ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"18" листопада 2010 р. Справа № 67/155-10

Суддя господарського суду Буракова А.М. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 10062/6-67 від 16.11.10) Фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків

до Селянського (фермерського) господарства "Слобожанський пасічник", с. Сухини

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивачі (Фізична особа ОСОБА_1 та Фізична особа ОСОБА_2) звернулися до господарського суду Харківської області з позовом в якому просять визнати недійсним рішення Селянського (фермерського) господарства "Слобожанський пасічник" про виключення з членів господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також виключити з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України записи про внесення змін до установчих документів щодо виключення зі складу членів Селянського (фермерського) господарства "Слобожанський пасічник" ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивачів не було належним чином повідомлено про проведення та порядок денний загальних зборів членів СФГ "Слобожанський пасічник" від 07.03.2008 р., на яких згідно до протоколу №2 загальних зборів членів СФГ "Слобожанський пасічник" від 07.03.2008 р. позивачів було виключено із членів господарства, вирішено питання щодо відчуження земельного паю та розподілу спільної власності СФГ "Слобожанський пасічник".

Дослідивши матеріали позовної заяви суд, встановив наступне.

Згідно до п. 1.1. статуту СФГ "Слобожанський пасічник" (затвердженого засновником ОСОБА_3 25.12.2001 р., зареєстрованого Богодухівською районною державною адміністрацією Харківської області, реєстраційний номер №04059616Ю0010071 в реєстрі суб'єктів підприємницької діяльності 30.12.2001 р.), Селянського (фермерського) господарства "Слобожанський пасічник" створене і діє у відповідності до Законів України "Про сільськогосподарське (фермерське) господарство", "Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві", "Про власність", "Про підприємництво", законодавства про землю та інших законодавчих актів України.

У п. 1.3. статуту СФГ "Слобожанський пасічник" вказано, що засновником господарства є ОСОБА_3, який є також головою господарства.

У п. 1.4. статуту СФГ "Слобожанський пасічник" зазначено, що членами господарства є:

- ОСОБА_1;

- ОСОБА_2.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності - це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачено законодавчими актами України.

Законом України від 15 грудня 2006 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів" до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам, зокрема підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" вказано, що не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції від 17.05.2001р.) господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про сільськогосподарське (фермерське) господарство" (який втратив чинність згідно до Закону України від 19.06.2003 р. N 973-IV) селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" (від 19.06.2003 р. в редакції станом на від 21.10.2009 р.) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що за своїм типом СФГ "Слобожанський пасічник" є фермерським господарством, а не господарським товариством отже, позовна заява не підлягає розгляду у господарських судах України, оскільки відносини позивачів з відповідачем, не є корпоративними відносинами у розумінні ст. 167 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Вказана заява має розглядатись в суді загальної юрисдикції. Оскільки ст.30 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Оскільки субєктний склад осіб у позовній заяві та предмет спору не відповідає визначеним п.4, ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає за необхідне відмовити в прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в прийнятті позовної заяви.

Повернути Фізичним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовну заяву та додані до неї документи на 10аркушах, в тому числі квитанція №3492370П від 15.11.2010 р. на суму 85,00 грн. та квитанція №3492393П від 15.11.2010 р.236,00 грн.

Суддя Буракова А.М.