ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "16" лютого 2010 р. по справі № 04/30-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермаркет"

до Приватного підприємства "ФАРТ 2008"

про стягнення 7 235,58 грн.

Суддя:ОСОБА_1Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/в

від відповідача: н/в

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтермаркет" звернулося з позовом до Приватного підприємства "ФАРТ 2008" про стягнення 7 235,58грн., в т.ч. 6 908,06грн. заборгованості за товар, отриманий по видатковій накладній №ИМ-0008352 від 21.07.2009р. згідно договору №51/1 від 13.07.2009р., 241,78грн. інфляційних втрат та 85,74грн. 3% річних за період з 05.08.2009р. по 02.01.2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Позивач у клопотанні №36 від 05.02.2010р. позов підтримує, просить розглянути справу без його участі.

Ухвалою суду від 28.01.2010р. відповідача було зобовязано надати суду довідку про включення до ЄДРПОУ, відзив (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог.

Вимоги суду не виконані, відповідач в судове засідання не зявився, ухвала суду про порушення провадження у справі від 28.01.2010р. разом з судовою повісткою повернулася з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №5082882 від 10.02.2010р. Приватне підприємство "ФАРТ 2008" зареєстровано за юридичною адресою м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, 15/44, куди і надсилалась ухвала.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органами звязку з позначкою "за зазначеною адресою не проживає" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а тому, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

13.07.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтермаркет" (продавець) та Приватним підприємством "ФАРТ 2008" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №51/1.

На виконання умов договору відповідачу було поставлено продукцію по видатковій накладній №ИМ-0008352 від 21.07.2009р. на суму 6 908,06грн.

Отримання продукції відповідачем стверджується відміткою про отримання на вказаній вище накладній, скріпленою печаткою відповідача.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків. Внаслідок дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст. 655 ЦК України, згідно якої одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами договору (п.п. 3.7, 4.1) передбачено, що покупець здійснює розрахунок за продукцію впродовж 14 календарних днів від дати поставки. Датою поставки є дата підпису на накладній.

Згідно накладної №ИМ-0008352 від 21.07.2009р. товар отриманий 23.07.2009р.

Відповідач оплату продукції не здійснив, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Заборгованість за отриману продукцію на день розгляду спору становить 6 908,06грн., стверджується договором №51/1 від 13.07.2009р., видатковою накладною №ИМ-0008352 від 21.07.2009р. з відміткою про отримання, скріпленою печаткою відповідача, відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з Приватного підприємства "ФАРТ 2008" в силу ст. ст. 193, 655 ГК України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Вимоги позивача щодо стягнення 241,78грн. інфляційних втрат та 84,60грн. 3% річних за період з 07.08.2009р. по 02.01.2010р. є підставними в силу ст.625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ці додаткові суми, що сплачуються боржником, є самостійним способом захисту цивільного права кредитора у грошових зобовязаннях і спрямовані на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Ці способи захисту прав застосовують незалежно від укладення письмового договору в силу ст.625 ЦК України.

В частині стягнення 1,14грн. 3% річних у позові слід відмовити у звязку з невірно визначеним періодом нарахування (неврахуванням позивачем того, що накладна №ИМ-0008352 від 21.07.2009р. підписана відповідачем 23.07.2009р. і період 14 календарних днів необхідно було відраховувати з цієї дати згідно п.3.7 договору).

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 101,98грн. та 235,95грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (пропорційно сумі задоволених вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.174, 193 ГК України, ст.ст.625, 655 ЦК України, ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ФАРТ 2008", м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, 15/44,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермаркет", м.Харків, вул.Ясенева, 6,

6 908,06грн. боргу, 241,78грн. інфляційних втрат, 88,60грн. 3% річних, 101,98грн. витрат по сплаті державного мита та 235,95грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У стягненні 1,14грн. річних відмовити.

Суддя Філатова С. Т.