ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" червня 2010 р. Справа № 6/70-38

Господарський суд Волинської області під головуванням судді Пахолюк В.А., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004»

до ОСОБА_1 ОСОБА_2

про стягнення 170 000, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 дов. від 28.05.2010 р.

від відповідача: не прибув.

Права та обовязки учасникам судового процесу розяснені відповідно до ст.20,22 ГПК України.

Відводу судді не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004»звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та просить стягнути 170 000, 00 грн. заборгованості, яка виникла у звязку з неналежним виконанням останнім зобовязань за договором поставки.

В обгрунтування позовних вимог посилається на договір поставки № МР/9-42 від 19.05.2009 р., видаткові накладні № МР/003-000422 від 18.05.2009р., № МР/003-000566 від 07.07.2009 р., видаткову накладну (повернення) № О-00000001 від 01.09.2009 р., виписки з банківського реєстру по рахунках, претензію від 17.03.2010 р.

В судовому засіданні представником позивача подано письмові пояснення № 01-29/9499 від 29.06.2010 р. відповідно до яких зазначає, що станом на 29.06.2010 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 235 901, 84 грн. Однак, через брак коштів у позивача для сплати належної суми державного мита, просить стягнути борг у розмірі 170 000, 00 грн.

Відповідач відзиву на позов не представив, в судове засідання не зявився. Ухвала суду від 21.05.2010 р., направлена за адресою, зазначеною в позовній заяві (м.Луцьк, вул.Конякіна, 21, 31) повернулась без вручення адресату у звязку з закінченням терміну зберігання.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця місце проживання СПД ОСОБА_2: м.Луцьк, вул.Конякіна, 21, 31.

Тому суд вважає, що примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органом звязку з позначкою «за закінченням терміну зберігання»вважається належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З врахуванням зазначеного, спір розглядається за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

19.05.2009 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004»та ОСОБА_1 ОСОБА_2 було укладено договір поставки за № МР/9-42.

Відповідно до умов договору позивач зобовязався поставити товар, а відповідач прийняти та оплатити товар за ціною, зазначеною у видаткових накладних (п.п.1.1.,2.2).

Згідно видаткових накладних № МР/003-000422 від 18.05.2009р. та № МР/003-000566 від 07.07.2009 р. підприємцю було відпущено товару на загальну суму 402 999, 84 грн. (264 000 + 138 999, 84).

Актом розбіжностей до договору поставки № МР/9-42 від 19.05.2009 р. передбачено оплату товару на умовах відстрочки платежу 21 календарний день з моменту поставки товару.

У видаткових накладних наявний підпис та печатка підприємця ОСОБА_2 про отримання товару.

Отриманий товар підприємцем оплачено на суму 136 738, 00 грн. (згідно банківського реєстру по рахунках) та 01.09.2009 р. було повернуто товару на суму 30 360, 00 грн. (видаткова накладна (повернення) № О-00000001), заборгованість по оплаті становить 235 901, 84 грн.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Вимога позивача про оплату заборгованості відповідачем залишена без задоволення.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявними у справі доказами підтверджено суму заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 235 901, 84 грн.

Водночас, враховуючи заяву позивача про стягнення боргу в сумі 170 000 грн., суд приходить до висновку про її задоволення.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються із державного мита в сумі 1 700, 00 грн., послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236, 00 грн. слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст.11, 526, 610, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Конякіна, 21,31, р/р 5082 у Луцькій філії ВАТ «ВТБ Банк», МФО 303473, ідент. номер НОМЕР_1) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004»(49000, м. Дніпропетровськ, проспект Газети «Правда», 76, р/р 2700 у А.-К. ІННОВ.Б. «Укрсиббанк»м. Харків, МФО 351005, ) 170 000, 00 грн. заборгованості, 1700, 00 грн. витрат на оплату державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу.

Суддя В.А.Пахолюк

Дата підписання повного тексту рішення 01.07.2010р.