими. При цьому, не заперечує факт надання їй позивачем послуг перевезення. Між тим, неналежне виконання договірних зобовязань по оплаті наданих послуг пояснює тим, що вантаж до пункту призначення доставлено розсипаним та пошкодженим, що підтверджує поданою претензією про пошкодження вантажу. Про даний факт її не було повідомлено перевізником.

Як зазначає відповідач, витрати на перекладання паркетної дошки у штабелі, а саме на суму основного боргу 2 107, 07 грн. було понесено німецькою фірмою LIGO GmbH, якою на підставі направленої претензії (рахунку-фактури) недооплачено відповідачу вартості поставленого товару.

Крім цього, відповідач вважає, що зазначений борг потрібно стягувати з водія, який відповідно до п.2 договору-заявки зобовязаний простежити за завантаженням/розвантаженням,… і несе відповідальність за доставку вантажу.

Представник позивача у додаткових обґрунтуваннях позовних вимог від 16.02.2010 р. посилається на підтвердження відповідачем у відзиві часткової оплати наданих транспортних послуг та наявності заборгованості перед позивачем. При цьому, зазначає, що станом на сьогоднішній день відповідач не зверталася з будь-якого роду претензіями з даного договору перевезення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Спільне українсько-словацьке підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Хедос Луцьк»на підставі договору-заявки на транспортні послуги № 1752 від 18.06.2008 р. надавав відповідачу - ОСОБА_1 ОСОБА_2 транспортні послуги по перевезенню вантажу власним автомобільним транспортом за маршрутом: м. Ківерці (Україна) м. Банска Ставніца (Республіка Словаччина). Вартість послуг по перевезенню становить 4 574, 97 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі договору договору-заявки на транспортні послуги № 1752 від 18.06.2008 р., що за правовою природою є договором перевезення.

Згідно ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Позивачем договірні зобовязання по перевезенню вантажу виконані належним чином, що підтверджується відмітками в міжнародній товаро-транспортній накладній А № 358826 та актом виконаних робіт № РА-0000202 від 27.06.2008 р.

Відповідно до умов договору-заявки відповідач взяв на себе зобовязання оплатити надані послуги на протязі 5-7 днів після отримання оригіналів документів: рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт, примірника СМR-накладної.

Водночас, відповідач ОСОБА_1 ОСОБА_2 зобовязання по оплаті наданих послуг виконав частково. Виставлений позивачем до оплати рахунок № СФ-0000203 від 27.06.2008 р. на суму 4 574, 97 грн. оплатив в сумі 2 467, 90 грн.

Між тим, часткова оплата наданих послуг згідно договору-заявки на транспортні послуги № 1752 від 18.06.2008 р. свідчить про схвалення відповідачем його умов.

Претензія № 19 від 30.03.2009 р., направлена на адресу відповідача з вимогою сплатити борг протягом 7 днів з моменту її отримання, залишена останнім без реагування.

В результаті, станом на 11.12.2009 р. у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 2 107, 07 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Враховуючи викладене, сума основного боргу підлягає до стягнення в повному обємі.

Разом з тим, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 107, 46 грн. інфляційних нарахувань, 42, 95грн. 3% річних за порушення термінів оплати послуг перевезення підлягає до задоволення.

Водночас, посилання відповідача на пошкодження вантажу та порушення цілісності його упакування, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог не взято судом до уваги, виходячи з того, що між сторонами було підписано акт виконання робіт (надання транспортних послуг) від 27.06.2008 р., про що відповідач в судовому засіданні не заперечувала. Крім того, відповідачем не були заявлені зустрічні вимоги до перевізника про відшкодування фактичної шкоди.

Оскільки спір до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються з державного мита в сумі 102, 00 грн., витрат по оплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236, 00 грн. відповідно до ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст.11, 526, 625, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 (43017, м. Луцьк, б-р Дружби Народів, 9/113, інд. код НОМЕР_1) на користь

Спільного українсько-словацького підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Хедос-Луцьк» (43020, м. Луцьк, вул. Рівненська, 76А, р/р 6080 у ВГРУ КБ «Приватбанк», м. Луцьк, МФО 303440, код 32872348) 2 257, 48 грн. заборгованості, в т.ч. 2 107, 07 грн. основного боргу, 107, 46 грн. інфляційних нарахувань, 42, 95грн. 3% річних та 102, 00 грн. в повернення державного мита, 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя Пахолюк В.А.

Дата підписання повного тексту рішення 12.03.2010 р.