ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2010 р.Справа № 20/1633-10

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлогістикцентр" м. Київ

до приватної фірми "Дом" м. Хмельницький

про стягнення 228682,17 грн.

Суддя Гладій С.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю 05.01.10 р.

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість згідно договору поставки № 54 від 21.07.2009р. в розмірі 228682,17 грн., з яких 192014,00 грн. основного боргу, 36668,17 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 13.09.2010 року суддею Гладієм С.В. порушено провадження у справі №20/1633-10. Про час і місце проведення судового засідання сторони повідомленні належним чином. Копії ухвал про порушення провадження у справі сторонам направленні рекомендованими листами, підтвердженням чого є витяг з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем ПФ „Дом умов договору поставки на отримання нафтопродуктів.

В судові засідання відповідач за викликом не зявлявся, доказів поважності причин неявки та відзиву на позов не надав.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача, враховуючи, що судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про слухання справи в суді, суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Між ТзОВ „"Інтерлогістикцентр" м. Київ (позивач) та приватною фірмою "Дом" м. Хмельницький (відповідач) укладено договір поставки нафтопродуктів №54 від 21.07.2009р., за умовами якого (п.1 Договору) ТзОВ „Інтерлогістікцентр (Постачальник) зобовязався передати у власність ПФ „Дом (Покупця) продукцію, а Покупець зобовязався прийняти і оплатити нафтопродукти. Номенклатура, кількість, вартість, ціна, умови поставки та розрахунків за товар визначаються сторонами в додаткових угодах до договору.

Згідно п.3.1 договору „Ціна, кількість та асортимент кожної окремої партії товару та порядок розрахунків попередньо узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до договору з наступним наведенням у рахунку фактурі на оплату. Ціна також наводиться в накладних та рахунках фактурах, які є невідємною частиною договору.

21.07.2009р. сторони уклали додаткову угоду до договору №54 від 21.07.2009р. про поставку нафтопродуктів, за якою постачальник зобовязується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти за цінами та в обємах, а саме: вид нафтопродукту дизельне пальне, походження Білорусь, кількість літрів 100000, ціна ПДВ, грн./літр 4,98 грн., сума з ПДВ, грн.. 498,000,00 грн.

Згідно п.1 додаткової угоди до договору, оплата здійснюється на протязі 3-х банківських днів з дати виставлених рахунку фактури постачальником на адресу Покупця. Датою поставки товару є дата, наведена в акті приймання передачі. Датою оплата вважається дата на штемпелі бланка, що підтверджує перерахування грошових коштів.

ТОВ „Транснафтатрейд у листі вих. № 849 від 28 серпня 2009 року підтверджує, що 24.07.2009 року на адресу позивача з ЛПДС 5-С Смига відвантажило товар - дизельне пальне в кількості 30970 літрів в автомобіль ДАФ, державний номер НОМЕР_1, причеп державний номер НОМЕР_2, що належить ПП ОСОБА_2, згідно заявки №59 від 23.07.2009 р. для ПФ „Дом за маршрутом сел. Смига - м. Шепетівка, ТТН №870.

Згідно з товарно-транспортною накладною №870 від 24.07.09, нафтопродукти були

відпущені ТОВ «Транснафтатрейд». на загальну суму 147417,20 грн.

В зв'язку з подорожчанням пального на ринку України та рішенням зборів ОСОБА_3 України було змінено вартість дизельного палива по рахунку № 67 від 23.07.2009р. - та встановлено ціну 1-го літра ДП по 6,20 грн. Таким чином вартість дизельного палива за 30970л складає 192014,00грн. з ПДВ.

Відповідно п.5.4 даного договору у випадку несплати чи несвоєчасної оплати за товар Покупець зобовязаний сплатити пеню, яка нараховується за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочки від суми заборгованості.

Позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 36668,17 грн.

В звязку із невиконанням відповідачем зобовязань, позивач подав позов про стягнення з відповідача 228682,17 грн. в т.ч.: 192014,00 грн. основного боргу, 36668,17 грн. пені.

При цьому до матеріалів позовної заяви позивачем подано копію постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 15 жовтня 2009 року №41/0230, слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області ОСОБА_4.

На запит суду слідчий ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області ОСОБА_4 повідомив, що кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 191 ч.4 та ст. 358 ч.1 та 3 КК України розглянута Хмельницьким міськрайонним судом та вироком суду від 05.08.2010р. ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочинів та засуджено до трьох років позбавлення волі. Апеляційний суд Хмельницької області залишив вирок суду першої інстанції без змін.

Господарський суд від 26.10.2010р. за №20/1633-10-01-24/10664-1360 звернувся з запитом до Хмельницького міськрайонного суду в якому просить направити копії вироку Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010р. та постанову апеляційного суду Хмельницької області.

Хмельницький міськрайонний суд 23.11.2010р. №3802 на адресу господарського суду направив копію вироку та копію ухвали апеляційного суду Хмельницької області по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010р. встановлено, що у липні 2009р. ОСОБА_5, представившись директором ПФ «Дом», маючи на меті Заволодіти чужим майном шляхом обману, домовився з директором ТОВ «Інтерлогістикцентр»ОСОБА_3 щодо придбання дизельного палива.

21.07.09р. ОСОБА_5 від імені ПФ «Дом» не маючи на це повноважень, уклав з ТОВ «Інтерлогістикцентр»договір № 54 на поставку нафтопродуктів. Поставка нафтопродуктів мала бути проведена після повної предоплати за них. Однак будучи особисто знайомим з ОСОБА_3 та зловживаючи його довірою, ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння пальним, переконав його здійснити відвантаження нафтопродуктів з відстроченням платежу. Про укладення угоди ОСОБА_5 не повідомив директора ПФ „Дом та не склав від імені підприємтсва жодних документів, щодо придбання та реалізації нафтопродуктів.

24.07.09р. ТОВ «Інтерлогістикцентр»із нафтосховища в смт. Смига, Рівненської області відвантажило на адресу ПФ «Дом»30790 літрів дизельного палива, вартістю 147417 грн. 20 коп. за товарно-транспортною накладною № 870 від 24.07.09р. Перевезення пального здійснювалось за вказівкою ОСОБА_5 у м. Шепетівку ПП ОСОБА_2

Отримавши пальне, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_5 реалізував його мешканцю м. Шепетівка - підприємцю ОСОБА_6 зливши його на автозаправну станцію. За отримані нафтопродукти ОСОБА_6 заплатив ОСОБА_5 готівкою 139365 грн.

Документи від імені ПФ „Дом ОСОБА_5Ю ПП ОСОБА_6 не надав. На вимогу ОСОБА_6 оформити на пальне документи, ОСОБА_5 надав аркуш паперу з відбитком печатки ПП „ГК Майбутнє України 3000 та своїм власним підписом. На цьому аркуші паперу ОСОБА_5Ю та ОСОБА_6 склали розписку про отримання останнім пального та грошових коштів в сумі 139365,00грн. Отримані від ОСОБА_7 кошти ОСОБА_5Ю в касу ПФ „Дом не здав, а використав їх на власні потреби. За поставлене паливо на ПФ „Дом від ТОВ „Інтерлогістикцентр розрахунки не проведені.

Таким чином, ОСОБА_5Ю шляхом обману та зловживання довірою незаконно, заволодів майном ТОВ „Інтерлогістикцентр на суму 147417 грн. 20 коп., що підтверджується показами свідків ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, розпискою, висновком судово-почеркознавчої експертизи, товаро-транспортною накладною, подорожнім листом від 24.07.2009р., листом ДПІ у м. Хмельницькому, іншими доказами зібраними у справі.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винну в скоєних злочинах щодо обставин справи визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання суду.

За таких обставин справи, керуючись ст. 323,323 КПК України, суд засудив: визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч.3, ст. 358 ч.1, ч.3 КК України і призначити йому покарання: за ст. 190 ч.3 КК України три роки позбавлення волі, за ст. 358 ч.1 КК України один рік обмеження волі, за ст. 358 ч.3 КК України один рік і шість місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання три роки позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ „Інтерлогістикцентр м. Київ 147417,20 грн. спричиненої майнової шкоди. В решті позову відмовлено.

На вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010р. було подано апеляційну скаргу прокурором, засудженим та його захисником.

Апеляційна скарга прокурора, засудженого та захисника залишена без задоволення.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Відповідно до вироку Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010р. громадянина ОСОБА_5 визнанно винним та частково задоволенно цивільний позов ТОВ „Інтерлогістикцентр, стягнуто з ОСОБА_5 147417,20 грн. спричиненої майнової шкоди.

При цьому вироком суду встановлено, що у липні 2009р. ОСОБА_5, представившись директором ПФ «Дом», маючи на меті Заволодіти чужим майном шляхом обману, домовився з директором ТОВ «Інтерлогістикцентр»ОСОБА_3 щодо придбання дизельного палива.

21.07.09р. ОСОБА_5 від імені ПФ «Дом» не маючи на це повноважень, уклав з ТОВ «Інтерлогістикцентр»договір № 54 на поставку нафтопродуктів. Поставка нафтопродуктів мала бути проведена після повної предоплати за них. Однак будучи особисто знайомим з ОСОБА_3 та зловживаючи його довірою, ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння пальним, переконав його здійснити відвантаження нафтопродуктів з відстроченням платежу. Про укладення угоди ОСОБА_5 не повідомив директора ПФ „Дом та не склав від імені підприємтсва жодних документів, щодо придбання та реалізації нафтопродуктів.

24.07.09р. ТОВ «Інтерлогістикцентр»із нафтосховища в смт. Смига, Рівненської області відвантажило на адресу ПФ «Дом»30790 літрів дизельного палива, вартістю 147417 грн. 20 коп. за товарно-транспортною накладною № 870 від 24.07.09р. Перевезення пального здійснювалось за вказівкою ОСОБА_5 у м. Шепетівку ПП ОСОБА_2

Отримавши пальне, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_5 реалізував його мешканцю м. Шепетівка - підприємцю ОСОБА_6 зливши його на автозаправну станцію. За отримані нафтопродукти ОСОБА_6 заплатив ОСОБА_5 готівкою 139365 грн.

Документи від імені ПФ „Дом ОСОБА_5Ю ПП ОСОБА_6 не надав. На вимогу ОСОБА_6 оформити на пальне документи, ОСОБА_5 надав аркуш паперу з відбитком печатки ПП „ГК Майбутнє України 3000 та своїм власним підписом. На цьому аркуші паперу ОСОБА_5Ю та ОСОБА_6 склали розписку про отримання останнім пального та грошових коштів в сумі 139365,00грн. Отримані від ОСОБА_7 кошти ОСОБА_5Ю в касу ПФ „Дом не здав, а використав їх на власні потреби. За поставлене паливо на ПФ „Дом від ТОВ „Інтерлогістикцентр розрахунки не проведені.

Таким чином, ОСОБА_5Ю шляхом обману та зловживання довірою незаконно, заволодів майном ТОВ „Інтерлогістикцентр на суму 147417 грн. 20 коп., що підтверджується показами свідків ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, розпискою, висновком судово-почеркознавчої експертизи, товаро-транспортною накладною, подорожнім листом від 24.07.2009р., листом ДПІ у м. Хмельницькому, іншими доказами зібраними у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ „Інтерлогістикцентр до ПФ „Дом про стягнення 192017,00 грн. заборгованості та 36668,17 грн. пені не підлягає задоволенню, оскільки будь-яких господарських відносин між сторонами не було, тобто нафтопродукти позивачем поставлялись та отримувались ОСОБА_5 по підробленим документам ПФ „Дом, а не відповідачу - ПФ „Дом.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлогістикцентр" м. Київ до приватної фірми "Дом" м. Хмельницький про стягнення 228682,17 грн. відмовити.

Суддя С.В. Гладій