ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "31" серпня 2010 р. по справі № 04/108-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" в особі структурного підрозділу ТзОВ "Агро-Дар" в м.Луцьку

до Підприємства "Обєднання підприємств громадського харчування"

про стягнення 6 229,05грн.

Суддя:ОСОБА_1Т

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/в

від відповідача: ОСОБА_2 - директор

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику відповідача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-Дар в особі структурного підрозділу ТзОВ „Агро-Дар в м. Луцьку звернулося з позовом до Підприємства "Обєднання підприємств громадського харчування" про стягнення 6 229,05грн., в тому числі 2 454,20грн. заборгованості за товар, отриманий по накладним №410 від 06.02.2010р., №716 від 02.03.2010р. згідно договору купівлі-продажу №112/10 від 01.02.2010р., 3 490,84грн. штрафу у відповідності з п.6.2, 6.7 договору за порушення термінів оплати, 124,68грн. пені за період з 22.02.2010р. по 14.06.2010р. згідно п.6.2 договору, 159,33грн. річних за період з 22.02.2010р. по 14.06.2010р. згідно ст.625 ЦК України та п.6.3, 6.6 договору.

Відповідач у відзиві просить припинити провадження по справі у звязку зі сплатою основного боргу в сумі 2 454,20грн. Просить зменшити розмір штрафних санкцій у звязку з важким фінансовим становищем підприємства. В обгрунтування надає суду копії платіжних доручень №134 від 14.06.2010р., №136 від 04.07.2010р., №161 від 14.07.2010р., баланс станом на 30.06.2010р., довідку №39 від 31.08.2010р.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

01.02.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Дар в особі структурного підрозділу ТзОВ „Агро-Дар в м. Луцьку в межах повноважень, визначених п.3.5 Положення про структурний підрозділ "Агро-Дар" ТзОВ "Агро-Дар", затв. загальними зборами засновників ТзОВ "Агро-Дар" 27.06.2007р. та Підприємством "Обєднання підприємств громадського харчування" укладено договір купівлі-продажу №112-10, згідно з яким позивач (продавець) на постійній основі зобовязувався передавати у власність покупця товар, а відповідач (покупець) - приймати та оплачувати його в порядку та на умовах визначених даним договором.

На виконання умов договору відповідачу було відпущено по накладним №410 від 06.02.2010р., №716 від 02.03.2010р. товар на суму 3 154,20грн.

Отримання товару відповідачем стверджується відмітками про отримання на вказаних вище накладних, скріплених печаткою відповідача.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків. Внаслідок укладення договору та дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.655 ЦК ГК України, згідно якої одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами договору (п.5.1) передбачено порядок проведення розрахунків з відстрочкою платежу протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару шляхом переказу коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідач оплату товару здійснив частково, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Заборгованість за отриманий товар на день розгляду спору сплачена повністю, що стверджується платіжними дорученнями №134 від 14.06.2010р., №136 від 04.07.2010р., №161 від 14.07.2010р.

В частині стягнення заборгованості в сумі 2 454,20грн. провадження у справі підлягає припиненню згідно п.1.1 ст.80 ГПК у звязку з відсутністю предмету спору (сплатою відповідачем заборгованості після звернення кредитора з позовом до суду).

У відповідності зі ст.ст.611, 627 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У сфері господарювання, згідно п.2 ст.217 ГК України, можуть застосуватися як вид господарської санкції штрафні санкції.

Учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) в розмірі, визначеному законом або передбаченому договором (ст.ст.230-232 ГК України).

Контрагенти в договорі передбачили відповідальність за порушення термінів оплати за товар, зокрема: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки; штраф у розмірі 20% від суми неоплаченого товару; у разі прострочення оплати понад 90 календарних днів - штраф у розмірі 3 000грн. (п.п. 6.2, 6.7 договору).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимога позивача щодо стягнення 3 490,84грн. штрафу, 134,68грн. пені за період з 22.02.2010р. по 14.06.2010р. підставна згідно ст.ст.230-232 ГК України, п.п. 6.2, 6.7 договору.

Водночас, суд, керуючись п.3 ст.83 ГПК України, виходячи зі змісту ст.233 ГК України, враховуючи сплату боргуЮ недоведеність кредитором розміру збитків та неспіврозмірність розміру штрафних санкцій сумі боргу, важке матеріальне становище відповідача, що стверджується балансом підприємства станом на 30.06.2010р., довідкою №39 від 31.08.2010р. про заборгованість по заробітній платі, яка станом на 01.08.2010р. становить 24 620,83грн., вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій та стягнути 350 грн.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони у договорі передбачили відповідальність за порушення термінів оплати за товар у розмірі 18% річних та у разі прострочки більше ніж 30 календарних днів - додаткову сплату 3% річних від простроченої суми (п.п. 6.3, 6.6 договору).

На підставі викладеного, підставні вимоги позивача щодо стягнення 159,33грн. річних за період з 22.02.2010р. по 14.06.2010р. згідно ст.625 ЦК Уукраїни та п.6.3, 6.6 договору згідно ст.625 ЦК України, п.п. 6.3, 6.6 договору.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 625, 655 ЦК України, ст.ст.174, 193, 230-233 ГК України, ст.44, 49, п.1.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства "Обєднання підприємств громадського харчування", м.Рожище,вул.Незалежності, 2,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" в особі структурного підрозділу "Агро-Дар" в м.Луцьку, м.Луцьк, вул.Володимирська, 55,

350грн. штрафних санкцій, 159,33грн. річних, 102грн. витрат по сплаті державного мита, 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 2 454,20грн. боргу провадження у справі припинити.

4. У стягненні 3 265,52грн. штрафних санкцій відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.