ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.10 Справа№ 19/30

За позовом: РВ ФДМ України по Львівській області, м.Львів;

До Відповідача: ТзОВ Науково-виробниче комерційне підприємство Спаринг-Віст, м.Львів;

Про: стягнення 37339,98 грн.

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання: Байко А.Я.

В судовому засіданні взяли участь представники:

Позивача: ОСОБА_1- предст.

(дов. №18-11-00004 від 11.01.2010р.);

Відповідача: ОСОБА_2-предст. (дов. № б/н від 23.03.2010р.);

Сторонам, які взяли участь у справі, розяснено зміст ст.ст. 20, 22 ГПК України, а саме, їх процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено РВ ФДМ України по Львівській області, м.Львів до Відповідача: ТзОВ Науково-виробниче комерційне підприємство Спаринг-Віст, м.Львів про стягнення 37339,98грн.

Обставини Справи:

Ухвалою суду від 11.02.2010р. судом порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до судового розгляду на 30.03.2010р.

В судове засідання 30.03.2010р. представник позивача зявився, подав Пояснення (вх.№ канц.6381 від 30.03.2010р.), представник Відповідача зявився, подав Відзив (вх.№ канц.6438 від 30.03.2010р.).

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні подали Клопотання не здійснювати фіксацію судового процесу по справі згідно ст.81-1 ГПК України, та Клопотання продовжити термін розгляду справи, керуючись вимогами ч.4 ст.69 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.03.2010р. розгляд справи відкладено на 13.04.2010р.

В судове засідання 13.04.2010р.представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав, подав Пояснення (вх.№ канц.7138 від 13.04.2010р.), представник відповідача зявився, подав Клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ канц.б/н від 13.04.2010р.).

Ухвалою суду від 13.04.2010р. розгляд справи відкладено на 13.05.2010р.

В судове засідання 17.12.2009р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін у справі, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, поданих для огляду у судовому засіданні та копії доданих до матеріалів справи та оцінивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне:

11.05.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та ТзОВ НВКП Спаринг-Віст (Орендар) укладено Договір оренди №46 індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, яке перебуває на балансі Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій (надалі-Договір).

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з дня підписання і діє протягом 11 місяців з 11 травня 2006р. до 11 квітня 2007р.

Згідно з умовами п.10.6. Договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміни цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

У відповідності до умов п.2.4. Договору, у разі припинення цього Договору майно повертається Орендарем балансоотримувачу. Орендар повертає майно балансоотримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим з моменту підписання Сторонами акта прийому-передачі.

26.06.2009р. позивачем відправлено на адресу відповідача заяву №11-03-04171 про припинення Договору (з 10.06.2009р.) та необхідність передати орендоване майно за актом приймання-передачі балансоотримувачу.

Орендоване майно, що є предметом Договору, повернуто відповідачем 27.08.2009р. за актом приймання-передачі.

Враховуючи те, що відповідачем частину неустойки було сплачено, сума несплаченої ТзОВ НВКП Спаринг-Віст неустойки становить 37339,98грн.

В звязку із затримкою повернення орендованого майна, Орендодавцем нараховано неустойку у розмірі 49455,70грн.

З метою досудового врегулювання спору, Регіональним відділенням, в порядку ст.ст.5,6 ГПК України, на адресу відповідача направлено претензію № 11-11-08144 від 04.12.2009р. з пропозицією сплатити нараховану суму неустойки добровільно, проте, відповідач залишив вищевказану претензію без розгляду. Спір подано на розгляд Господарського суду Львівської області.

При винесенні рішення у справі, суд керувався наступним:

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно із ч.1 ст.763 Цивільного Кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно із ч.2 ст.291 Господарського Кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до вимог ч.1.ст.785 Цивільного Кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 ст.785 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Посилання відповідача щодо застосування орендних ставок в розмірі 45 відсотків від встановленого обсягу, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009р. №316 є безпідставними з огляду на те, що згідно з п.2 цієї Постанови положення,- п.1 застосовуються для проведення розрахунків лише щодо чинних договорів оренди, спірний Договір оренди від 11.05.2006р. №46 припинив свою дію 10.06.2009р.

Враховуючи вищенаведене, вимога Позивача щодо стягнення неустойки за невиконання обовязку повернення орендованого майна є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі 37339,98грн.

Судові витрати, а саме по сплаті державного мита на суму 373,39грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на суму 236,00грн., оскільки спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, згідно із ст.49 ГПК України, слід покласти на нього у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст.1, 2, 4, 32, 33, 43, 49, 69, 75, 82, 84, 85 ГПК України,

суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство Спаринг-Віст (юридична адреса: 79026, місто Львів, вул.Володимира Великого,33; ідентиф. код 19332064) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (юридична адреса: 79000, м.Львів, вул.Січових Стрільців,3; ідентиф. код 20823070) 37339,98грн.- неустойки, 373,39грн.- витрат на оплату державного мита, 236,00грн.витрат на оплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; одержувач коштів: Держбюджет м.Львова, банк одержувача: ГУДКУ у Львівській області; , МФО 825014, код рахунку 22080200.

Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Рішення вступає в законну силу за вимогами ч.3 ст. 85 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду, в порядку встановленому розділом ХII ГПК України.

Суддя Левицька Н.Г.