ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" серпня 2010 р.Справа № 6/2/1287

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сімадекс-Термопласт м. Хмельницький

до 1. Дочірнього підприємства Лісоводський консервник с. Лісоводи Городоцького району

2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Україна, с. Лісоводи Городоцького району

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Союз співвласників земельних та майнових паїв „Справедливість с. Лісоводи Городоцького району

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Танасюк О.Є.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 23/11-2 від 23.11.2007 р.

відповідача: ОСОБА_2 арбітражний керуючий-ліквідатор (згідно ухвал господарського суду у

справі № 13/183-Б від 21.12.2009р. та № 13/228-Б від 17.02.2010р.)

третьої особи: ОСОБА_3 по довіреності № Г-001/2010 від 16.02.2010р.

прокуратури: ОСОБА_4 прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

Ухвалою господарського суду від 23.02.2007р. порушено провадження у справі 2/1287 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сімадекс-Термопласт м. Хмельницький до Дочірнього підприємства Лісоводський консервник с. Лісоводи Городоцького району про визнання права власності на нерухоме майно на підставі ст. ст. 328, 392 ЦК України, в звязку з відсутністю у відповідача технічної документації на майновий комплекс.

Рішенням господарського суду від 12.03.2007 р. позов задоволено. Визнано право власності товариства з обмеженою відповідальністю „Сімадекс-Термопласт (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8/8, ідентифікаційний ) на майновий комплекс ДП „Лісоводський консервник, до складу якого входять: обладнання 109 одиниць, приміщення 6 одиниць, споруди та передавальні пристрої 4 одиниці, що знаходиться в с. Лісоводи Городоцького району на підставі ст. 392 ЦК України.

Майновими пайовиками с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області 25.05.2009р. на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.03.2007р. подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду, який ухвалою від 03.07.2009 р. відмовив у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подачі касаційної скарги, касаційну скаргу повернуто скаржнику, а справу господарському суду Хмельницької області.

22.10.2009р. Перший заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Вищого господарського суду України із касаційним поданням, в якому просить відновити строк для оскарження рішення, скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 12.03.2007 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2009 р. касаційне подання Першого заступника прокурора Хмельницької області задоволено. Рішення господарського суду від 12.03.2007 р. у справі № 2/1287 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області та передано судді Танасюк О.Є.

Ухвалою господарського суду від 23.02.2010р. справу прийнято до свого провадження, присвоєно № 6/2/1287 та призначено до розгляду в судовому засіданні за предметом позову : визнання права власності на підставі ст.ст. 328, 392ЦК України.

11.03.2010р. представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності № 23/11-2 від 23.11.2007р. в порядку ст.ст.22, 28 ГПК України до початку розгляду справи № 6/2/1287 подав заяву про зміну підстави позову без зміни предмету позову ( позовної заяви), а саме із ст. 392ЦК України на ч.2 ст. 220 ЦК України „ Якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивач ТОВ Сімадекс-Термопласт просить визнати право власності на нерухоме майно цілісний майновий комплекс дочірнього підприємства „ Лісоводський консервник, яке знаходиться за адресою: Хмельницька область, Городоцький район, с. Лісоводи , на підставі визнання договору купівлі-продажу майна від 27.11.2006р. дійсним із підстав ч.2 ст.220 ЦК України.

Враховуючи, що ст. 22 ГПК України , в редакції, що діяла до внесення змін, згідно Закону України „ Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010р. № 2453-УІ ( 2453-13 )та вступили в дію 30.07.2010р., надавала право позивачу змінювати предмет або підставу позову, при цьому одночасна зміна предмету та підстав позову не допускалась , тому суд ухвалою суду від 17.03.2010р. по справі № 6/2/1287 не змінюючи предмету позову задоволив клопотання представника позивача та прийняв зміну підстав позову, викладену в заяві від 11.03.2010р.

Позивачем в заяві про зміну підстав позову ( вих. № 10/03-1 від 10.03.2010р.) зазначено, що при первинному розгляді справи у зв'язку з відсутністю у відповідача технічної документації на майновий комплекс, правовою підставою позовних вимог було визначено положення ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказує, що під час первинного розгляду справи, сторони не надали належних доказів про належність майна, що підлягало продажу до ліквідаційної маси боржника (продавця), а також доказів звернення позивача до відповідача з вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 27.11.2006р.

Зазначає, що позивач звернувся до відповідача - ліквідатора ДП Лісоводський консервник ОСОБА_2 з листом від 22.06.2007р. за № 38, в якому просив здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу майна від 27.11.2006р. Проте, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення зазначеного договору, що підтверджується листом № 24/183 від 24.06.2007р.

Звертає увагу суду, що в ході біржових торгів, проведених Хмельницькою товарною біржею Подільська 25.11.2006р. позивач став переможцем торгів по лоту № 5 - майновий комплекс ДП Лісоводський консервник, до складу якого входять: обладнання 109 одиниць, приміщення 6 одиниць, споруди та передавальні пристрої 4 одиниці, що знаходиться в с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області за ціною 524 875 грн.

На підставі даного протоколу укладено договір купівлі-продажу від 27.11.2006р. між дочірнім підприємством Лісоводський консервник ТзОВ Агрофірма Українав особі ліквідатора ОСОБА_2 та ТОВ Сімадекс-Термопласт в особі директора ОСОБА_5

Зазначає, що позивач відповідно до умов п. п. 2.1, 2.2 Договору провів оплату за майновий комплекс у сумі 524 875 грн., шляхом перерахування платіжним дорученням № 899 від 23.11.2006р. (гарантійний внесок) через товарну біржу Подільська в сумі 62 985 грн. та платіжним дорученням № 917 від 30.11.2006р. в сумі 461 890 грн. Проведення позивачем оплати також підтверджується виписками Хмельницької філії ВАТ Кредобанк за 23.11.2006р. та за 01.12.2006р.

01.12.2006. продавець передав ТзОВ Сімадекс-Термопласт майновий комплекс ДП Лісоводський консервник, про що складено відповідний акт з додатками до нього.

За таких обставин, представник позивача просить визнати право власності на нерухоме майно на підставі того, що визнати договір купівлі-продажу майна від 27.11.2006р. дійсним з підстав, встановлених ч.2 ст. 220 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.03.2010р. за клопотанням позивача було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Союз співвласників земельних та майнових паїв „Справедливість, оскільки дана громадська організація представляє інтереси власників майнових паїв колишнього СКП „Агрофірма Україна. Також даною ухвалою було зобовязано позивача направити третій особі копію позовних матеріалів разом із додатками та зобовязано Союз співвласників земельних та майнових паїв „Справедливість надати письмові позиції з врахуванням заяви позивача про зміну підстав позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням поданої 10.03.2010р. заяви про зміну підстав позовних вимог, підтримав повністю та наполягав на його задоволені, мотивуючи тим, що позов заявлений обґрунтовано та підтверджений наявними в матеріалах справах доказами.

Представник відповідача-1 (ДП „Лісоводський консервник с. Лісоводи Городоцького району) проти позовних вимог заперечував, а також на виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 17.03.2010р. подав належним чином завірені копії установчих документів, зокрема Статут ДП „Лісоводський консервник, затверджений рішенням зборів засновників ТзОВ „Агрофірма „Україна, згідно протоколу №6 від 26.06.2003р. Відповідно до п.1.2. статуту ДП „Лісоводський консервник, засновником даного підприємства є ТзОВ „Агрофірма Україна с. Лісоводи Городоцького району.

В п.п. 4.1, 4.2. статуту визначено, що для створення підприємства та забезпечення його діяльності власник має право створити за рахунок своїх внесків статутний фонд підприємства. В якості внеску власник має право передати підприємству грошові кошти та/або майно (в тому числі обладнання, устаткування) чи майнові права. Внесок має бути здійснений власником на протязі дванадцяти місяців з дати державної реєстрації змін до цього статуту підприємства, які будуть стосуватись визнання розміру статутного фонду підприємства.

Внесками власника до статутного фонду підприємства можуть бути будівлі, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, право користування ресурсами, будівлями, спорудами та інтелектуальна власність, корпоративні права та грошові кошти в українській та іноземній валюті.

Згідно п.4.3 статуту власник не користується відокремленими правами на окремі обєкти, що входять в склад майна підприємства, якщо тільки про це не буде окремо повідомлено підприємство

Відповідно до п.8.1. майно підприємства складається із внесків статутного фонду майна, придбаного підприємством на законних підставах, прибутків від діяльності підприємства, кредитів, позик, додаткових внесків власника, інтелектуальної власності та інших передбачених законом надходжень, Майно підприємства перебуває у власності підприємства.

Відповідно до п. 11 Статуту дочірнього підприємства, реорганізація та ліквідація підприємства здійснюється ліквідаційною комісією призначеною власником або компетентним органом визначеним законодавством України.

Крім цього, представником відповідача в засіданні суду подано копію договору на реалізацію майна від 20.10.2006р., укладеного між Товарною біржею „Подільська та ДП „Лісоводський консервник , а також акт приймання-передачі майна і товарно-матеріальних цінностей, що визначені в додатках №1 та №2 та є невідємною частиною даного акту.

Представник відповідача -2 (ТзОВ „Агрофірма „Україна, с. Лісоводи Городоцького району) письмового відзиву на позов не подав, проте його представник в попередніх судових засіданнях проти позову заперечував. На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 13.04.2010р. подав копії документів за 1991р.-1994р., які підтверджують будівництво майнового комплексу плодоконсервного заводу КСП „Агрофірма „Україна с. Лісоводи Городоцького району .

Крім цього, у відзиві на позов за вих. № 31 від 31.05.2010р. представник відповідача зазначив, що ДП „Лісоводський консервник" ТзОВ Агрофірми „Україна" було зареєстровано, як самостійна юридична особа 23.03.1998р. Городоцькою районною державною адміністрацією. Відповідно до статуту підприємства засновником - власником підприємства було КСП „Агрофірма Україна".

28.05.1998р. КСП реформовано в Агрофірму „Україна. Згідно статуту Агрофірми вона є новоствореною формою господарювання шляхом обєднання власників майнових і земельних паїв. До неї переходять всі майнові права і обов'язки КСП агрофірми „Україна, а згідно засновницького договору, засновниками Агрофірми „Україна є 717 чоловік, бувших членів КСП.

Зазначає, що відповідно до нової редакції статуту в зв'язку з реформуванням Агрофірми засновником підприємства стало ТзОВ „Агрофірма „ Україна. Товариство згідно статуту створене на базі цілісного майнового комплексу реформованої Агрофірми за рахунок майнових паїв учасників. Проте, після проведення розпаювання станом на 2000 рік в товаристві залишилось боргових зобов'язань на 1631 тис. грн.

Постановою господарського суду від 07.09.2005р. ТзОВ „Агрофірма „Україна визнано банкрутом і відносно нього розпочато ліквідаційну процедуру .

Звертає увагу суду, що в зв'язку з тим, що „Агрофірма „Україна була реформована в ТзОВ „Агрофірму „Україна яке було визнано банкрутом, ліквідатором, як уповноваженою особою цього товариства було видано наказ про створення ліквідаційної комісії та ліквідацію дочірнього підприємства з розміщенням оголошення в офіційних друкованих органах. На підставі отриманих вимог кредиторів було сформовано реєстр та головою ліквідаційної комісії подано позов про порушення провадження справи про банкрутство ДП „Лісоводський консервник".

Постановою господарського суду від 17.08.2006р. вказане підприємство визнано банкрутом і відносно нього розпочата ліквідаційна процедура. Зазначив, що розпаювання майна „Агрофірма „Україна проводилося на підставі рішення загальних зборів засновників.

Представник третьої особи (Союз співвласників земельних та майнових паїв „Справедливість) письмового відзиву по справі з врахуванням заяви позивача про зміну підстав позову не подав, проте, в засіданні суду проти позовних вимог заперечував та зазначив, що сільська громадська організація с. Лісоводи Городоцького району союз співвласників земельних і майнових паїв „Справедливість являється спільною громадською організацією, створена на принципах добровласності рішенням засновників для спільної реалізації і захисту прав і інтересів союзу співвласників земельних та майнових паїв жителів села Лісоводи (п.1.1. Статуту).

У письмовій позиції від 30.04.2010р. з врахуванням заяви позивача про зміну підстав позову, представник третьої особи зазначив, що в процесі ліквідаційної процедури членам колишнього КСП „Агрофірма „Україна стало відомо, що ДП „Лісоводський консервник було створено незаконно, шляхом фальсифікації протоколів загальних зборів членів КСП від 23.12.1997р. про створення дочірнього підприємства та від 26.01.1999р. про передачу на баланс ДП „Лісоводський консервник майнового комплексу плодоконсервного заводу. На підтвердження викладеного, представник третьої особи звертає увагу на зазначені протоколи які не підписані головою та секретарем зборів, а також не вказана кількість присутніх на зборах.

Зазначив, що члени колишнього КСП „Агрофірма „Україна звернулись в 2006 році із позовною заявою до Городоцького районного суду про визнання вищевказаних протоколів загальних зборів КСП недійсними та про визнання майнового комплексу плодоконсервного заводу таким об'єктом, який на 01.02.2001 року підлягав розпаюванню, але не був розпайований.

Звертає увагу суду, що відповідач не дочекавшись рішення Городоцького районного суду, 27.11.2006 року продав майновий комплекс плодоконсервного заводу ТзОВ „Сімадекс-Термопласт без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та без державної реєстрації, без технічної документації та свідоцтва про власність на об'єкт продажу, без кадастрового номера земельної ділянки.

У письмовому відзиві від 31.05.2010р. представник третьої особи звернув увагу суду на незаконність створення ДП „Лісоводський консервник, посилаючись на неправомірність прийнятих рішень про створення дочірнього підприємства та про передачу йому на баланс майнового комплексу плодоконсервного заводу, оскільки згоди всіх співвласників на відчуження цілісного майнового комплексу плодоконсервного заводу до статутного фонду ДП „Лісоводський консервник не було.

Крім цього, у відзиві на зміни до позову від 22.06.2010р., представник третьої особи зазначив, що при реорганізації в 1998 році КСП агрофірма „Україна в агрофірму „Україна, яка стала правонаступником КСП агрофірма „Україна, до статутного фонду агрофірми „Україна перейшло все майно членів КСП, проте, із 1334 членів КСП лише 717 осіб стали засновниками агрофірми, решта не прийняли рішення про приєднання до створеного підприємства, їх майно залишилось на балансі правонаступника.

Також звертає увагу на неправомірність участі 8-ми чоловік в створенні товариства „Агрофірма „Україна, які відповідно до протоколу загальних зборів членів КСП „Агрофірма „Україна від 25.01.2000р. на яких було прийнято рішення про реформування агрофірми „Україна в ТзОВ „Агрофірма „Україна, були затверджені як засновники товариства.

Крім цього наголошує, що відповідно до Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство від 14.02.1992 року для створення ДП „Лісоводський консервник необхідна була згода всіх співвласників цього майна. Проте, як стверджує представник, керівники КСП агрофірма „Україна, без згоди співвласників майнового комплексу плодоконсервного заводу, шляхом підроблення рішення загальних зборів членів КСП від 23.12.1997р., прийняли рішення про створення ДП „Лісоводський консервник. Також представник третьої особи вважає недійсним протокол від 26.01.1999р. про передачу майнового комплексу плодоконсервного заводу дочірньому підприємству, посилаючись на відсутність реєстру учасників зборів, а також згоди всіх співвласників майна.

Зазначив, на невідповідність вимогам ст. 220 ЦК України змін підстав позову позивачем, оскільки відповідач визнавав і визнає позовні вимог покупця, оскільки. покупець - ТзОВ „Сімадекс-Термопласт, відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 12.03.2007р, був визнаний власником майнового комплексу плодоконсервного заводу .

На день розгляду справи в суді 11.08.2010р. суду стало відомо, що за позовом позивача 22.03.2010р. господарським судом Хмельницької області порушено провадження у справі № 4/516-10 про визнання договору купівлі-продажу від 27.11.2006р. укладеного між дочірнім підприємством Лісоводський консервник ТзОВ Агрофірма Україна =в особі ліквідатора ОСОБА_2 та ТОВ Сімадекс-Термопласт в особі директора ОСОБА_5 дійсним, відповідно до ст.220 ЦК України. На даний час зазначена справа не вирішена по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зазначена стаття визначає не право суду на зупинення провадження у справі, а обовязок зупинення провадження у разі неможливості розгляду справи до вирішення повязаної з нею іншої справи.

Враховуючи, що позовні вимоги у господарській справі № 4/516-10 ( визнання договору купівлі-продажу від 27.11.2006р. дійсним відповідно до ст.220 ЦК України) повязані причинно-наслідковим звязком з предметом позову у господарській справі № 6/2/1287( визнання права власності на нерухоме майно, що набуте за договором купівлі-продажу від 27.11.2006р., який визнається дійсним на підставі ст.220ЦК України), є його підставою, суд вважає за необхідне провадження по даній справі № 6/2/1287 зупинити в звязку з неможливістю її розгляду до вирішення по суті повязаної із нею господарської справи № 4/516 10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімадекс Термопласт м. Хмельницький до Дочірнього підприємства „Лісоводський консервник с. Лісоводи Городоцького району про визнання договору купівлі-продажу від 27.11.2006р. дійсним, оскільки підстава визнання права власності на нерухоме майно у справі № 6/2/1287 є самостійною вимогою предметом позову у справі № 4/516-10.

Керуючись ч.1 ст. 79, ст. 86 Господарського Процесуального Кодексу України, суд

у х в а л и в :

Зупинити провадження у справі №6/2/1287 до вирішення господарським судом повязаної із нею господарської справи № 4/516 10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімадекс Термопласт м. Хмельницький до Дочірнього підприємства „Лісоводський консервник с. Лісоводи Городоцького району про визнання договору купівлі-продажу від 27.11.2006р. дійсним.

Суддя О.Є. Танасюк