ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "30" серпня 2010 р. по справі № 04/31-44

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс"

до відповідача 1: Підприємця ОСОБА_1

відповідача 2: Підприємця ОСОБА_2

відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроремавтосервіс"

про стягнення 579 169,43 грн.

Суддя: Філатова С.Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/в

від відповідача 1: ОСОБА_3, дов. №1 від 18.02.2010р.

від відповідача 2: ОСОБА_3, дов. №2 від 18.02.2010р.

від відповідача 3: ОСОБА_3, дов. №3 від 18.02.2010р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику відповідачів розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство "Єврофінанс" звернулося з позовом до підприємців ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроремавтосервіс" про стягнення солідарно 579 169,43грн., в т.ч. 526 359,26грн. заборгованості по лізинговим платежам за період з жовтня 2008р. по липень 2009р. згідно договорів фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218 від 27.07.2007р., 32703,02грн. пені за період з 08.04.2009р. по 22.01.2010р. згідно п.8.9 договорів, 14 232,54грн. інфляційних втрат за період з 08.04.2009р. по 22.01.2010р. та 5 874,61грн. 3% річних за період з 08.04.2009р. по 22.01.2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Позовні вимоги обгрунтовує невиконанням відповідачами зобовязань по договорам фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218 від 27.07.2007р. та договорам поруки від 27.07.2007р. та 27.08.2007р.

Відповідач 3 у клопотанні вх. №01-29/2512 від 22.02.2010р. позов заперечує, мотивуючи тим, що ЗАТ «Єврофінанс» заявило вимоги до ТзОВ «Агроремавтосервіс» як до солідарного боржника, посилаючись на договір поруки б/н від 27 серпня 2007р. Вказаний договір зі сторони ТзОВ «Агроремавтосервіс» підписаний директором ОСОБА_4

Згідно статуту підприємства, зареєстрованого виконкомом Луцької міської ради 15.05.2002р., реєстраційний номер 04051327Ю0060956 (із змінами від 29.05.2006р., номер запису 1002679, виконавчим органом органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання порядку денного, за виключенням тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників. Відповідно до п. 6.5. Статуту, директор має право одноосібно (без погодження та затвердження зборами учасників) укладати угоди, в тому числі купівлі-продажу, найму, страхування, транспортування, збереження, доручення, кредиту, застави та ін. (в т.ч. зовнішньоекономічні) на суму, що не перевищує 1 000 000 (один мільйон) гривень.

Пунктом 6.2. Статуту, затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 1 000 000 (один мільйон) грн., віднесено до виключної компетенції зборів учасників, які є вищим органом товариства.

Вказує, що між ЗАТ «Єврофінанс» та ФОП ОСОБА_1 було укладено сім договорів фінансового лізингу на загальну суму 1 270 500 грн., що значно перевищує суму, на яку директор ТзОВ «Агроремавтосервіс» ОСОБА_4 мав право укладати угоди. В договорі поруки б/н від 27 серпня 2007р. міститься посилання на протокол зборів учасників № 11 від 01.08.2007р., який на підприємстві відсутній та в цей час збори учасників не проводились.

За клопотанням відповідачів 1, 3 ухвалою суду від 12.04.2010р. провадження у справі було зупинено до розгляду справ господарського суду м. Києва № 51/53, № 22/86, № 22/87, № 22/88, № 22/89, № 22/90 за позовами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ЗАТ «Єврофінанс» про визнання недійсними договорів фінансового лізингу.

Ухвалою суду від 05.07.2010р. провадження у справі поновлено у звязку з набранням законної сили рішень по справам господарського суду м.Києва № 22/86, № 22/87, № 22/88, № 22/89, № 22/90 21.04.2010р.

Зазначеними рішеннями відповідачу 1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів фінансового лізингу.

Позивач на виконання ухвали суду долучає до матеріалів справи протокол №11 зборів засновників ТзОВ "Агроремавтосервіс" від 01.08.2007р., яким вирішено виступити поручителем ПП ОСОБА_1 та уповноважено директора ТзОВ "Агроремавтосервіс" ОСОБА_5 підписати документи, повязані з отриманням кредиту. Просить розглянути спір за відсутності представника.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов заперечує, зустрічного розрахунку виконання зобовязань по договорам суду не надає, розрахунок не оспорює.

Господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідачів та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, -

встановив:

27.07.2007р. між позивачем - ЗАТ "Єврофінанс (лізингодавець) та відповідачем підприємцем ОСОБА_1 (лізингоодержувач) укладені договори фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218 з додатками до них, відповідно до яких лізингодавець передав у фінансовий лізинг, а лізингоодержувач прийняв 7 транспортних засобів.

На підставі актів приймання-передачі предметів лізингу від 18.10.2007р. лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв у фінансовий лізинг транспортні засоби I-VAN A07A22 в кількості 7 штук строком на 48 місяців вартістю 181 500грн.

27.07.2007 між позивачем і відповідачем-2 та 27.08.2007 між позивачем і відповідачем-3 укладено договори поруки, згідно пп. 1.1.-1.3. яких поручителі (відповідач-2, відповідач-3) безвідмовно та незаперечно прийняли на себе зобов'язання в повному обсязі, без будь-яких обмежень відповідати перед лізингодавцем за належне виконання з боку лізингоодержувача взятих на себе зобов'язань за договорами фінансового лізингу №№ LA07000212, LА07000213, LА07000214, LА07000215, LА07000216, LА07000217, LА07000218.

Відповідно до пп. 2.2. договорів поруки моментом виконання зобов'язань поручителя є дата зарахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Згідно пп. 3.1. за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за договором поруки сторони несуть майнову відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

В силу ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч.1 ст.292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Частиною 1 статті 16 цього ж Закону передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором, що стверджується актами приймання-передачі предмету лізингу від 18.10.2007р.

Додатковими угодами від 04.10.2007р. встановлено суми щомісячних лізингових платежів в іноземній валюті (долар США): відшкодування вартості предмета лізингу - 675,28USD, банківські відсотки та комісія 439,68 USD, які відповідач згідно п.п.8.2 додатку №2 до договорів зобовязаний був сплачувати у гривнях відповідно до поточного курсу продажу валюти ВАТ КБ Надра на дату виставлення відповідних рахунків протягом 5 днів з дати виставлення такого рахунка лізингодавцем, але не пізніше 7 числа кожного місяця, шляхом перерахування відповідних сум коштів на поточний рахунок лізингодавця.

Відповідач договірні зобовязання по оплаті лізингових платежів належним чином не виконував.

25.07.2009р. відповідач 1 по актах повернення предмету лізингу повернув предмети лізингу, з цього часу лізингодавець припинив нарахування щомісячних лізингових платежів (за визначенням преамбули договору щомісячний лізинговий платіж - лізинговий платіж, який сплачується лізингоодержувачем за користування переданим йому транспортним засобом).

В силу чч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Рішеннями господарського суду міста Києва, що набрали чинності, у справах № 22/86, № 22/87, № 22/88, № 22/89, № 22/90 21.04.2010р.за позовами Підприємця ОСОБА_1 відмовлено у визнанні недійсними угод, укладених з ЗАТ "Єврофінанс" що має для суду преюдиціальне значення в силу ст. 35 ГПК України.

Заперечення відповідача 3 спростовані протоколом №11 зборів засновників ТзОВ "Агроремавтосервіс" від 01.08.2007р., яким вирішено виступити поручителем ПП ОСОБА_1 та уповноважено директора ТзОВ "Агроремавтосервіс" ОСОБА_5 підписати документи, повязані з отриманням кредиту.

Згідно з п.3.1 договорів поруки з підприємцем ОСОБА_2 від 27.07.2007р. та ТзОВ "Агроремавтосервіс" від 27.08.2007р. поручитель в повному обсязі відповідає за невиконання зобовязань підприємцем ОСОБА_6 по договорах фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зважаючи на викладене, вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів - підприємця ОСОБА_1, підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроремавтосервіс" 526 359,26грн. боргу стверджується договорами фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218 від 27.07.2007р., договорами поруки від 27.07.2007р., 27.08.2007р., актами приймання-передачі предметів лізингу від 18.10.2007р., актами повернення предметів лізингу від 25.07.2009р., рахунками-фактурами за період з жовтня 2008р. по липень 2009р., підставна згідно ст.ст. 554, 806 ЦК України, ст.ст. 193, 292 ГК України.

Учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) в розмірі, передбаченому законом або договором (ст.ст.230-232 ГК України).

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно пені в сумі 32 703,02грн. за період з з 08.04.2009р. по 22.01.2010р. по договорах фінансового лізингу №LA07000212, №LA07000213, №LA07000214, №LA07000215, №LA07000216, №LA07000217, №LA07000218 від 27.07.2007р. підлягають задоволенню згідно ст.230-232 ГК України, п.8.9 додатку №2 до договорів, п.1.1.2 договорів поруки від 27.07.2007р., 27.08.2007р.

Розрахунок пені відповідає вимогам ч.6 ст.232 ГК України, відповідачами не оспорений.

Вимоги позивача щодо стягнення солідарно з відповідачів інфляційних втрат в сумі 14 232,54грн. та 5 874,61грн. 3% річних за період з 08.04.2009р. по 22.01.2010р. підставні згідно ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідачів, витрати по сплаті державного мита в сумі 5 791,69грн. та платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236грн. слід віднести на них солідарно відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 554, 623, 625, 806 ЦК України, ст. 193, 225, 232, 292 ГК України, ст.ст. 10, 11 ЗУ "Про фінансовий лізинг", ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк, вул.Мельнична, 4/2, код НОМЕР_1, Підприємця ОСОБА_2, м.Луцьк, вул.Мельнична, 8/2, код НОМЕР_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроремавтосервіс", м.Луцьк, вул.Лазо, 5,

на користь Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс", м.Київ, вул.І.Дубового, 14,

526 359,26грн. заборгованості, 32 703,02грн. пені., 14 232,54грн. інфляційних втрат, 5 874,61грн. річних, 5 791,69грн. витрат по сплаті державного мита та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.