ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "02" лютого 2010 р. по справі № 04/162-45

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП-10754"

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер"

про стягнення 3 980,00 грн.

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №07-287 від 14.10.2009р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 12.01.2010р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу було розяснено процесуальні права та обовязки відповідно до ст.22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Луцьке АТП-10754" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер" про стягнення 3 980грн. заборгованості за надані послуги по перевезенню вантажу згідно договорів-заявок №06/08/09-1 від 06.07.2009р., №14/08/09-1 від 14.08.09р., №28/08/09-1 від 28.08.2009р. по подорожним листам №0028435, 0028434, 000158, 000263, 000247.

Розгляд спору неодноразово відкладався згідно зі ст.77 ГПК України у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

Відповідач у відзивах від 23.11.2009р., 27.01.2010р. зазначає, що у відповідності з договорами-заявками №06/08/09-1 від 06.07.2009року та №28/08/09-1 від 28.08.2009 року, позивач (перевізник) надавав ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» (замовник) послуги по перевезенню вантажу. Податки за вказаними договорами-заявками сплачені відповідачем в сумі 200 гривень та 283,33 грн. відповідно.

Заперечує факт надання послуг по перевезенню вантажу відповідно до договору-заявки №14/08/09-1 та вважає, що сума, яка належить до оплати за вказаним договором, нарахована безпідставно, оскільки від вищевказаних послуг відповідач відмовився.

Так, відповідно до ст. 307 ГК України, ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п. 10 договору-заявки №14/08/09-1 від 14 серпня 2009 року, вартість послуг перевезення по договору-заявці: 1 080грн. з ПДВ-20%.

В ході розгляду справи позивач неодноразово підтверджував, що послуги по перевезенню вантажу ним не були надані, товар (цукор) йому не завантажувався, а відповідно і не розвантажувався. Таким чином, відповідачу не зрозуміло, з яких саме міркувань виходив позивач при нарахуванні суми в розмірі 1 080грн. та вважає, що дана сума нарахована в порушення умов п. 10 договору-заявки та ст. 307 ГК України, де передбачено, що обов'язковою умовою оплати повної вартості перевезення товару є доставка товару до місця призначення.

Крім того, представник ВАТ «Луцьке АТП-10754» у судовому засіданні заявляла, що про відмову від перевезення вантажу позивач дізнався у місці завантаження автомобіля (м. Володимир-Волинський), проте жодних доказів, які б підтверджували вказані твердження, суду надано не було. Належним доказом того, що водій дійсно був на базі вантажовідправника у м. Володимир-Волинський, є засвідчена відмітка про це повноважними представниками ТзОВ «Украгро-5» (вантажовідправник).

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, всупереч вказаній нормі чинного законодавства, доказів, які б підтверджували прибуття автомобіля під завантаження в м. Володимир-Волинський в суді надано не було.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених ВАТ «Луцьке АТП 10754» до ТОВ "«ВКФ "Луцьккондитер" в частині стягнення 1 080грн., як безпідставно нарахованій.

В підтвердження зазначеного долучає до матеріалів справи копію ТТН 02АПП №000502 від 18.07.209р., яка спростовує зміст копії ТТН №502 від 14.08.2009р., наданої позивачем до матеріалів справи в підтвердження виконання перевезення по договору-заявці №14/08-09-1 від 14.08.2009р.

Позивач, ознайомившись з доводами відповідача та товарно-транспортною накладною 02АПП №000502 від 18.07.2009р., долученою до матеріалів справи, з запереченнями відповідача в цій частині згідний, про що зроблена відмітка.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Відкритим акціонерним товариством "Луцьке АТП-10754" (позивач), згідно договорів-заявок на автотранспортні перевезення №06/08/09-1 від 06.07.2009р., №28/08/09-1 від 28.08.2009р. були надані Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер" (відповідач) транспортно-експедиторські послуги згідно подорожніх листів №0028435, 0028434, 000263, 000247 на загальну суму 2 900грн.

Надання послуг стверджується талонами замовника 02 ААЮ №779887 від 31.08.2009р., 02 ААЮ №779887 від 28.08.2009р., 02 ААЧ №824977 від 07.08.2009р., 02 ААЧ №824978 від 06.08.2009р., подорожніми листами №0028435, 0028434, 000263, 000247, сплатою податків за договорами заявками №06/08/09-1 від 06.07.2009р., №28/08/09-1 від 28.08.2009р. (пояснення відповідача від 15.01.2010р. (а.с. 43)).

Відповідно до ст.929 ЦК України, ст.316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ст.931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

У пункті 10 договорів-заявок на автотранспортні перевезення №06/08/09-1 від 06.07.2009р., №28/08/09-1 від 28.08.2009р. сторони обумовили суму оплати, з якої відповідачем сплачені податки (пояснення відповідача від 15.01.2010р.).

У пункті 12 договорів-заявок передбачено, що повна оплата проводиться в термін не більше 14 днів з моменту отримання підписаного акту про передачу вантажу перевізником вантажоотримувачу в повному обємі згідно супровідних документів.

Оригінали супровідних документів передані відповідачу 02.12.2009р., що стверджується поштовим повідомленням від 02.12.2009р. (а.с. 38).

Заборгованість за надані транспортно-експедиційні послуги на час розгляду справи не сплачена, становить 2 900грн., стверджу ється договорами-заявками на автотранспортні перевезення №06/08/09-1 від 06.07.2009р., №28/08/09-1 від 28.08.2009р., талонами замовника 02 ААЮ №779887 від 31.08.2009р., 02 ААЮ №779887 від 28.08.2009р., 02 ААЧ №824977 від 07.08.2009р., 02 ААЧ №824978 від 06.08.2009р., подорожними листами №0028435, 0028434, 000263, 000247, визнана відповідачем у відзиві від 27.01.2010р. та підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер" в силу ст.193 ГК України, згідно якої учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Виконання зобовязань по перевезенню вантажу згідно договору-заявці №14/08/09-1 від 14.08.2009р. позивачем належними доказами згідно ст.33 ГПК України не доведено та спростовано оригіналом ТТН 02 ААП №000502 від 18.07.2009р., яка стверджує виконання перевезення іншим перевізником за іншим договором.

Оскільки спір, в частині задоволених вимог, до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 74,32грн. та 171,95грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (пропорційно сумі задоволених вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 929, 931 ЦК України, ст.ст. 193, 316 ГК України, ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер", м.Луцьк, вул.Володимирська, 57 а,

на користь Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП-10754", м.Луцьк, вул.Рівненська, 48,

2 900грн. боргу, 74,32грн. витрат по сплаті державного мита, 171,95грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У стягненні 1 080грн. відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.