ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" вересня 2010 р. Справа № Б-39/69-08

Судова колегія господарського суду у складі :

головуючий суддя Мамалуй О.О.

суддя Аюпова Р.М.

суддя Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Яновській А.С.

за участю представників сторін:

Представник АТ "Сбербанк Росії" - ОСОБА_1;

Представник ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" - ОСОБА_3;

Ліквідатор - ОСОБА_4;

Представник ТОВ "Юридична агенція Правових Експертиз "Діксі" - Чепурін;

Представник ліквідатора, ОСОБА_5

розглянувши скарги ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» від 27.05.2009 року та 28.09.2009 року на дії (бездіяльність) ліквідатора та скаргу ПАТ «ОСОБА_6 Сбербанку Росії» від 09.09.2009 року на дії ліквідатора.

розглянувши : ТОВ "Трейд-Джи", м. Сімферополь

до ТОВ "Консалтінг - Плюс", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2009 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль», звернулось зі скаргою на бездіяльність ліквідатора ОСОБА_4

09.09.2009 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 Сбербанку Росії», що є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії», Закритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 Сбербанку Росії» та Закритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 НРБ», звернулось зі скаргою на дії ліквідатора ОСОБА_4 (з урахуванням доповнень до скарги).

28.09.2009 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль» звернулось до суду зі скаргою на дії ліквідатора ОСОБА_4

Ухвалою суду від 02.10.2009 року скарги ПАТ «ОСОБА_6 Сбербанку Росії» та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» були задоволені в частині визнання їх вимог до банкрута, в решті задоволення скарг відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2010 року ухвала суду від 02.10.2009 року була скасована в частині відмови в задоволенні скарг на дії ліквідатора, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в своїх скаргах посилається на порушення ліквідатором ТОВ «Консалтинг Плюс» ОСОБА_4 норм ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», надалі Закон, та вказує на безпідставне відхилення вимог банку до банкрута, так як банк надав ліквідатору усі необхідні документи на підтвердження наявності зобовязань банкрута перед банком; банк також вказує на те, що ліквідатором було виявлено майно банкрута, але не було подано до суду клопотання про перехід до загальних судових процедур у справ про банкрутство. Крім того, в своїй скарзі банк зазначає, що ліквідатором було здійснено реалізацію майна Банкрута з порушенням норм ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме, ліквідатор не мав права на відчуження майна, що перебуває в заставі (іпотеці) у банку.

ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії» в своїй скарзі посилається на порушення ліквідатором порядку виявлення кредиторів та розгляду їх вимог до банкрута, невідповідність оголошення про визнання ТОВ «Консалтинг Плюс» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури розміщеного в офіційному друкованому органі вимогам ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», приховування ліквідатором інформації про виявлення майна банкрута.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив, що 10.09.2008 року та 12.09.2008 року ліквідатором було направлено на адресу ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» лист-повідомлення про визнання ТОВ «Консалтинг Плюс» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та пропозицією направити свої вимоги до банкрута.

08.12.2008 року ліквідатором було направлено на адресу ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії» лист-повідомлення про визнання ТОВ «Консалтинг Плюс» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та пропозицією направити свої вимоги до банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернулось до ліквідатора ОСОБА_4 з заявою про визнання майнових вимог банку № 12-1/14-50900 27.10.2008 року, ПАТ «ОСОБА_6 Сбербанку Росії» звернулось до ліквідатора ОСОБА_4 з заявою про визнання кредиторських вимог 10.08.2009 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута.

В судовому засіданні ліквідатор пояснив, що він, розглянувши вимоги скаржників, звернувся до суду та банків з листами, в яких зазначив, що вимоги скаржників є такими, що відповідають нормам Закону, щодо вимог кредитора до банкрута, в той же час, заяви про визнання вимог надійшли з порушенням встановленого строку для їх подання, що є підставою для залишення їх без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Отже, зважаючи на те, що вимоги банків є такими що забезпечені заставою майна банкрута, положення ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо строку заявлення конкурсними кредиторами свої вимог, на банки не розповсюджується.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

В матеріалах справи містяться витяги з Державного реєстру іпотек:

витяг №20441470: нежитловий обєкт, розташований за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р., с. Шостакове, вул. Елеваторна, буд. 1; запис №1 іпотекодержатель АППБ «Аваль», іпотекодавець - ВАТ «Агроекспорт»; запис №2 іпотекодержатель ТОВ «ВВН-2007», боржник за основним зобовязанням - ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441717: комплекс (цегла, камінь), розташований за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р., с. Новогригорівка, вул. Садова, буд. 1 б, запис №1 іпотекодержатель АППБ «Аваль», іпотекодавець ВАТ «Агроекспорт», запис №2 іпотекодержатель ТОВ «Нікольська», боржник за основним зобовязанням - ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441833: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу (залізобетон, цегла), розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Проектна, буд. 7, запис №1 іпотекодержатель АППБ «Аваль», іпотекодавець ВАТ «Агроекспорт», запис №2 іпотекодержатель ТОВ «Нікольська», боржник за основним зобовязанням - ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441922: нежитлова адміністративна будівля (камінь), розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 40/1, запис №1 іпотекодержатель АППБ «Аваль», іпотекодавець ВАТ «Агроекспорт», запис №2 іпотекодержатель ТОВ «ЮАПЕ «ДІКСІ», боржник за основним зобовязанням - ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441624: комплекс, перевалка зернових культур (цегла, залізо), розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Кірова, буд. 89, запис №1 іпотекодержатель АППБ «Аваль», іпотекодавець ВАТ «Агроекспорт»;

витяг №20441536: комплекс (цегла, камінь), розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Карла Маркса, буд 57а, запис №1 іпотекодержатель ТОВ «ВВН-2007», боржник за основним зобовязанням ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441424: комплекс, Новоселівський елеватор (камінь, метал, цегла), розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., с. Новоселівка, вул. Елеваторна, буд. 13, запис №1 іпотекодержатель ТОВ «Трейд-Джи», боржник за основним зобовязанням - ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг №20441365: комплекс, Андрієво-Зоренський ХПП (камінь, метал), розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., сщ Елеваторне, вул. Елеваторна, буд. 1, запис №1 іпотекодержатель ЗАТ «НРБ банк», боржник за основним зобовязанням ВАТ «Агроекспорт», іпотекодержатель ТОВ «Трейд-Джи» запис №2 боржник за основним зобовязанням ТОВ «Консалтинг Плюс»;

витяг № 20441774: нежитловий обєкт розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Проектна, 3а.

Зважаючи на вищевказані докази, ліквідатор мав би визнати вимоги банків виходячи зі змісту вищевказаних витягів, незалежно від строків подання заяви кредиторами, вимоги яких забезпечені заставою майна банкрута, а тому відмова ліквідатора у визнанні вимог банків є такою, що не відповідає нормам Закону.

Нормами ч. 6 ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що за клопотанням ліквідатора у разі виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство, передбачених цим Законом.

З постанови Вищого господарського суду України від 23.04.2010 року у даній справі вбачається, що перехід до загальних судових процедур у справі про банкрутства, у разі виявлення майна відсутнього боржника, обумовлений необхідністю сформувати повноцінний пасиву боржника, за наявності майна, шляхом виявлення всіх кредиторів боржника через публікацію оголошення в офіційному друкованому органі, оскільки спрощена процедура банкрутства обмежує участь у справі інших кредиторів, крім тих, що були відомі ліквідатору.

Зважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та постанову Вищого господарського суду України від 23.04.2009 року, ліквідатор наділений правом звертатись з клопотанням про перехід до загальних судових процедур у справі про банкрутство, а не обовязком. Отже, неподання ліквідатором клопотання про перехід до загальних судових процедур у даній справі не є порушенням норм Закону ліквідатором.

Статтею 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Виходячи з викладеного, суд вважає, що ч. 1 ст. 30 Закону передбачає можливість встановлення комітетом кредиторів іншого, окрім конкурсного, порядку продажу майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором банкрута здійснено продаж майна у відповідності до положень ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі здійсненням інвентаризації та оцінки майна, проведенням конкурсу (аукціону) згідно із Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Інший порядок реалізації майна банкрута шляхом прямого продажу обраному суб'єкту господарювання було застосовано ліквідатором лише після того як майно залишилось непроданим, через відсутність пропозицій, за результатами повторного аукціону, що не суперечить Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень ліквідатором норм законодавства України при продажу майна банкрута та не вбачає підстав для усунення ОСОБА_4 від виконання обовязків ліквідатора ТОВ «Консалтинг Плюс» та його заміни іншим арбітражним керуючим.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст.ст. 30, 52, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИЛА:

1. Скаргу ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на бездіяльність ліквідатора ОСОБА_4 від 27.05.2009 року задовольнити частково. Прийняти до розгляду заяву ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції про визнання майнових вимог банку.

2. Скаргу ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії» на дії ліквідатора ОСОБА_4 від 09.09.2009 року задовольнити частково. Прийняти до розгляду заяву ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії» про визнання кредиторських вимог.

3. В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на дії ліквідатора ОСОБА_4 від 28.09.2009 року відмовити.

Головуючий суддя Мамалуй О.О.

суддя Аюпова Р.М.

суддя Хотенець П.В.