ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2010 р. Справа № 04/50-92
За позовом Волинського державного університету ім.Лесі Українки
до Луцької міської ради
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Л-торг" ЛТД
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3
про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2001р., 15.11.2004р., 22.11.2004р., усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання привести земельну ділянку у попередній стан.
Суддя Філатова С.Т.
Суть спору: Волинський державний університет ім.Лесі Українки звернувся з позовом до відповідачів: Луцької міської ради, Підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Л-торг" ЛТД, Підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2001р., 15.11.2004р., 22.11.2004р., усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання привести земельну ділянку у попередній стан.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ВДУ імені ОСОБА_4 володіє земельною ділянкою площею 2,33 га на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 30.06.2000 року серія І-ВЛ №000576, виданого згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №253 від 27 травня 1999 року.
10 липня 2001 року між Луцькою міською радою та СПД-ФО ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 356 кв. метрів по
вул. Винниченка, частина якої, площею 161 кв. метрів, перебувала у постійному користуванні позивача.
31 липня 2001 року виконкомом Луцької міської ради прийнято рішення №436, яким університету було припинено право користування частиною земельної ділянки площею 0,0161 га по вул. Винниченка, 30, в м. Луцьку. 29 листопада 2001 року, згідно рішення №637, до згаданого рішення були внесені часткові зміни.
Рішенням господарського суду Волинської області від 26 липня 2004 року рішення Луцької міської ради №№436 та 637 визнані недійсними. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2005 року вказане рішення господарського суду залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2007 року по даній справі рішення господарського суду та апеляційного господарського суду залишені без змін. Вказаними судовими рішеннями, між іншим, встановлено, що вилучення земельної ділянки відбулось без згоди університету.

У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Винниченка між Луцькою міською радою та підприємцем ОСОБА_1 підлягає визнанню недійсним, оскільки під час його підписання був грубо порушений порядок, встановлений земельним законодавством, а тому підприємець ОСОБА_1 набув спірну земельну ділянку незаконно, і не мав права її відчужувати і, в свою чергу, договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 15.11.2004 року також підлягає визнанню недійсним.

Оскільки, договори купівлі-продажу від 10.07.2001 року та 15.11.2004 року, із мотивів вказаних вище, підлягають визнанню недійсними, то і ТзОВ „Л-торг" також незаконно набув право власності на спірну земельну ділянку, тому і договір купівлі-продажу від 22.11.2004 року підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою суду від 26.07.2007р. позов забезпечено шляхом заборони підприємцям ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Л-торг" ЛТД проводити будівельні роботи на земельній ділянці по вул. Винниченка, 26а (30) в м.Луцьку, а також вводити в експлуатацію об'єкт нерухомого майна, який знаходиться на даній земельній ділянці; заборонити підприємцю ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку по вул.Винниченка, 26а в м.Луцьку до вирішення спору.

Позивач у заяві 2109/07 від 21.09.2007р. повідомляє, що Волинському державному університету імені ОСОБА_4 про те, що власником земельної ділянки по вул.Винниченка, 26а, є громадянка ОСОБА_3, стало відомо на засіданні господарського суду 11.09.2007 року з листа Луцького міського управління земельних ресурсів від 14.08.2007 року.

Зазначає, що не зважаючи на ці обставини, він не змінює свої позовні вимоги з тих підстав, що крім визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки по вул..Винниченка, 26а, ставить вимоги про усунення перешкод в користуванні і зобов'язання привести земельну ділянку в попередній стан шляхом знесення побудованого на ній об'єкта. Оскільки будівництво на спірній земельній ділянці здійснює підприємець ОСОБА_1, то саме на нього може бути покладено обов'язок по знесенню.

Вказує, що громадянка ОСОБА_3, яка є власником земельної ділянки, може вступити в справу в якості третьої особи, якщо вона заявляє свої вимоги на предмет спору. Крім того, вона не є стороною по договорах, які він просить визнати недійсними.

Відповідач - Підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про припинення провадження у справі.

Стверджує, що купуючи земельну ділянку у ТзОВ "Л-Торг" вона діяла не як підприємець, а як приватна особа, що і стверджується змістом договору купівлі-продажу від 22.11.2004 року, в якому не зазначено, що вона діє як суб'єкт підприємницької діяльності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; щодо цільового призначення придбаної нею земельної ділянки, то вона мала намір змінити це цільове призначення на будівництво житлового будинку. Оскільки, земельна ділянка нею куплялась не в ході здійснення підприємницької діяльності і договір купівлі-продажу не пов'язаний із підприємницькою діяльністю, то, відповідно до ст.1 ГПК України, цей спір не підвідомчий господарському суду.

Крім того, повідомляє суду, що вона купила земельну ділянку в особи - ТзОВ „Л-Торг", сплатила йому повну вартість і стала добросовісним набувачем майна, і відповідно до ст.388 ЦК України позивач не має права витребувати земельну ділянку в неї, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.1 ст. 388 ЦК України.

Вказує, що позивач не зазначає в позовній заяві і не ставить вимогу про застосування наслідків недійсної угоди, хоча визнання договору недійсним тягне обов'язкове застосування таких наслідків.

Згідно з Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.08.2007р. - 01.03.2005р. було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТзОВ "Л-торг" ЛТД в результаті її ліквідації за рішенням засновників, що не повязано з реорганізацією.

Згідно клопотання Луцької міської ради було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3.

ОСОБА_1 у поясненні від 22.10.2007р. зазначає, що земельна ділянка по вул. Винниченка, 26-а в м. Луцьку продана ОСОБА_1 Товариству з обмеженою відповідальністю Л-торг18.11.2004 року. Разом із земельною ділянкою були продані і будівельні матеріали: фундаментні блоки, цегла і панелі перекриття. Продаж зазначених будівельних матеріалів було оформлено накладною, яка через закінчення строків зберігання таких документів не збереглась, перший екземпляр накладної повинен зберігатись у покупця - ТзОВ Л-торг. При цьому, прошу просить врахувати, що укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки і перехід права власності на цю земельну ділянку (в т.ч. призначену для будівництва та обслуговування будівлі) не залежав від переходу права власності на будівельні матеріали.

Відповідно до положень ЦК України (ст.331) в редакції на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки право власності на незавершене будівництво не виникало, а у забудовника земельної ділянки, до завершення будівництва, виникало право власності лише на будівельні матеріали.

Отже, на 18.11.2004 року право власності на земельну ділянку могло перейти незалежно від переходу права власності на будівельні матеріали.

Одночасно підтримує клопотання ОСОБА_5 про припинення провадження у справі з мотивів не підвідомчості спору господарському суду. А також враховуючи те, що сторона у справі ТзОВ „Л-торг" ліквідоване, то відповідно і з цих підстав (ліквідація підприємства яке є стороною у спорі) відповідно до вимог п.6 ст.80 ГПК України провадження у справі також підлягає припиненню.

Водночас просить в позові Волинського державного університету ім. Лесі Українки відмовити.

Прокурор міста Луцька у клопотанні №4612 від 21.09.2007р. відповідно до ст.36-1 ЗУ "Про прокуратуру" та ч.1 ст.29 ГПК України просить розглядати справу за участю прокурора.

Ухвалою суду від 23.10.2007р. провадження у справі зупинено до вирішення справи №2-5994/07 Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

01.03.2010р. на запит суду Луцький міськрайонний суд Волинської області направив копії рішення суду від 26.02.2009 року, додаткового рішення від 19.06.2009 року, ухвали апеляційного суду від 11.08.2009 року, ухвали Верховного Суду України від 28.12.2009 року по справі за позовом Волинського державного університету імені ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Луцької міської ради Волинської області, підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-торг" ЛТД про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права постійного користування земельною ділянкою, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, знесення самочинно побудованого нерухомого майна.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.06.2009 року, що набрало законної сили, постановлено визнати за ВНУ імені ОСОБА_4 право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0161 га по вул. Винниченка, 26а в м. Луцьку, що належить йому згідно Державного акту на право постійного користування землею серія І-ВЛ №000576 від 30.06.2000 року; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0161 га по вул. Винниченка, 26а в

м. Луцьку, що належить ВНУ імені ОСОБА_4 згідно Державного акту на право постійного користування землею серія І-ВЛ №000576 від 30.06.2000 року; зобовязати ОСОБА_3 за власний рахунок знести обєкт нерухомого майна, що розташований по вул. Винниченка, 26а в м. Луцьку, самочинно побудований на земельній ділянці, що належить ВНУ імені ОСОБА_4 згідно Державного акту на право постійного користування землею серія І-ВЛ №000576 від 30.06.2000 року та привести вказану земельну ділянку у попередній стан.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 79 ГПК України, господарський суд, -

у х в а л и в :

1. Провадження у справі поновити.

2. Розгляд справи призначити на 12.04.2010 року на 15 год. 30 хв.

Ухвала надсилається сторонам та третій особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд попереджає, що в силу ст.4-5 ГПК України невиконання вимог ухвали суду тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Ухвала надсилається сторонам рекомендованим листом. У разі неподання витребуваних судом документів до сторін будуть застосовані санкції, передбачені п.5 ст.83 ГПК України, а спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Суддя Філатова С. Т.