ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "04" березня 2010 р. по справі № 04/47-11

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління

до Виконавчого комітету Луцької міської ради

про визнання незаконним рішення

Суддя: Філатова С.Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №367 від 19.03.2009р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №1.1-8/1705 від 31.03.2009р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління звернулося з позовом до Луцької міської ради про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 30.04.2009р. №322-1 "Про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна", просить скасувати його та зобовязати відповідача прийняти нове рішення про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна (нежитлове приміщення (філія Волинського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України") та будівлю гаражів що по вул.Ковельській, 58 за ВАТ "Державний ощадний банк України".

Ухвалою суду від 10.11.2009р. замінено відповідача - Луцьку міську раду на належного відповідача - Виконавчий комітет Луцької міської ради.

Відповідач у поясненні №498/01-09 від 30.11.2009р. та №83/01-10 від 09.02.2010р. позов заперечує, мотивуючи тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.91 р. №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" затверджено перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) і встановлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності є загальнодержавною (республіканською) власністю, розділом № 1 до власності областей, зокрема віднесено житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Виконавчим комітетом Луцької міської ради народних депутатів рішенням від 18.12.1991 р. № 594 «Про формування комунальної власності» затверджено перелік державних підприємств, організацій, які становлять комунальну власність міста Луцька.

Згідно розділу 1. п. 1 Переліку підприємств, організацій які становлять комунальну власність м.Луцька, затвердженого вищезазначеним рішенням, до міської комунальної власності відноситься державний житловий та нежитловий фонд.

Однак, на спірне нерухоме майно лише не було оформлено право комунальної власності, що саме і було вирішено зробити відповідно до рішення від 30.04.2009 № 322-1 «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна».

Оскільки спірні об'єкти нерухомого майна (нежитлове приміщення та будівля гаражів), розташовані за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 58 були не зареєстровані в ВОБТІ і знаходяться на території м. Луцька, то відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме розділу III «Фінансова основа місцевого самоврядування» ці спірні об'єкти нерухомості належить територіальній громаді м. Луцька.

Розгляд спору відкладався згідно зі ст.77 ГПК України у звязку з необхідністю представлення додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 02.03.2010р. позивач в обгрунтування позовних вимог звернувся до суду з поясненням, де зазначає, що у 1947 році Луцька районна ощадкаса №7326 знаходилась за адресою м.Луцьк, Красне, вул.Ковельська, 59, що підтверджується запитом Головного Управління Держтрудощадкас і Держкредиту СРСР №1016 від 03.01.1948 року та відповіддю Волинського обласного управління Держтрудощадкас і Держкредиту СРСР від 05.01.1948 року. Крім того, наявність приміщення на балансі підтверджується оборотними відомостями за 1950, 1953 рік (рядок 117, будівлі) та описом майна ощадкаси № 7326 станом на 01 січня 1954 року, що це є окрема будівля для ЦСК (Центральної ощадкаси).

Вказує, що в 1971 році (згідно балансового звіту за 1971 рік) по м. Луцьку відкрито ощадкасу 6301/043 на базі районної каси № 7326 по вул. Л. Українки, 59 ( згідно архівної довідки №560/01-22 від 18.06.2009 року в період 1972 по 1990 рік вулиця мала назву Л. Українки).

Даний факт підтверджується документами про оплату витрат на будівництво зазначених гаражів, зокрема Інвентарною карткою №1 та обліковою карткою.

Відповідно до абз.1, 2 ст. 39 Закону УРСР від 20.03.1991 р. №872-ХП "Про банки та банківську діяльність", зі змінами та доповненнями - ощадний банк Української РСР є спеціалізованим комерційним банком. Ощадний банк Української РСР - юридична особа.

Отже, після введення в дію (01.05.1991) Закону №872, Ощадний банк України набув спеціального статусу, а саме 31 грудня 1991 року Ощадбанк зареєстровано як самостійну банківську установу в Національному банку України - "Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України", який з його мережею, обчислювальними центрами, активами, пасивами, тобто з усім його майном, є власністю України.

3 метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України та на виконання Розпорядження Президента України від 20.05.1999р. N 106 "Про акціонування Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України", Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 21.05.1999р. №876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України", зі змінами та доповненнями, якою постановлено:

перетворити Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (абз. 1 п. 1);

установити, що Банк є правонаступником прав і обов'язків Ощадбанку (абз. 2 п.1).

3 метою удосконалення структури та організації управління ВАТ "Державний ощадний банк України", створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника Кабінетом Міністрів України, постановою від 12.01.2001 р. N133, затверджено Статут відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", відповідно до якого:

Банк є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку...(п. 2);

Банк є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, ...(абз. 1 п.б);

Банк ..., володіє, користується та розпоряджається майном, у тому числі будівлями, спорудами, ...на правах власності відповідно до законодавства (абз. 2 п. 10);

Відповідно до Статуту Відкритого Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. N261 "Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", зі змінами та доповненнями: - відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" є державним банком, утвореним відповідно до Розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. N 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. N876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у Державний ощадний банк України з організаційно-правовою формою - відкрите акціонерне товариство, який зареєстровано Національним банком України 26 травня 1999 р. за №4 і назву якого змінено на "Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", що зареєстровано Національним банком України 28 грудня 1999 року (п. 1);

Банк є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком України 31 грудня 1991 р. за N 4 (п.2);

засновником Банку є держава в особі Кабінету Міністрів України... (п. 5);

Банк є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, ....

Майно (майнові права), набуте Банком в результаті правонаступництва, є власністю Банку (п. 6);

Наведеними вище актами також передбачено, що 100 відсотків акцій Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" належать державі.

Стверджує, що основні засади та правовідносини щодо передачі об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну визначено Законом України від 03.03.1998 року N 147/98-ВР „Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", зі змінами та доповненнями.

У відповідності до абз. З ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 зазначеного закону, рішення про передачу нерухомого майна у комунальну власність приймається Кабінетом Міністрів України.

Відповідне рішення Кабінету Міністрів про передачу нерухомого майна -нежитлового приміщення та будівлю гаражів, що знаходяться за адресою: вул. Ковельська, 58, м. Луцька - відсутнє.

Просить визнати недійсним (незаконним) рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 30.04.2009р. .№322-1 про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення на вул. Ковельській, 58 (філія Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України») та будівлю гаражів, що на вул. Ковельській 58, за територіальною громадою м. Луцька.

Спір розглядається щодо змінених позовних вимог.

В судовому засіданні 02.03.2010р. оголошено перерву згідно ст.77 ГПК України до 04.03.2010р. до 11:30год. для представлення додаткових доказів по справі.

Позивач в судовому засіданні 04.03.2010р. долучає до матеріалів справи ксерокопії архівних документів, якими стверджується виділення земельної ділянки під будівництво та будівництво ощадкаси №7326 (а.с. 147-159).

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №322-1 від 30.04.2009р. "Про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна" вирішено оформити за територіальною громадою міста Луцька в особі Луцької міської ради право комунальної власності на нежитлове приміщення (філія Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України») та будівлю гаражів, що знаходяться в м.Луцьку по вул.Ковельській, 58, площу будівель уточнити під час виготовлення технічних паспортів.

Рішення обгрунтоване посилкою на ст.ст. 327, 328 ЦК України, постанову Кабінету Міністрів України від 24.12.1991 № 311 «Про розмежування майна між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», рішення виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 24.12.1991 №230 «Про розмежування майна між субєктами комунальної власності», ст.ст. 30, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.6.1.Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 зі змінами.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України від 21.05.97 р. "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

У статті 34 Закону України "Про власність" № 697-ХІІ від 07.02.1991р. зазначено, що загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля; майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об'єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв'язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ним кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об'єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток. У загальнодержавній (республіканській) власності може перебувати також інше майно, передане у власність України іншими державами, а також юридичними особами і громадянами.

Відповідно до пункту 2 Постанови Верховної Ради України від 20.03.1991 р. „Про порядок введення в дію Закону України „Про банки і банківську діяльність" було оголошено власністю Української РСР Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного баку „Укрпромбудбанк", Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, Український Республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР, з їх мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 р. за № 2-К у відповідності із Статутом, зареєстрованим Національним банком України від 31.12.1991 р. за № 4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк (Ощадбанк України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 р. за № 876 „Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним державним банком України" на виконання Розпорядження Президента України від 20.05.1999 р. № 106/99-рп вирішено перетворити державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України у відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України".

Згідно з п.7 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначається правовий режим власності.

Згідно зі ст.326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника, таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Закон України „Про власність" № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. втратив чинність згідно із Законом України від 27.04.2007 р. № 997-У „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України, у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України", відтак Конституція України та Цивільний кодекс України від 16.01.2003р. регулюють відносини, пов'язані з правом власності. У Конституції України (ст.ст. 13, 41, 142) та в Цивільному кодексі України (ст.ст. 325-327) закріплено право державної, комунальної та приватної власності.

Пунктом 1 Розділу XV „Перехідні положення" Конституції України встановлено, що закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Відповідно до постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.90 р. "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" від 26.03.91 р. "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" 05.11.91 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову N 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)", якою затвердив перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно цього переліку до власності областей передано, зокрема, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду, аптечні склади, магазини аптечні, інші місцеві підприємства, організації та установи, крім тих, що перебувають у відомчому підпорядкуванні.

Пунктом 3 вищевказаної постанови встановлено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів; розмежування майна між власністю районів, міст обласного підпорядкування та власністю інших адміністративно-територіальних одиниць провадиться виконкомами районних і міських Рад народних депутатів з участю виконкомів районних у містах, міських районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів.

У відповідності до постанови КМУ N 311 від 08.12.90 р. "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" виконавчий комітет Волинської обласної Ради народних депутатів 24.12.1991р. прийняв рішення за № 260 "Про розмежування майна між суб'єктами комунальної власності, яке передається у власність області, районів та міст обласного підпорядкування" та зазначив, що державне майно України, крім майна, яке належить до обласної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

18.12.1991р. виконавчим комітетом Луцької міської ради народних депутатів було прийняте рішення за №594 "Про формування комунальної власності м.Луцька", яким затверджено перелік державних підприємств, майно яких передається до комунальної власності.

В зазначеному переліку не значаться ощадкаси.

Твердження відповідача про віднесення спірних приміщень до комунальної власності спростовано змістом постанови КМУ від 05.11.1991р. №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" з переліком, рішення виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 24.12.1991р. №260 "Про розмежування майна між субєктами комунальної власності" (а.с. 73-81), рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 18.12.1996р. №594 "Про формування комунальної власності м.Луцька", яким було затверджено перелік майна, яке перебуває у власності міста та відповідно до яких відбулась передача майна.

Майно, не передане до комунальної власності в порядку, визначеному постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980р. №285 "Про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будинків і споруд" (що діяв на час розмежування майна) залишилось загальнодержавною власністю.

Рішення про передачу у власність майна є необоротним.

Проте, оспорюваним рішенням Луцької міської ради від 30.04.2009р. №322-1 "Про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна" було проведено повторне розмежування майна, що є недопустимим.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.2 та ч.1 ст.4 ЗУ "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" рішення про передачу нерухомого майна у комунальну власність приймаються Кабінетом Міністрів України. Таке рішення щодо спірного майна відсутнє.

Доказів передачі майна ощадкаси в комунальну власність суду не надано.

Майно є державною власністю, що стверджується як змістом зазначених нормативних актів, так і доказами долученими до матеріалів справи (архівними, статутними, обліковими документами а.с. 119-145, 147-159).

Нормами діючого законодавства України не передбачено право виконавчого комітету міської ради приймати рішення про перехід об'єктів загальнодержавної власності у комунальну власність. А відтак, оспорюване рішення виконавчого комітету Луцької міської ради про передачу спірного майна до комунальної власності прийняте за межами повноважень, в порушення ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України та не відповідає ст.ст. 24, 25, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Судові витрати згідно зі ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Господарський суд, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 324, 326 ЦК України ст.ст. 24, 25, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 44, 49, 82- 85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 30.04.2009р. №322-1 "Про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна".

3. Стягнути з Виконавчого комітету Луцької міської ради, м.Луцьк, вул.Б.Хмельницького, 19,

на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління, м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 8,

85грн. витрат по сплаті державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.