ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.10 Справа № 17/30-10.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Китко», м. Суми

до відповідача: Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, м. Суми

про визнання переобладнання нежитлового приміщення таким, що відповідає будівельно-технічним нормам

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.01.2010 р.

Від відповідача: не зявився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати таким, що відповідає будівельно-технічним нормам переобладнання нежитлового приміщення, загальною площею 2 475,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Китко».

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмовому відзиві №34-10/а від 15.03.2010 р. просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наданих позивачем документів, а також розглянути справу без участі представника відповідача, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Китко» є власником нежитлового приміщення, загальною площею 2 475,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.06.2008 р., виданого Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», який міститься в матеріалах справи.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що під час здійснення господарської діяльності ним самочинно було виконане переобладнання нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1. З метою реалізації права власності на належне йому майно він звернувся в КП «Сумське МБТІ» з проханням надати витяг про право власності на зазначене вище нежитлове приміщення, проте отримав відповідь про незаконність зроблених ним перепланувань, у звязку з чим його права як власника нежитлового приміщення обмежені.

З Висновку Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПроектреконструкція» від 10.03.2010 р. №24. який міститься в матеріалах справи, вбачається, що самовільно виконане перепланування (переобладнання) обєкту, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1, погоджено з управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради і відповідає будівельно-технічним нормам, порушень не виявлено.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Здійснення права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою, в тому числі, передбачено наступне:

- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;

- власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону;

- при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства;

- усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті права власності не встановлена судом.

Згідно вимог ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено визнання права.

Ч. 1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.5 ОСОБА_2 арбітражного суду України від 31.01.2001 р. «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, повязані із здійсненням права власності та його захистом» вказано, що судовий захист права власності та майнових інтересів власників осіб, названих у статті 1 АПК (далі-підприємства і організації), здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності підприємств і організацій, зокрема визнання недійсними актами державних та інших органів, що порушують майнові та охоронювані законом інтереси підприємств і організацій.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказам Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року № 7/5, відповідно до якого така державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі правовстановлювальних документів. У відповідності до листа Міністерства юстиції України від 19.10.2007 року № 19-39-827, саме рішення суду є правовстановлювальним документом у разі визнання права власності судом, та саме рішення суду подається для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, при цьому документи, що підтверджують прийняття нерухомого майна до експлуатації, не вимагаються.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт знаходження нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1, загальною площею 2 475,8 кв.м., у власності позивача, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 44-49 ГПК України судові витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати таким, що відповідає будівельно-технічним нормам переобладнання нежитлового приміщення, загальною площею 2 475,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Суми, вул. Праці, 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Китко» (40022, м. Суми, вул. Троїцька, 49, код 3242201).

Суддя Коваленко Олександр Вікторович