ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "16" лютого 2010 р. по справі № 04/35-76

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія"

про зобов'язання до вчинення дій

Суддя: Філатова С.Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №167 від 16.02.2010р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу розяснено процесуальні права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" внести зміни до Статуту та Установчого договору в частині відображення частки ОСОБА_1 в розмірі 20,844% у статутному фонді ТзОВ "Надія" та припинення участі в товаристві ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона є учасником ТзОВ «Надія», що підтверджується записом в установчих документах. У листопаді-грудні 2004 року нею було придбано частки в учасників ТзОВ «Надія» на загальну сума за договорами купівлі-продажу часток у статутному фонді - 18 050,00 грн.

Стверджує, що набула прав на корпоративні права у ТзОВ «Надія» в розмірі, що дорівнює сукупності придбаних часток (20,076%) та належної їй частки як учасника (0,768%) і має право на оформлення свідоцтвом прав на частку у статутному фонді ТзОВ «Надія».

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Договорами про придбання часток передбачено, що з моменту укладення договору продавець втрачає усі права та обов'язки, що обумовлені його статусом як учасника.

Можливість для укладення договорів купівлі-продажу між нею та іншими учасниками ТзОВ «Надія» передбачена ч. 1 ст. 147 ЦК України (учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства) та п.п. 4.1., 4.2. Статуту ТзОВ «Надія» (учасники мають право вийти з товариства у встановленому статутом порядку; кожен учасник має право передати свою частку або її частину іншим учасникам).

Про те, що між нею і іншими учасниками ТзОВ «Надія» укладені договори купівлі-продажу було повідомлено голову ТзОВ «Надія». Проте, на протязі тривалого часу не було скликано загальні збори товариства і не було зареєстровано права на частку у ТзОВ «Надія», яку вона набула у зв'язку із укладенням зазначених вище договорів купівлі-продажу часток. Письмова вимога від 20.03.2007 року до голови ТзОВ „Надія" із проханням сповістити про внесення змін до установчих документів та заява від 11.09.2008р. із проханням надати для ознайомлення документи та вимогою зареєструвати набуття ОСОБА_1 частки в розмірі 20,844%, зареєструвати припинення участі учасників, що продали свої частки та видати ОСОБА_1 сертифікат учасника на частку 20,844% залишені без задоволення.

Відповідач у відзиві від 02.06.2009р. позов заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 на протязі більше ніж 10 років існування ТзОВ "Надія" не брала ніякої участі в управлінні справами товариства, не виконувала положення установчих документів, не виконувала своїх обовязків перед товариством, жодного разу не брала участі в роботі загальних зборів ТзОВ "Надія". Загальні збори учасників ТзОВ "Надія", що відбулися 05.12.2004р. та 20.08.2006р. розглядали питання про вихід із учасників та передачу часток учасникам товариства, проте ОСОБА_1 участь у зборах не брала і документів про придбання часток не подавала.

Зазначає, що відповідно до п.4 ст.145 ЦК України та п.8.5 Статуту ТзОВ "Надія" питання про придбання частки учасника товариства є виключною компетенцією загальних зборів учасників. Сторони оспорюваних договорів самостійно без згоди решти учасників відповідно до ст.53 ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на момент укладення договорів) вирішують питання придбання часток.

Вказує, що продаж часток у статутному фонді ТзОВ "Надія", як вбачається з договорів купівлі-продажу, здійснював ОСОБА_30, який діяв як представник продавців згідно наданих йому довіреностей учасниками ТзОВ "Надія".

Учасники ТзОВ "Надія" звертались до Ківерцівського районного суду про визнання недійсною однієї з таких довіреностей (всі довіреності однакового змісту), а саме довіреності від 12.11.2004р. ОСОБА_15 за договором №798117 ОСОБА_30 представляти її права у ТзОВ "Надія". Рішенням Ківерцівського районного суду від 08.06.2005р. позов задоволено. На даний час Верховний суд розглядає справу згідно касаційної скарги на вказане вище рішення.

Повідомляє, що в Установчому договорі допущена механічна помилка і частка учасників ОСОБА_11 і ОСОБА_14 становить 0,0230%.

Вважає, що позивач у будь-якому випадку не може набути право власності на корпоративні права у ТзОВ "Надія" у розмірі 20,844%.

Зауважує, що на даний час в провадженні господарського суду Волинської області знаходиться справа №03/71-76, у якій позивач ОСОБА_1 просить суд визнати право власності на частку у статутному фонді ТзОВ "Надія" у розмірі 20,844%.

Відповідач долучає до матеріалів справи копію касаційної скарги ОСОБА_30 по справі №22-1017 за позовом ОСОБА_31 та ін. до ОСОБА_32, ОСОБА_30 про визнання недійсним договору від 12.11.2004р., ухвалу Верховного Суду України від 16.11.2005р. про прийняття касаційної скарги до касаційного розгляду Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалу господарського суду Волинської області від 06.08.2007р. по справі №03/71-76 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Надія, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора Ківерцівської райдержадміністрації про визнання права власності на частку в розмірі 20,844% у статутному фонді ТзОВ Надія.

Звертається до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи до вирішення справи господарського суду Волинської області №03/71-76.

Державний реєстратор Ківерцівської райдержадміністрації у судовому засіданні 02.06.2009р. пояснила, що ТзОВ Надія зареєстроване Ківецівською райдержадміністрацією 05.12.1997р. Зазначає, що реєстраційні дії, крім вищезазначеної, не проводились.

Ухвалою суду від 30.06.2009р. провадження у справі було зупинено до вирішення справи господарського суду Волинської області №03/71-76 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Надія, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора Ківерцівської райдержадміністрації про визнання права власності на частку в розмірі 20,844% у статутному фонді ТзОВ Надія.

Ухвалою суду від 03.02.2010р. провадження у справі поновлено у звязку з набранням законної сили рішенням по справі №03/71/9-76 від 23.11.2009р. за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Надія, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора Ківерцівської райдержадміністрації про визнання права власності на частку в розмірі 20,844% у статутному фонді ТзОВ "Надія".

Ухвалою суду від 03.02.2010р. сторони було зобовязано надати суду: позивачу - доводи по суті позовних вимог на час поновлення провадження у справі; відповідачу - заперечення по суті позовних вимог на час поновлення провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, вимоги суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №40 від 08.02.2010р., був повідомлений ухвалою суду від 03.02.2010р., що у разі неявки в судове засідання спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами, письмові докази міг відправити поштою і вправі був забезпечити явку представника на власний розсуд, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

встановив:

Відповідно до Установчого договору про створення Товариства з обмеженою відповідальністю Надія від 11.03.1997р., ОСОБА_1 є засновником Товариства із часткою в статутному фонді в процентному вираженні 0,768%, в грошовому 500 грн.

12 листопада 2004 року ОСОБА_1 уклала договори купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ Надія з ОСОБА_3 (частка 0,768%), ОСОБА_4 (частка 0,768%), ОСОБА_5 (частка 0,791%), ОСОБА_6 (частка 0,768%), ОСОБА_15 (частка 0,791%), ОСОБА_33 (частка 0,791%), ОСОБА_17 (частка 0,791%), ОСОБА_18 (частка 0,768%), ОСОБА_19 (частка 0,791%), ОСОБА_20 (частка 0,791%), ОСОБА_21 (частка 0,768%), ОСОБА_34 (частка 0,791%), ОСОБА_23 (частка 0,768%), ОСОБА_24 (частка 0,768%), ОСОБА_25 (частка 0,791%), ОСОБА_26 (частка 0,768%), ОСОБА_27 (частка 0,791%), від імені яких діяв ОСОБА_30 на підставі довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом.

13 листопада 2004 року ОСОБА_1 уклала договори купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ Надія з ОСОБА_9 (частка 0,791%) та ОСОБА_35 (частка 0,768%), від імені яких діяв ОСОБА_30 за довіреностями, посвідченими приватним нотаріусом.

19 листопада 2004 року ОСОБА_1 уклала договори купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ Надія з ОСОБА_13 (частка 0,768%) та ОСОБА_14 (частка 0,288%), від імені яких діяв ОСОБА_30 за довіреностями, посвідченими приватним нотаріусом.

23 листопада 2004 року ОСОБА_1 уклала договори купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ ОСОБА_23 ОСОБА_11 (частка 0,288%) та ОСОБА_12 (частка 0,768%), від імені яких діяв ОСОБА_30 за довіреностями, посвідченими приватним нотаріусом.

29 листопада 2004 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ ОСОБА_23 ОСОБА_28 (частка 0,791%), від імені якої діяв ОСОБА_30 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом.

2 грудня 2004 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ ОСОБА_23 ОСОБА_10 (частка 0,791%), від імені якої діяв ОСОБА_30 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом.

3 грудня 2004 року ОСОБА_1 уклала договори купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ ОСОБА_23 ОСОБА_7 (частка 0,791%) та ОСОБА_8 (частка 0,768%), від імені яких діяв ОСОБА_30 за довіреностями, посвідченими приватним нотаріусом.

Всього за цими договорами ОСОБА_1 придбала частки в сукупності 20,075%.

Рішенням господарського суду Волинської області №3/71/9-76 від 23.11.2009р. за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Надія, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор Ківерцівської райдержадміністрації про визнання права власності на частку в розмірі 20,844% у статутному фонді ТзОВ Надія визнано за ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 16,911% у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Надія.

При цьому суд встановив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_10, заявами від 13.11.2004р. передали свої частки у статутному фонді ОСОБА_36 і ОСОБА_37, а потім ОСОБА_7 03.12.2004р., а ОСОБА_10 - 02.12.2004р. уклали договори купівлі-продажу з ОСОБА_1

ОСОБА_9 в один і той же день 13.11.2004р. заявою передала частку ОСОБА_38, та уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_1

Оскільки, передача часток цими трьома учасниками іншим учасникам, а не ОСОБА_1, відбулася раніше, а ОСОБА_9 одночасно і це питання вирішувалося на загальних зборах, суд вважає, що в цій частині 2,373% (0,791 + 0,791 + 0,791 = 2,373), право власності на частку ОСОБА_1 не належить.

Крім того, Рішенням Ківерцівського районного суду від 08.06.2005 року було задоволено позов ОСОБА_31, ОСОБА_39, ОСОБА_40 та ще 36 осіб до ОСОБА_15 та ОСОБА_30 та визнано неправомірною довіреність від 12.11.2004р., за якою ОСОБА_15 уповноважила ОСОБА_30 здійснювати на власний розсуд управління належною їй часткою у статутному фонді ТзОВ Надія, надавши йому відповідні повноваження.

Тобто, довіреність від 12.11.2004р., якою ОСОБА_15 уповноважила ОСОБА_30 здійснювати на власний розсуд управління належною їй на праві приватної власності часткою, що становить 0,791% у статутному фонді ТзОВ Надія і на підставі якої він діяв при укладенні договору купівлі-продажу частки з ОСОБА_1, в подальшому була визнана судом неправомірною.

Отже, право власності на частку 0,791% за договором з ОСОБА_15 ОСОБА_1 не набула, оскільки за неправомірною довіреністю ОСОБА_30 не мав повноважень на вчинення даного правочину.

Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на частку у статутному фонді ТзОВ Надія згідно укладених договорів купівлі-продажу у розмірі 16,911% (20,075% - 2,373% - 0,791% = 16,911%).

Рішення набрало законної сили.

Згідно зі ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду, не доводяться знову та мають для суду преюдиціальне значення.

Згідно зі ст.53 ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції від 19.02.2004р.) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частиною 1 ст.147 ЦК України визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Тобто, продаж або передача учасникам товариства частки одному або кільком учасникам цього товариства здійснюється на розсуд самого учасника і не може обмежуватись законом або статутом.

Вказане обумовлено і п.4 ч.1 ст.116 ЦК України, згідно якої учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Перехід частки учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю тягне за собою зміни у складі учасників товариства, які потребують згідно зі ст.4 ЗУ "Про господарські товариства" відповідних корективів в установчих документах.

В силу ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі установчого договору і статуту.

Згідно п.4.2, 4.4 Статуту кожен учасник товариства має право передати свою частку або її частину іншому учаснику. При передачі частки третім особам необхідна згода всіх учасників. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки учасника, який її уступив. При передачі частки одночасно переходять всі права і обовязки попереднього учасника.

Учасник може вийти з товариства, попередивши про це інших учасників, але не пізніше ніж за шість місяців до дня виходу. Рішення про вихід з учасників може бути прийняте зборами в день повідомлення про вихід, якщо частка передається одному з учасників.

Згідно п. 3.6 Статуту та п. 1.3 Установчого договору, товариство у своїй діяльності керується чинним законодавством України, статутом, договором.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_23 11.11.2004р., ОСОБА_41 11.11.2004р., ОСОБА_25 11.11.2004р., ОСОБА_24 11.11.2004р. ОСОБА_20 12.11.2004р., ОСОБА_19 12.11.2004р., ОСОБА_14 18.11.2004р., ОСОБА_21 11.11.2004р., ОСОБА_16 12.11.2004р., ОСОБА_15 12.11.2004р., ОСОБА_42 12.11.2004р., ОСОБА_17 12.11.2004р., ОСОБА_12 22.11.2004р., ОСОБА_11 23.11.2004р., ОСОБА_7 02.12.2004р., ОСОБА_13 18.11.2004р., ОСОБА_9 03.12.2004р., ОСОБА_43 03.12.2004р., ОСОБА_5 12.11.2004р., ОСОБА_10 02.12.2004р., ОСОБА_4 11.11.2004р., ОСОБА_6 12.11.2004р., ОСОБА_44 11.12.2004р., ОСОБА_27 29.11.2004р., ОСОБА_3 11.11.2004р., ОСОБА_29 12.11.2004р., ОСОБА_3 11.11.2004р., зверталися до загальних зборів учасників ТзОВ Надіяіз заявами, справжність підписів на яких посвідчено приватним нотаріусом, про вихід зі складу учасників ТзОВ Надія.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 24 жовтня 2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" вказав, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Вищий господарський суд України у Рекомендації президії від 28.12.2007р. №04-5/14 зауважив, що подання заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обов'язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників. Учасник вважається таким, що вийшов з товариства з обмеженою або з додатковою відповідальністю з моменту прийняття загальними зборами рішення про виключення учасника з товариства на підставі його заяви про вихід, а у випадку відсутності такого рішення - з дати закінчення строку, встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про вихід з товариства.

В силу вимог ст. 82 Господарського кодексу України та ст. 143 Цивільного кодексу України, статут товариства з обмеженою відповідальністю обов'язково повинен містити інформацію про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, про розмір частки кожного учасника.

Оскільки частка в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю є майновим правом учасника господарського товариства, при відчуженні (передачі) такої частки її власником іншій особі відбувається зміна учасників господарського товариства. Інформація про зміни до установчих документів юридичної особи підлягає обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відмовляючи у внесенні зміни до складу учасників ТзОВ "Надія" в установчих документах, відповідач порушив права позивача, як учасника товариства, передбачені пунктами 4.1, 5.7 Статуту товариства та пунктом 4 ст. 89 ЦК України, зокрема, отримувати частину прибутку від діяльності товариства та мати кількість голосів у зборах пропорційно розміру частки у статутному фонді товариства.

Тим самим відповідач порушив не тільки закон, але і пункт Статуту, згідно з яким товариство зобов'язано діяти відповідно до чинного законодавства України.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача є підставні і підлягають до задоволення частково у розмірі 17,679%, виходячи з того, що частка позивача як засновника згідно Установчого договору становить 0,768% та набуто право власності згідно рішення господарського суду Волинської області №3/71/9-76 від 23.11.2009р. на частку 16,911%, а саме: частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29.

У решті позовних вимог слід відмовити.

Суд не приймає заперечення відповідача, зазначені у відзиві від 02.06.2009р., як такі, що є власними тлумаченнями законодавства та суперечать змісту ст.147 ЦК України, оскільки учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

При цьому за змістом названої норми, учасник, що здійснює відчуження, має право вибирати учасника, на користь якого здійснюється відчуження, на свій розсуд. У разі продажу частки в статутному капіталі, що належить учасникові, інші учасники користуються переважним правом купівлі пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом не встановлено іншого порядку реалізації переважного права. Але, учасник, що продає частку, не позбавляється права вибирати із учасників будь-якого, який бажає придбати частку, що продається, та продати її йому відповідно до ч. 1 ст. 147 ЦК України.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 85грн. та 312,50грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього згідно зі ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4, 53 ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції на час винесення оспорюваного рішення), ст.ст. 116, 143, 147 ЦК України, ст. 82 ГК України, ст.ст. 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю „Надія (м. Ківерці, вул. Незалежності, 2, код за ) внести зміни до Статуту та Установчого договору в частині відображення частки ОСОБА_1 (м. Ківерці, вул. Достоєвського, 7, ідент. номер НОМЕР_1) в розмірі 17,679% у статутному фонді ТзОВ «Надія» та припинення участі в Товаристві ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Надія, м. Ківерці, вул. Незалежності, 2, код за

на користь ОСОБА_1, м.Ківерці, вул. Достоєвського, 7, ідент. номер НОМЕР_1

85грн. витрат по сплаті державного мита та 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя Філатова С. Т.