РІШЕННЯ

"24" червня 2010 р.Справа № 18/49-907Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

Розглянув справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Авант трейд" №22 вул. Озерянівська, 2,Горлівка,Донецька область,84601 в особі Товариство з обмеженою відповідальністю "Авант трейд" вул. Промислова, 20/332,Тернопіль,46000

до Дочірнє підприємство Торгова фірма "Тернопільторгхліб" ВАТ "Тернопільхліб" вул. С. Будного, 3,Тернопіль,46027

про стягнення заборгованості в розмірі 20 878,25 грн., з яких: 18 667,92 грн. основний борг, 456,71 грн. пеня, 446,87 грн. 20% річних, 1 306,75 грн. штраф..

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність від 02.06.2010 р.

відповідача: не зявився.

В судовому засіданні учаснику судового процесу розяснено його процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд", в особі бази товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства торгової фірми "Тернопільторгхліб" відкритого акціонерного товариства "Тернопільхліб" про стягнення заборгованості в розмірі 20 878,25 грн., з яких: 18 667,92 грн. основний борг, 456,71 грн. пеня, 446,87 грн. 20% річних, 1 306,75 грн. штраф. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань по договору поставки № 128 від 10.02.2010 р., а саме не здійснення останнім в повному обсязі розрахунку за отриману продукцію. В підтвердження викладеного додає вищезазначений договір із додатками до нього, видаткові накладні, акт звірки розрахунків, обґрунтований розрахунок суми боргу, пені, річних та штрафу, інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не представив, його представник у судове засідання не прибув, хоча про час і місце слухання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 2838029, а тому суд розглядає справу згідно вимог ст. 75 ГПК України за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності господарський суд встановив.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

10.02.2010 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд", в особі бази товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд" в м. Тернопіль (надалі постачальник) та дочірнім підприємством торгової фірми "Тернопільторгхліб" відкритого акціонерного товариства "Тернопільхліб" (надалі покупець) був укладений договір поставки №128, за яким постачальник зобовязується передати у власність покупця алкогольні напої (надалі товар), а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору (п. 1.1. договору).

Кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видаткових накладних на товар (п. 4.1. договору).

Розрахунки за товар здійснюється покупцем протягом 45 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України (п. 6.1. договору).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, і у відповідності із ст. 11 цього кодексу однією з підстав виникнення зобов'язань.

Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд", в особі бази товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд" передало, а дочірнє підприємство торгова фірма "Тернопільторгхліб" відкритого акціонерного товариства "Тернопільхліб" прийняло згідно:

- видаткової накладної № 295814 від 12.02.2010 р. товар на суму 2 685,60 грн.;

- видаткової накладної № 295863 від 16.02.2010 р. товар на суму 2 303,82 грн.;

- видаткової накладної № 295867 від 16.02.2010 р. товар на суму 1 186,80 грн.;

- видаткової накладної № 295870 від 16.02.2010 р. товар на суму 1 587,78 грн.;

- видаткової накладної № 296166 від 20.02.2010 р. товар на суму 1 282,56 грн.;

- видаткової накладної № 296167 від 20.02.2010 р. товар на суму 1 094,04 грн.;

- видаткової накладної № 296688 від 03.03.2010 р. товар на суму 1 995,24 грн.;

- видаткової накладної № 296689 від 03.03.2010 р. товар на суму 2 442,60 грн.;

- видаткової накладної № 297298 від 11.03.2010 р. товар на суму 2 210,70 грн.;

- видаткової накладної № 297299 від 11.03.2010 р. товар на суму 3 101,88 грн.;

Оригінали даних видаткових накладних були оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 названого закону визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну.

Згідно п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 цього закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст.7 даного закону визначено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Аналогічні положення містяться і в Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165, зареєстрованого в Мінюсті України 23.06.1997р. за №233/2037.

При цьому, відповідно до п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону. Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку. За наявності оригіналу податкової накладної невключення її до зазначеного реєстру не є підставою для відмови у зарахуванні суми податку, визначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту такого платника податку. Форма і порядок заповнення реєстрів отриманих та виданих податкових накладних встановлюються центральним податковим органом.

На виконання підпункту 7.2.8 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»наказом ДПА України від 30.06.2005р. №244 (зареєстрованим в Мін'юсті України 18.07.2005р. за №770/11050) затверджено Порядок ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи податкові накладні № 297298/22 від 11.03.2010 р., № 296689/22 від 03.03.2010 р., №296688/22 від 03.03.2010 р., №296167/22 від 20.02.2010 р., №297299/22 від 11.03.2010 р., № 296166/22 від 20.02.2010 р., №295814/22 від 12.02.2010 р., №295863/22 від 16.02.2010 р., № 295867/22 від 16.02.2010 р., № 295870/22 від 16.02.2010 р.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (п. 11.1 Наказ|Правила, Мінтранс, від 14.10.1997 р., № 363 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні").

16.06.2010 р. позивач подав суду ТТН на переміщення алкогольних напоїв.

Строк оплати товару становить 45 днів з моменту його одержання (п. 6.1. договору).

Як стверджує позивач та підтверджено матеріалами справи, оплата за отриманий товар проведена частково, неоплаченою залишається сума заборгованості в розмірі 18 667,92 грн. Крім того, в матеріалах справи наявний акт звірки розрахунків між сторонами за період з 01.02.2010 р. по 29.04.2010 р., з якого вбачається, що у відповідача існує непогашена заборгованість розмірі 18 667,92 грн. Даний акт підписаний представниками сторін та їхні підписи скріплені печатками підприємств. Таким чином, оскільки доказів погашення основної суми заборгованості відповідачем не подано, а судом не здобуто, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 18 667,92 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1. договору сторони визначили, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Згідно поданого позивачем розрахунку сума пені за порушення відповідачем терміну оплати товару станом на 25.05.2010 р. становить 456,71 грн., сума штрафу 1 306,75 грн.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 536 Цивільного кодексу України визначає обовязок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 9.2. договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець сплачує постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Згідно поданого позивачем розрахунку сума процентів за користування чужими грошовими коштами станом на 25.05.2010 р. становить 446,87 грн.

Розглянувши представлені розрахунки пені, штрафу та відсотків річних, з огляду на наявність заборгованості за договором, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст. ст. 44 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з дочірнього підприємства торгової фірми "Тернопільторгхліб" відкритого акціонерного товариства "Тернопільхліб" (вул. Степана Будного, 3, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 30248899) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд" (вул. Озерянівська, 2, м. Горлівка, Донецька область) в особі бази товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейд" (вул. Промислова, 20/332, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 36899012):

- 18 667 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 92 коп. основного боргу;

- 456 (чотириста пятдесят шість) грн. 71 коп. пені;

- 1 306 (одну тисячу триста шість) грн. 75 коп. штрафу;

- 446 (чотириста сорок шість) грн. 87 коп. 20% річних;

- 208 (двісті вісім) грн. 78 коп. державного мита;

- 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання 29.06.2010 р., через місцевий господарський суд.

Суддя Н.В. Охотницька