ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2010 р. Справа № 56/12-10

вх. № 511/4-56

Суддя господарського суду Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Коробко Є.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. №17-4969 від 29.12.09р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" м. Харків

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Харків

про зобов'язання звільнити 20-ти метрову зону

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" (м.Харків) звернувся до господарського суду з позовною заявою про зобов'язання відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м.Харків) звільнити зону на відстані 20-ти метрів від входу (виходу) № 1 на станцію "Наукова" КП "Харківський метрополітен" від належної йому торгівельної споруди - кіоску малої архітектурної форми з продажу хлібо-булочних виробів. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 16.03.10р., у зв"язку із знаходженням судді Кухар Н.М. на лікарняному, справу №56/12-09 передано для розгляду судді Суярко Т.Д.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки на ухвалах господарського суду

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 ГПК України, оскільки в судове засідання не з`являвся, витребувані судом докази не подавав, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що на підставі вимог Державних будівельних норм (ДБН) України, Споруди транспорту, метрополітени В.2.3-7-2003, п. 4.19 (г) передбачено, що розміщення об'єктів комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення забороняється на поверхні землі в радіусі 20 метрів від входу (виходу) на станції метрополітену, включаючи розміщення автостоянок, п. 7.13 передбачено, що відстань від наземних повітрозаборних (повітровипускних) кіосків тунельної вентиляції до магістральних вулиць і доріг загальноміського призначення, стоянок масового автотранспорту і вікон будинків повинна бути не менш 25 м, а до автозаправних станцій, складів ГММ і лісоматеріалів - не менше 100 м та на підставі вимог НАПБ В.01.039-99/510 Правила пожежної безпеки в метрополітенахп.п. 7.5, 7.7, 10.1.

В преамбулі до ДБН В.2.3-7-2003 визначено, що вимоги даних норм є обов'язковими для органів державного управління, контролю і експертизи, місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, діючих на території України, а також для громадян - суб"єктів підприємницької діяльності незалежно від їх форм власності, відомчої приналежності і видів діяльності.

В порушення ст. 5 Закону України "Про пожежну безпеку", п. 7.13 ДБН В.2.3-7-2003 "Метрополітени" та п.п. 7.5, 7.7, 10.1 "Правил пожежної безпеки на метрополітенах" на відстані менш ніж 20 м від входу до станції метрополітену Наукова", розміщено кіоск малої архітектурної форми для продажу хлібобулочних виробів. Наявність зазначеного об"єкту підприємницької діяльності у безпосередній близкості від пішохідного виходу станції метро "Наукова" ускладнює прохід до станції пасажирів та створює небезпеку утворення натовпу в разі виникнення надзвичайної ситуації.

Водночас, розміщення кіоску ЗАТ "Хлібзавод "Салтівський" сприяє забрудненню 20-ти метрової зони біля виходів з пішохідних переходів. за санітарний стан якої несе відповідальність метрополітен згідно п.2.13 "Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в місті Харкові", затверджених рішенням сесії Харківської міської ради від 25.04.2007 р. № 91/07.

Також позивач зазначає, що відповідно до вимог нормативних документів, комплексної програми експлуатації та розвитку метрополітену на 2005-2010 р.р. по забезпеченню пожежної безпеки, затвердженого "Плану реагування на загрозу виникнення , локалізації та ліквідації надзвичайних ситуацій" на підприємстві розроблено план заходів щодо попередження виникнення надзвичайних ситуацій та приведенню до відповідних норм розміщення об'єктів торгівельного та побутового призначення в охоронній зоні метрополітену.

На виконання спільного наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України та державного комітету України по нагляду за охороною праці від 27.11.97р.№32/288 "Про заходи щодо виконання постанови КМУ від 05.05.97 р. №409 "Про забезпечення надійності і безпечної експлуатації будівель, споруд та інженерних мереж", в метрополітені створена служба спостереження зобов'язанням якої є своєчасне обстеження, складання актів та розробка заходів по усуненню виявлених недоліків та порушень правил експлуатації.

На підставі розпорядження заступника начальника метрополітену з кадрових та юридичних питань № 165 від 18.08.2009р. "Про дотримання вимог ДБН В.3-7-2003 в межах 20-ти метрової зони біля виходів станцій метро" щомісячно проводиться комісійне обстеження 20-ти метрової зони біля пішохідних сходів станцій метро у відповідності до вимог ДБН про що складається акт обстеження.

Так, згідно Акту обстеження 20-ти метрової зони біля сходу № 1 станції метро "Наукова" від 11.03.10р. позивачем встановлено, що в межах 20- метрової зони в порушення ст. 5 Закону України "Про пожежну безпеку", п. 7.13 ДБН В.2.3-7-2003 "Метрополітени" та п. 10.1 "Правил пожежної безпеки на метрополітенах", розміщено кіоск для торгівлі хлібобулочними виробами.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказаний кіоск, який знаходиться на відстані 20-ти метрів від пішохідного виходу № 1 станції метрополітену Наукова, як зазначено в позові, йому не належить.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до положень ст.-ст. 4-3, 33 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, в супереч названих вище норм, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів того, що кіоск від якого позивач просить звільнити 20-ти метрову зону належить відповідачеві або що він користується цим кіоском.

До того ж позивачем не надано суду належним чином засвідченої копії документу, на підставі якого вони дійшли висновку про використання спірного кіоску саме відповідачем - ФОП ОСОБА_3

Посилання позивача на акт планового обстеження території прилеглої в радіусі 20-ти метрів до пішоходного виходу (нульової відмітки) №1 на станцію метро "Наукова" КП "Харківський метрополітен" від 29.01.10р., в якому зазначено, що згідно інформації, розміщеної у куточку покупця в спірному кіоску, підприємницька діяльність здійснюється ФОП ОСОБА_4 (відповідачем у справі), не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Документів які б підтвердили такі твердження позивачем також не надано.

Також позивач, в обгрунтування позовних вимог, посилається на рішення Харківської міської ради №350 від 19.08.09р. "Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан", в якому вирішено звільнити територій від самовільно розміщених об"єктів, малих архітектурних форм, кіосків, павільйонів, лотків, палаток, будь-яких споруд, згідно додатку.

У наданому позивачем додатку до згаданого вище рішення наведено перелік самовільно розміщених об"єктів, від яких звільняється територія міста Харкова, в якому, серед інших, визначений МАФ (торігвелний кіоск) за адресою проспет Леніна, станція метро "Наукова", однак, ознак які могли ототожнити кіоск, вказаний у Переліку з кіоском, від якого позивач у позовній заяві просить звільнити 20-ти метрову зону, не вказано.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право

звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Право на захист цивільних прав виникає у випадку їх порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Позивачем, всупереч положень ст..15 ЦК України, вимог ст.ст.1, 4-2, 4-3, 33, 34 ГПК України не надано правового та документального обґрунтування, якими саме діями відповідач порушує, не визнає чи оспорює права позивача не звільняючи зону на відстані 20-ти метрів від входу (виходу) № 1 на станцію "Наукова" КП "Харківський метрополітен" від торгівельної споруди - кіоску малої архітектурної форми з продажу хлібо-булочних виробів, належність якої відповідачеві позивачем не доведено, як і факту її використання відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що позивач, посилаючись в акті планового обстеження території прилеглої в радіусі 20-ти метрів до пішоходного виходу (нульової відмітки) №1 на станцію метро "Наукова" КП "Харківський метрополітен" від 29.01.10р. на те, що розташування кіоску в межах 20-ти метрової зони біля виходу (входу) №1 станціїї метро "Наукова" є порушенням вимог ст.5 Закону України "Про пожежну безпеку", склав цей акт за відсутністю представника органу державного пожежного нагляду.

На підставі вказаного вище, зважаючи на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту порушення його прав відповідачем, а також на те, що доказування не може базуватися на припущеннях, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя Суярко Т.Д.

Повний текст рішення по справі №56/12-10 підписано 26.07.10р.