ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" грудня 2010 р.Справа № 6/14-223
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянувши скаргу СПД ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції

за участю :

скаржника - ОСОБА_2

ДВС Чортківського району - ОСОБА_3

боржника не з'явився

встановив :

в листопаді 2010 року СПД ОСОБА_1 звернулась, в порядку ст. 121-2 ГПК України, із скаргою в якій просила, з врахуванням уточнення, визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції по виконанню рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі № 6/14-223 та винести щодо цього окрему ухвалу.

Розгляд скарги, призначений вперше на 26.11.2010р., відкладався, востаннє на 06.12.2010р..

В засіданні, його учасникам розяснювались належні їм права і обовязки, передбачені ст. ст. 20,22,81-1 ГПК України.

ВДВС Чортківського районного управління юстиції проти скарги заперечив, посилаючись на виконання рішення у відповідності до вимог законодавства про виконавче провадження.

СПД ОСОБА_4 заперечень проти задоволення скарги не подала. В засідання 06.12.2010р. СПД ОСОБА_4 не з'явилась, подавши письмове клопотання про можливість слухання справи без її участі.

За відсутності відповідних клопотань аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, в тому числі, дані ними в попередніх засіданнях, судом встановлено наступне:

- рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі № 6/14-223 позовні вимоги Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено та постановлено :

1. Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 АДРЕСА_1, іден. № звільнити нежитлові приміщення, а саме : 1-21 півпідвал площею 9,9 кв.м., 1-22 півпідвал площею 32,6 кв.м., 1-23 півпідвал площею 10,2 кв.м., які знаходяться в приміщенні критого м'ясного ринку по вул. Ринок,20 в м.Чорткові, зазначеного в генплані під літерою "А", передавши їх Фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 вул. Маковея, 4/17 м. Чортків, Тернопільська область іден. №.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 АДРЕСА_1, іден. №,-

- на користь Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 вул. Маковея, 4/17 м. Чортків, Тернопільська область іден. № - 85 грн., сплаченого державного мита, 236 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 06.05.2010 року рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі №6/14-223 залишено без змін, а апеляційну скаргу СПД-ФО ОСОБА_4 без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2010 року у справі №6/14-223 в задоволенні касаційної скарги СПД-ФО ОСОБА_4 відмовлено.

08.06.2010 року судом видано два накази: про стягнення судових витрат та про звільнення нежитлового приміщення.

Постановами ВДВС Чортківського районного управління юстиції від 10.06.2010р. відкрито провадження по виконанню згаданого судового рішення (обох наказів).

В частині сплати судових витрат боржнику дано строк для добровільного виконання рішення до 08.06.2010р., в частині звільнення приміщення до 24.06.2010р..

У визначені терміни рішення боржником не виконано.

Постановами органу ДВС від 05.07.2010р. виконавче провадження зупинено на підставі п.6 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження , у зв'язку з оскарженням СПД ОСОБА_4 в касаційному порядку судового рішення, що виконувалось.

03.09.2010р. виконавчі провадження про стягнення коштів та про примусове звільнення приміщення поновлено.

Після звернення стягувача із вищезгаданою скаргою на бездіяльність ДВС, а саме 25.11.2010р. СПД ОСОБА_4 сплатила стягнуту судом суму витрат повністю.

Примусове виконання рішення, в частині звільнення приміщень вперше було призначено на 29.09.2010р..

Згідно з ОСОБА_3 ДВС від 29.09.2010р. провести примусове виконання цього дня не вдалося, через те, що боржник не отримав постанови про примусове виконання.

Відповідно до заяви стягувача від 30.09.2010р., він зобовязувався взяти на відповідальне зберігання майно СПД ОСОБА_4, яке буде описано при виконанні наказу суду про звільнення приміщення, в разі виявлення такого майна.

Постановою органу ДВС від 01.10.2010р. примусове виконання рішення призначено на 12.10.2010р..

Згідно з ОСОБА_3 ДВС від 12.10.2010р., складеним в присутності понятих, представника місцевої ради та працівників міліції, примусове виконання цього дня не вдалося, у звязку з відсутністю боржника (який про здійснення виконавчих дій був повідомлений належним чином).

Аналогічного змісту постанови та акти відповідно, виносились і складались субєктом оскарження 14.10.2010р., 19.10.2010р., 27.10.2010р..

За невиконання боржником рішення суду в добровільному порядку, постановами ДВС від 13.10.2010р. і від 19.10.2010р., на ОСОБА_4 накладено штрафи.

За вих. № 73/4 від 01.11.2010р. ВДВС Чортківського районного управління юстиції надіслало в прокуратуру району подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 382 КК України.

Супровідним листом від 04.11.2010р. № 4237, вказане подання направлено для прийняття рішення до органів внутрішніх справ.

Згідно з поясненнями представника ВДВС Чортківського районного управління юстиції, даними в засіданні 06.12.2010р. про прийняте правоохоронними органами рішення йому не відомо; після 27.10.2010р. виконавчі дії по звільненню приміщення не вчинялись; добровільно рішення в цій частині не виконано.

У своїй скарзі боржник просить визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції по виконанню рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі № 6/14-223 та винести щодо цього окрему ухвалу.

Згідно з ст.121-2 ГПК України, стягувач, боржник або прокурор вправі подавати скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення звернення стягувача.

Так, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України (ст.115 ГПК України).

Рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі №6/14-223 набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України, Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N606-XIV (далі Закон N606-XIV).

Згідно із змістом ст.ст. 5,30 Закон N606-XIV, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно зобов'язаний вживати заходів до його примусового виконання.

Однак, всупереч названих вимог закону, після спливу встановленого терміну для добровільного виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі №6/14-223 в частині стягнення судових витрат, заходи примусового виконання щодо сплати цих сум, не вживались ДВС взагалі.

Щодо виконання судового рішення в іншій його частині слід зазначити наступне.

Як зазначалось вище, даним рішенням також постановлено :

1. Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 АДРЕСА_1, іден. № звільнити нежитлові приміщення, а саме : 1-21 півпідвал площею 9,9 кв.м., 1-22 півпідвал площею 32,6 кв.м., 1-23 півпідвал площею 10,2 кв.м., які знаходяться в приміщенні критого м'ясного ринку по вул. Ринок,20 в м. Чорткові, зазначеного в генплані під літерою "А", передавши їх Фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 вул. Маковея, 4/17 м. Чортків, Тернопільська область іден. №.

Дане формулювання резолютивної частини рішення відповідає приписам ст. 84 ГПК України та п.9.8 роз'яснення ВАСУ від 10.12.1996р. №02-5/422, з наступними змінами і доповненнями.

Судове рішення в цій частині підлягає виконанню відповідно до ст.79 Закону N606-XIV та п.8.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 і зар. в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158.

У відповідності до перелічених норм, примусове виконання рішення про виселення боржника здійснюється державним виконавцем не пізніше 60 робочих днів з моменту невиконання боржником рішення про його виселення в установлений державним виконавцем строк для добровільного виконання.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржникові. Державний виконавець у необхідних випадках забезпечує в установленому порядку зберігання майна боржника.

Про виконання рішення про виселення боржника державним виконавцем складається акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Проте, всупереч названих норм, органом ДВС не дотримано передбаченого терміну для виконання даного виду рішень.

За наявності під час вчинення виконавчих осіб понятих, працівників органів внутрішніх справ, місцевої ради, стягувача, його письмової згоди на зберігання майна, що буде описано, а також повідомлення належним чином боржника про час і місце вчинення виконавчих дій, судове рішення щодо звільнення нежитлового приміщення продовжує залишатись не виконаним.

При цьому, безпідставними є доводи представника ДВС про необхідність виконання в інший спосіб рішення суду у цій частині.

З урахуванням всього наведеного, скарга стягувача в частині визнання протиправною бездіяльності органу ДВС підлягає задоволенню.

З огляду на обставини судового розгляду справи в різних інстанціях, вчинені виконавчі дії, часткове виконання рішення та інше, а також передчасність, в задоволенні вимог скаржника щодо винесення окремої ухвали слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86,115,121-2 ГПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу СПД ОСОБА_1 задовольнити частково.

1. Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції щодо виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 26.03.2010 року у справі № 6/14-223.

2. В задоволенні скарги щодо винесення окремої ухвали відмовити.

Суддя І.П. Шумський