ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
"09" листопада 2010 р. Справа № 6/30-40
Суддя господарського суду Волинської області Пахолюк В.А., розглянувши заяву Відкритого акціонерного товариства «Любомльське РТП» про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі
до Відкритого акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство»
про стягнення 177384,0грн.
Представники сторін:
Від заявника ОСОБА_2 пред-к ПРАТ «Любомльське РТП» дов. № 2 від 10.05.2010р.
Від позивача: не прибув.

Заявник ПРАТ «Любомльське РТП» звернувся до господарського суду Волинської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 20.02.2008р. у справі за позовом Підприємця ОСОБА_1 до Відритого акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення 117384,0грн.
Ухвалою суду від 14.04.2010р. призначено заяву до розгляду. Позивача зобовязано: подати суду додаткові письмові пояснення по суті поданої заяви. Витребувано з Луцького міськрайонного суду матеріали цивільної справи № 2-6099/2008 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.
На підставі ухвали суду від 31.05.2010р. провадження у справі було зупинено до вирішення апеляційним судом Волинської області цивільної справи № 2-6099/2008 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
02.07.2010р. заявником на адресу господарського суду Волинської області було подано заяву про поновлення провадження у справі № 6/30-40 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та долучено до матеріалів справи копію ухвали апеляційного суду Волинської області від 30.06.2010р. у справі № 22ц-1589/10, копію постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2010р. у справі № 6/60-38.
27.07.2010р. та 13.10.2010р. господарським судом Волинської області на адресу ПРАТ «Любомльське РТП» було повідомлено про направлення на адресу Львівського апеляційного господарського суду матеріалів справи № 6/30-40, що унеможливлювали розгляд даної заяви по суті.
Матеріали справи № 6/30-40 Львівським апеляційним господарським судом на адресу господарського суду Волинської області були направлені 25.10.2010р. На підставі ухвали суду від 29.10.2010р. господарським судом було поновлено провадження у справі № 6/30-40 по розгляду заяви на 9.11.2010р.
Позивач підприємець ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, представника не направив, письмових пояснень по суті поданої заяви не подав.
Згідно ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши представника заявника, судом встановлено наступне.
20.02.2008р. рішенням господарського суду Волинської області у справі № 6/30-40 позов задоволено. Постановлено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство», м. Любомль, вул. Дружби, 93 на користь підприємця ОСОБА_1, смт. Любомль, вул.. Дружби, 57/4 117384грн. збитків (неотриманого доходу) та 1173грн.84коп. витрат по державному миту, 118грн. витрат на ІТЗ.
Заборонено ВАТ «Любомльське РТП» м. Любомль, вчиняти будь-які дії стосовно відчуження нерухомого майна, яке належить відповідачу на суму 117384грн.
Задовольняючи даний позов суд виходить з того, 01.01.2005р. між ВАТ «Любомльське РТП» та підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу приміщення станції МТФ житловий проект 817-116 площею (56 х 18) 1008 м. кв. залишковою балансовою вартістю 120 тис. грн. на підставі якого ОСОБА_1 було придбано дане приміщення для виробництва та реставрування різноманітного обладнання запасних частин, автомобільної резини та інше.
Зазначена угода була спрямована сторонами на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його у власність (повне господарське відання чи оперативне управління) покупця, виступає підставою виникнення права власності іншої сторони на, придбаний згідно договору обєкт.
За умовами договору продавець зобовязувався надавати безперешкодний проїзд автотранспорту до даного обєкту, надавати можливість користуватися електроенергією та водою, отримувати щомісячну платню згідно договору.
Водночас, в ході розгляду даної справи судом встановлено факт обмеження прав власника майна підприємця ОСОБА_1 на здійснення ним підприємницької діяльності шляхом відключення ВАТ «Любомльське РТП» електроенергії від приміщення станції ЛТФ (а.с. 8-27).
Оскільки підприємець ОСОБА_1 приміщення станції МТФ придбав для виробництва та реставрування різноманітного обладнання, запасних частин, автомобільної резини, тощо, то в результаті припинення виробничої діяльності згідно розрахунку позивача, понесені збитки неотриманий прибуток (упущена вигода) за період з 01.04. по30.11.06р. склали 117384грн.
Неправомірність дій зі сторонами ВАТ «Любомльське РТП» було підтверджено матеріалами справи.
Визнавши розмір збитків в сумі 117 384грн. доведеним та підтвердженим матеріалами справи, судом було задоволено позовні вимоги позивача підприємця ОСОБА_1
16.07.2008р. на підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду у справі № 6/30-40 рішення господарського суду Волинської області від 20.02.2008р. у цій справі було скасовано.
В позові відмовлено.
Згідно постанови Вищого господарського суду України від 23.10.2008р. у справі № 6/30-40 постанову від 16.07.2008р. Львівського апеляційного господарського суду № 6/30-40 скасовано.
Рішення від 20.02.2008р. господарського суду Волинської області залишено без змін.

Заявник ПРАТ «Любомльське РТП» просить переглянути рішення господарського суду від 20.02.2008р. у справі № 6/30-40 за нововиявленими обставинами, скасувати дане рішення, прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що 03.03.2010р. на адресу ВАТ «Любомльське РТП» жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 надійшла:

1) Ухвала про визнання мирової угоди від 11.09.2009р.;

2) Мирова угода від 08.09.2008р.;

3) Договір « 001 «Про спільне використання технологічних мереж».

Крім того зазначає, що після отримання листа від ОСОБА_4 з ухвалою Луцького міськрайонного суду ВАТ «Любомльське РТП» дізналось про нововиявлену обставину з якої вбачається, що на час подання ОСОБА_1 позовної заяви до ВАТ «Любомльське РТП» про стягнення збитків (неотриманого доказу) в сумі 117384грн. майно-станція МТФ згідно договору купівлі-продажу від 28.02.06р. було передано покупцю ОСОБА_4 який вступив у володіння та користування станції передавши підприємцю ОСОБА_1 122000грн., а ОСОБА_1 прийняв кошти, як плату за нерухоме майно станцією МТФ та продавець прийняв виконання зобовязань покупцем.

Кріт того, заявник посилається на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2010р. у справі № 6/60-38 за позовом підприємця ОСОБА_1 до ВАТ «Любомль РТП», третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ «Любомль-Сервіс» про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 123600грн. відповідно до якої судом зазначено, що із наданих суду доказів вбачається, що підприємець ОСОБА_1 підтвердив отримання коштів ОСОБА_4 актом приймання передачі від 29.03.2006р. та розпискою про отримання коштів у сумі 122000грн.

Отже, як встановлено апеляційною інстанцію, «на момент звернення підприємця ОСОБА_1 з позовом до ВАТ «Любомльське РТП» про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 123600грн., виходячи з норм ст.ст. 1, 21 ГПК України, на час подання позову позивач не був стороною спірних матеріальних правовідносин і його право не було порушено».

При цьому, апеляційна інстанція виходила з того, що дана обставина підтверджена ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11.09.2008р. у справі № 6-6099/2008.

Водночас, як встановлено судом, 30.06.2010р. апеляційним судом Волинської області було прийнято ухвалу відповідно до якої ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2008р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду і в іншому складі.

Заявником ПРАТ «Любомльське РТП» у розумінні вимог ст. ст. 34,36 Господарського процесуального кодексу України не було подано суду доказів щодо спростування зазначених обставин.

Згідно вимог ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 5 постанови від 27.02.1984р. № 1 «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовуються вимогами або запереченням сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини.

Аналогічні рекомендації з питань застосування норм процесуального права викладено у п. 1.1 розяснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002р. № 04-5/563 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України.

На підставі зібраних доказів у справі та керуючись правилами ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки згідно вимог ст. 112 ГПК України нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Так, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами може бути скасування рішення чи вироку суду, які у відповідності з ч. 3,4 ст. 35 ГПК України були обовязкові для господарського суду, щодо фактів або певних подій і покладені ним в основу судового рішення.

Враховуючи зазначене заявником не було доведено фактів шахрайських дій зі сторони підприємця ОСОБА_1 які були покладені в основу рішення суду від 20.02.2008р.

Беручи до уваги вищезазначене, та керуючись ст. 112-114 ГПК України,-

УХВАЛИВ :

1. Відмовити ПРАТ «Любомльське РТП» в задоволенні заяви про перегляд судового рішення від 20.02.2008р. у справі № 6/30-40 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 20.02.2008р. у справі № 6/30-40 залишити без змін.

Суддя Пахолюк В. А.