ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" грудня 2010 р.Справа № 16/2119-10

За позовом Чемеровецького підприємства теплових мереж, смт. Чемерівці

до Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Чемеровецького відділення №3216 ВАТ „Ощадбанк, смт. Чемерівці.

про стягнення 4 645,06 грн. заборгованості

Суддя В. В. Магера

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №281 від 21.12.2010р.,

ОСОБА_2 за довіреністю №280 від 21.12.2010р.;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 25.06.2010р.;

ОСОБА_4 за довіреністю від 25.06.2010р.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 4 645,06 грн.

Представники позивача в судове засідання 21.12.2010р. прибули, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, представником позивача подано письмову заяву, в якій він просить суд провести заміну первісного відповідача на належного Відкрите акціонерне товариства „Державний ощадний банк України м. Київ в особі філії Чемеровецьке відділення №3216 ВАТ „Ощадбанк, смт. Чемерівці.

Згідно ч.3 ст.24 ГПК України, господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити письмову заява позивача та допустити заміну первісного відповідача по справі на належного Відкрите акціонерне товариства „Державний ощадний банк України м. Київ в особі філії Чемеровецьке відділення №3216 ВАТ „Ощадбанк, смт. Чемерівці.

Представники відповідача в судовому засіданні проти клопотання позивача щодо проведення заміни відповідача по справі не заперечували.

При цьому, представниками відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому повідомлено суду про те, що відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав: між сторонами 17.10.2006 р. було укладено договір №16 про надання послуг з централізованого опалення, згідно якого позивач зобов'язувався надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов'язувався вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених Договором.

Вказує, що Чемеровецьке відділення ВАТ „Ощадбанк письмовими заявами від 04.03.2010 р. №91 та від 17.03.2010 р. № 106 повідомило позивача про відмову від централізованого надання послуг з теплопостачання, а також у відповідності до п.29 договору повідомило про припинення договірних відносин. Крім цього, Банк звернувся листом від 04.03.2010 р. за №86 до голови селищної ради про надання дозволу на відключення від централізованого опаленням в звязку із встановленням індивідуального опалення.

Рішенням міжвідомчої комісії по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ЦВП від 15.05.2010 р. Банку надано дозвіл на відключення від ЦО, а рішенням від 30.06.2010 р. було затверджено акт про відключення приміщення Банку від ЦО. Роботи з відключення були проведені третіми особами згідно договірних відносин.

Натомість, позивач продовжував нараховувати плату за послуги теплопостачання та направив на адресу банку претензії від 04.08.2010 р. №106 та від 22.10.2010 р. №164 щодо оплати вартості спожитих послуг.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач, посилаючись на Постанову КМУ від 10.07.2006 р. № 955 „Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, зазначає, що тариф на оплату з централізованого опалення складається з абонентської плати та плати за фактично спожиту теплову енергію в опалювальний період. Разом з тим не вказує, яка саме норма вище згаданого нормативно-правового акту містить дане положення.

Також Позивач посилається на п.п. 2.6. та 2.7. Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 р., та зазначає, що після затвердження акта про відключення приміщення банку на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Разом з тим, позивач з такою пропозицією про перегляд умов договору до банку не звертався.

Відповідач вказує, що на підтвердження заявлених сум позивач посилається на рахунки про нараховану заборгованість, проте рахунками не може встановлюватись відповідальність сторін, вони лише фіксують суму нарахувань на місяць та є підставою для оплати.

При цьому, права та обов'язки сторін встановлені договором №16 від 17.10.2006 р. про надання послуг з централізованого опалення, яким не наводиться жодного посилання на наявність абонентної плати, що справляється щомісячно, а будь-які додаткові договори, якими б запроваджувалась така плата, сторонами не укладались.

Відповідач посилається на те, що укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Крім того в ч.2 даної статті зазначено, що положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 907 ЦК України передбачено порядок розірвання договору про надання послуг, а саме у відповідності до частини першої договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно із приписами ч.6 ст.26 Закону України „Про житлово-комунальні послуги у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Ч.3 ст. 615 ЦК України передбачає, що внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Як зазначалось вище, банк, у відповідності до п.29 договору письмово повідомив підприємство про свій намір припинити відносини з надання послуг з централізованого опалення, дане повідомлення не суперечить нормам ст. 907 ЦК України.

За таких обставин, відповідач стверджує, що позивач не надавав послуг з постачання теплової енергії після прийняття рішення про встановлення автономного опалення, договір припинений, тому вважає, що вимога є безпідставною. Просить відмовити в позові.

Заслухавши повноважних представників сторін, враховуючи необхідність заміни відповідача по справі, спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на іншу дату із врахуванням вимог ст.77 ГПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 24, ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В:

Письмове клопотання позивача про проведення заміни відповідача задовольнити.

Допустити заміну первісного відповідача по справі на належного - Відкрите акціонерне товариства „Державний ощадний банк України м. Київ в особі філії Чемеровецьке відділення №3216 ВАТ „Ощадбанк, смт. Чемерівці.

Розгляд справи № 16/2119-10 відкласти на 11 год. 00 хв. „10 січня 2011 року.

Зобов'язати позивача подати суду обґрунтований розрахунок наданих послуг відповідачу з теплопостачання;

Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, к. 329.

Явка повноважних представників сторін в засідання суду обовязкова.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 3 прим.:

1 - до матеріалів справи;

2 позивачу; 3відповідачу.