ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2010 р. Справа № 15/212-09

вх. № 4832/3-15

Суддя господарського суду: Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання: Дородіна І.А.

за участю представників сторін:

стягувач - ОСОБА_1, доручення від 09.06.2009 року № 01-62юр/4584.

боржника - не з'явився

представник ВДВС - ОСОБА_2, доручення від 14.10.2009 року №03-01/в-5

розглянувши скаргу АК "Харківобленерго" на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.09.2009 року по справі № 15/212-09

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків

до Первомайського державного підприємства "Хімпром", м. Харків

про стягнення 586,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Харківської області рішенням від 22.01.2008 року стягнув з Первомайського ДП "Хімпром" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 547,88 грн. вартості електричної енергії, 38,99 грн. заборгованості по реактивній енергії, 6,50 грн. ПДВ на КРЕ, витрат по сплаті державного мита у сумі 102,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 312,50 грн.

08.09.2009 року рішення набрало законної чинності та на його виконання був виданий відповідний наказ.

10.10.2009 року до канцелярії господарського суду від АК "Харківобленерго" надійшла скарга на дії Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Харківській області, в який стягувач просить суд визнати незаконною постанову підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Харківській області від 05.10.2009 року про зупинення виконавчого провадження по справі за № 15/212-09; визнати з боку підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Харківській області факти порушення ним при примусовому виконанню рішення господарського суду Харківської області по справі за № 15/212-09 вимог ч.2 ст.19, ч.5 ст.124 Конституції України, ст. ст. 4-5,115 ГПК України, ст.1 Закону України "Про державну виконавчу службу", ст. 1,5,7,34 Закону України "Про виконавче провадження", Закону України від 14.05.92 р. № 2342 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, стягувач просить суд зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень ВДВС у Харківській області скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Харківській області від 05.10.2009 року про зупинення виконавчого провадження по справі за № 15/212-09 та провести усі виконавчі дії з його примусового виконання.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, 08.02.2010 року через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив суд розглянути скаргу у відсутності представника боржника.

Представник ВДВС в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував в повному обсязі,

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, встановив наступне.

28.09.2009 року Підрозділом примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом № 15/212-09, виданого 08.09.2009 року господарським судом Харківської області на виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.08.2009 року.

05.10.2009 року Підрозділом примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, оскільки 24.05.2005 року господарським судом Харківської області порушено провадження у справі про банкрутство Первомайського ДП Хімпром. 10.09.2007 року введена процедура санації боржника. Згідно з п.8 статті 34 Закону України Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом , крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Позивач не погоджуючись з постановою про зупинення виконавчого провадження, посилається на те, що виносячи постанову державний виконавець повинен був діяти з урахуванням норм Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що судові процедури банкрутства регулюються спеціальним законом, а тому положення Закону України "Про виконавче провадження" слід застосовувати у нормативному поєднанні з положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін "мораторій на задоволення вимог кредиторів" вживається в цьому Законі у тому значенні, що це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду (абз. 1 ч. 4 ст. 12 цього Закону).

Таким чином, з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржник не може виконувати грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов'язань, не діють.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Слід зазначити, що вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не вчинюються дії з примусового виконання рішень судів та інших органів, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний з його суттю.

В силу положень п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", та абз. 1 ч. 6 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадку порушення судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 13.09.2005 у справі № 10/48).

З огляду на вищевикладене суд вважає позицію стягувача, викладену в скарзі необґрунтованою та безпідставною.

До того ж слід зазначити, що приписи статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачає розгляд господарськими судами скарг на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Позивач звернувся до суду зі скаргою, в якій окрім визнання незаконною постанову Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області від 05.10.2009 року про зупинення виконавчого провадження по справі № 15/212-09 просив також суд визнати з боку Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області факти порушення ним при примусовому виконанню рішення господарського суду Харківської області по справі № 15/212-09 вимог ч.2 ст.19; ч.5 ст.124 Конституції України, ст.ст. 4-5; 115 ГПК України, ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", ст.ст.1; 5; 7; 34 Закону України "Про виконавче провадження", Закону України від 14.05.92 року № 2342 Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також просив зобов'язати Підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області скасувати постанову Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області від 05.10.2009 р. про зупинення виконавчого провадження по справі № 15/212-09 та провести усі виконавчі дії з його примусового виконання.

Дані вимоги позивача не можуть бути предметом розгляду господарським судом відповідно до статті 121-2, статті 1 Господарського процесуального Кодексу і України.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити АК "Харківобленерго" в задоволенні скарги АК "Харківобленерго" на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Харківській області щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.09.2009 року по справі № 15/212-09.

Суддя Лаврова Л.С.