ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "29" червня 2010 р. по справі № 04/69-38.1

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Володимир-Волинської філії

до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинський

про стягнення 587 347,01 грн.

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №19/23-42 від 11.01.2010р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №548 від 05.05.2010р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Володимир-Волинської філії звернулося з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинський про стягнення 587 347,01 грн., в т.ч. 534 025,18грн. заборгованості за спожиту електроенергію за період з червня 2009р. по березень 2010р. згідно договору про постачання електроенергії №521-0047 від 24.05.2004р., 1 581,13грн. пені за несвоєчасну оплату згідно п.4.2.2 договору, 41 800,64грн. інфляційних втрат та 9 940,06 грн. 3% річних за період з липня 2009р. по березень 2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Позовні вимоги обгрунтовує посилкою на ст.ст. 548, 549, 625, 1166 ЦК України та договір про постачання електроенергії №521-0047 від 24.05.2004р.

Розгляд спору відкладався згідно ст.77 ГПК України у звязку з неявкою повноважного представника відповідача та неподачею відзиву на позов.

Відповідач у запереченні на позовну заяву №757 від 25.06.2010р. вказує, що 24.05.2004року КЕВ м. Володимир-Волинський заключило з Володимир-Волинською філією ВАТ "Волиньобленерго" договір "Про постачання електричної енергії" № 521-0047.

У відповідності з п.2.2.3 Договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електроенергії згідно з умовами додатків №2 та №3. Згідно з Додатком №>2 п. З Договору "ОСОБА_1 про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії" щомісячно надавався Вол.-Волинській філії ВАТ "Волиньобленерго", в свою чергу обсяг електричної енергії населенням з рахунків КЕВ не відмінусовувався. Наявність населення - субспоживача КЕВ м. Вол.-Волинський вказано в додатку №3 до Договору.

Згідно п. 9.1.3. Договору КЕВ м. Вол.-Волинський передає електричну енергію субспоживачам, перелік яких зазначений у Додатку №3 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії", де чітко вказано, що субспоживачами КЕВ м. Вол.-Волинський є населення, що проживає в житловому фонді Будинкоуправління №1 та ЖЕК №1. В результаті взаємних господарських відносин між Вол.-Волинською філією ВАТ «Волиньобленерго» та БУ №1 був укладений "Договір про постачання електричної енергії" №521-594 від 24.05.04 р. для забезпечення електропостачання будинків, що перебувають на балансі БУ №1. Відповідно, для уникнення збитків від продажу електроенергії населенню будинків, що перебувають на балансі ЖЕК №1, Вол.-Волинській філії ВАТ "Волиньобленерго" необхідно було врегулювати свої відносини, аналогічно як з БУ №1, тобто укласти відповідний договір. Таким чином, КЕВ м. Вол.-Волинський не уповноважений проводити оплату спожитої електричної енергії населення м. Вол.-Волинський, що не використана для забезпечення потреб власних електроустановок споживача, тобто для забезпечення потреб військових частин Міністерства оборони. В результаті господарської бездіяльності Вол.-Волинської філії ВАТ "Волиньобленерго" на рахунки КЕВ м. Вол.-Волинський безпідставно нараховано та виставлено до оплати рахунки за електроенергію, спожиту населенням на суму 63184 грн.31 коп.

Крім того, згідно свідоцтва про реєстрацію КЕВ м. Вол.-Волинський, як суб'єкта господарської діяльності у ЗСУ від 15.01.2002 р., КЕВ м. Вол.-Волинський серед дозволених видів господарської діяльності не передбачена діяльність по відпуску електричної енергії в комерційних цілях (енергопостачання), до того між КЕВ м. Вол.-Волинський та вищевказаним цивільним населенням м. Вол.-Волинський не заключено жодного договору на постачання електричної енергії, що в свою чергу унеможливлює законним шляхом стягнути з даного населення вищевказану заборгованість за відпущену Вол.-Волинською філією електроенергію, яка лише пройшла по електромережах КЕВ м. Вол.-Волинський.

Просить у задоволенні позовних вимог ВАТ «Волиньобленерго» про стягнення боргу за використану електроенергію, на суму 63 184,31 грн. відмовити.

В судовому засіданні 29.06.2010р. позивач долучає до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків, підписаний та скріплений печатками сторін, згідно з яким станом на 01.04.2010р. КЕВ м.Володимир-Волинський підтверджує борг в сумі 1 617 389,23грн.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши долучені до справи докази, господарський суд, -

встановив:

24 травня 2004 року між Володимир-Волинською філією від імені ВАТ „Волиньобленерго та Володимир-Волинською квартирно-експлуатаційною частиною району, правонаступником якої виступає Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинського, був укладений договір на користування електричною енергією № 521-0047.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли з договору №521-0047 від 24.05.2004 року.

Згідно п. п. 1, 2.2.3, 4.2.1, 8.1 договору №521-0047 позивач зобовязувався відпускати електричну енергію відповідачу в кількості та на умовах, визначених договором, а відповідач виконувати умови договору і проводити своєчасну оплату використаної електроенергії та інших нарахувань. „Розрахунковий день (останній день розрахункового періоду, в який проводиться запис показників приладів обліку) визначається на 28-29 числа місяця . Оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється відповідачем самостійно шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки позивача в терміни, визначені графіком. У випадку неоплати або неповної оплати платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочки.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк згідно ст. 530 ЦК України.

На виконання умов договору позивач за період з червня 2009р. по березень 2010р. року відпустив відповідачу електроенергію на суму 2 048 551,67грн., що стверджується рахунками (а.с. 30-40).

Відповідач в порушення умов договору, взяті на себе за договорами зобовязання щодо оплати послуг за використану електричну енергію виконав частково на суму 1 514 526,49грн., що стверджується особовим рахунком №0047 (а.с. 28).

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача складає 534 025,18грн.

У відповідності до ст. 509 ЦК України кредитор вправі вимагати виконання обовязку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобовязань. Взяті на себе по договору № 521-0047 від 24.05.2004 року зобовязання відповідач виконував неналежним чином, чим і порушив умови договору та закону.

Заборгованість відповідача в сумі 534 025,18грн. підтверджена матеріалами справи, зокрема, актом звірки взаєморозрахунків, станом на 01.04.2010р., підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Заперечення відповідача про те, що заборгованість - це вартість електричної енергії, спожита населенням м. Володимир-Волинська, житловим фондом, що знаходиться на балансі Будинкоуправління №1 та ЖЕК № 1 м. Володимир-Волинський, тому відповідач не зобовязаний проводити оплату електроенергії, спожитої населенням міста, що не використана для власних потреб, не прийняті судом до уваги, оскільки зобовязання щодо оплати електроенергії випливають з договору, підписаного сторонами, скріпленого печатками, що відповідачем не заперечується. Договір не були предметом судового розгляду, не оспорювався, сторонами не подано доказів про те, що він є недійсним, зміни до договору не вносились. Перелік обєктів і точок обліку та межі балансової належності сторони обумовили в додатку № 3.2, 7 до договору. У відповідності до п. 3.12 „Правил користування електричною енергією організація розрахункового обліку у разі приєднання електроустановок інших субєктів господарювання до технологічних електричних мереж основного споживача покладається на основного споживача. Електричні мережі знаходяться на балансі відповідача. Договір з Будинкоуправлінням №1 та ЖЕК № 1 м. Володимир-Волинський на спільне використання технологічних мереж відповідачем не укладений, що позбавляє позивача можливості укладення договору на постачання електричної енергії з Будинкоуправлінням №1 та ЖЕК №1 як з субспоживачем. Відповідно до п. 2.1 „Правил користування електричною енергією межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.2.1 договору № 521-0047 передбачено, що у випадку неоплати або неповної оплати платежів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу.

Однак, позовна вимога про стягнення пені в сумі 1 581,13грн. не підлягає до задоволення у звязку з відсутністю розрахунку її нарахування та необґрунтованістю позивачем періоду нарахування, суми боргу, з якої проведено нарахування.

Підставні вимоги позивача щодо стягнення 41 800,64грн. інфляційних втрат та 9 940,06 грн. 3% річних за період з липня 2009р. по березень 2010р. згідно ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ці додаткові суми, що сплачуються боржником, є самостійним способом захисту цивільного права кредитора у грошових зобовязаннях і спрямовані на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Оскільки спір в частині задоволених вимог до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 5 857,66грн. та 235,36грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (пропорційно сумі задоволених вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України,

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. 193, 232, 275 ГК України, ст.625 ЦК України, ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинський, вул.Академіка Глушкова,1,

на користь Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Володимир-Волинської філії, м. Володимир-Волинський, вул.Цинкаловського, 26,

534 025,18грн. заборгованості по активній електроенергії, 41 800,64рн. інфляційних втрат, 9 940,06грн. 3% річних, 5 857,66грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 235,36грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. У стягненні 1 581,13грн. пені відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.