ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "30" серпня 2010 р. по справі № 04/89-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Підприємця ОСОБА_1

до Підприємця ОСОБА_2

про стягнення 5 855,96 грн.

Суддя: Філатова С.Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1 - підприємець

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Підприємця ОСОБА_2 про стягнення 5 855,96грн., в т.ч. 5 815грн. заборгованості за договором грошової позики від 09.10.2009р. та 40,96грн. 3% річних за період з 01.11.2009р. по 25.02.2010р. згідно ст.625 ЦК України.

Розгляд спору відкладався згідно зі ст.77 ГПК України у звязку з неявкою відповідача та неподанням витребуваного судом відзиву.

Відповідач в судове засідання не зявився, обгрунтовані пояснення по суті позовних вимог суду не надав, хоча належним чином був повідомлений.

Враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №052 від 06.07.2010р., №161 від 26.07.2010р., був повідомлений ухвалами суду від 29.06.2010р., 19.07.2010р., що у разі неявки в судове засідання спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами, письмові докази міг відправити поштою і вправі був забезпечити явку представника на власний розсуд, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

встановив:

09.10.2009р. між підприємцем ОСОБА_1 (позикодавець) та підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) укладений договір займу, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в розмірі 5 815грн., що стверджується розпискою від 09.10.2009р., а позичальник зобовязався повернути позику за графіком, погодженим сторонами у п.3.1 договору, а саме: до 31.10.2009р. - 1815грн., до 30.11.2009р. - 2000грн., до 31.12.2009р. - 2000грн.

Договір підписано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Підписи завірені печатками підприємців (а.с. 91).

Передача коштів стверджується розпискою відповідача від 09.10.2009р. (а.с. 10).

На час провадження у справі відповідач зобовязання по поверненню позики не виконав, позов не оспорив.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України обумовлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України).

Зважаючи на викладене, підставні вимоги позивача щодо стягнення 5 815грн. заборгованості за договором грошової позики від 09.10.2009р. та 40,96грн. 3% річних за період з 01.11.2009р. по 25.02.2010р. в силу ст.ст. 625, 1050 ЦК України, згідно з якими боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та 236 грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Підприємця ОСОБА_2, м.Луцьк, Київський майдан 1/56, код НОМЕР_1

на користь Підприємця ОСОБА_1, с.Вересневе рівненського району Рівненської області, вул.Сагайдачного, 6/8, код НОМЕР_2

5 815,00грн., 40,96грн. річних, 102грн. витрат по сплаті державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.