ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2010 р. Справа№ 5/99

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Захід", м.

Соснівка Львівської області

до відповідача : Відкритого акціонерного товариства Львівська вугільна

компанія, с. Сілець Сокальського р-ну Львівської області

про спонукання до виконання умов мирової угоди.

Суддя Петрик І.И.

При секретарі Кравець В.П.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (довір. № 1 від 07.06.2010 р.)

Від відповідача : ОСОБА_2 - представник (довіреність № 2/365 від

26.04.2010 р.)

Сторонам роз'яснено права та обов'язки у відповідності до ст. ст. 20,22

ГПК України, заяв про відвід судді не поступало, клопотань про технічну

фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж-Захід", м. Соснівка Львівської області звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства Львівська вугільна компанія, с. Сілець Сокальського р-ну Львівської області про спонукання до виконання умов мирової угоди.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 16.07.2010р. призначив розгляд справи на 02.08.2010р.

Ухвалою суду розгляд справи відкладався на 09.08.2010 р. в даному судовому засіданні представник Відповідача, заявив усне клопотання про відкладення судового розгляду, мотивуючи це тим, що просить Суд надати можливість подати свої заперечення на позов, враховуючи дане клопотання Суд відклав повторно розгляд справи на 18.08.2010 року.

18.08.2010 року в судове засідання поступило повторне клопотання від Відповідача про відкладення судового розгляду у зв'язку із наданням часу для добровільного виконання умов мирової угоди, проте представник Позивача заперечив, мотивуючи тим, що у Відповідача було достатньо часу для виконання умов мирової угоди в добровільному порядку.

Згідно ч. З ст.22 ГПК України: Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони..., враховуючи все вищенаведене Відповідач не добросовісно користується належними правами та намагається затягувати час судового розгляду даної справи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити. З приводу заявленого позову пояснив, що Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07 листопада 2008 року затверджено мирову угоду у справі про стягнення боргу № 25/233 та встановлено графік погашення заборгованості строком на 3 місяці, а саме: до

01.12.2008р. - 47106,93грн.; до 01.01.2009р. - . - 47106,93грн.; до 01.02.2009р.

-. - 47106,94грн.

Однак відповідач свої зобов'язання щодо сплати не виконав.

Позивач звернувся до відділу Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, а Постановою від 28.05.2010р. йому відмовдено у відкритті виконавчого провадження у звязку із невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.19 Закону України Про виконавче провадження».

Відповідач в судові засідання доказів погашення заборгованості не надав, проти позову заперечив, посилаючись на пропуск строку позовної

давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07 листопада 2008 року затверджено мирову угоду у справі про стягнення боргу № 25/233 та встановлено графік погашення заборгованості строком на 3 місяці, а саме: до 01.12.2008р. - 47106,93грн.; до 01.01.2009р. - . - 47106,93грн.; до

01.02.2009р. - . - 47106,94грн.

Відповідач не виконав зобовязання щодо сплати боргу.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що одним із засобів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка визначає їх права та обовязки щодо предмету позову та затверджується ухвалою суду.

Відповідно до рекомендації Президії Вищого господарського суду України № 04-5/141 від 25.04.08 наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження у справі припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди: якщо ухвала господарського суду про затвердження

мирової угоди відповідає вимогам статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 3 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в

господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 19 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

За приписами ст. 118 ПІК України та ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки виконанні судовогоового рішення або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відділу ДВС Сокальського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження, проте 28.05.10 постановою ДВС йому відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 19 Закону України "Про виконавче

провадження".

За таких обставин, оскільки ухвала суду про затвердження мирової угоди від 07.11.2008р. у справі № 25/233 не відповідає вимогам ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", то така ухвала не має статусу виконавчого документа, тому позивач обгрунтовано звернувся з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд встановив, що позивач звернувся з позовом про спонукання відповідача до виконання мирової угоди в межах строку предявлення її до виконання відносно платежів, які мали відбутися до 01.02.2009р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази,

які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 165091 грн. 01 коп. основного боргу, 1483 грн. 56 коп. пені, та 2532 грн. 90 коп. 35%річних.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 49 ГГІК України необхідно покласти на відповідача повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 257, 525, 526 ЦК України, ст. 193, 223 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 43, 44, 49,82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1 .Позов задоволити повністю.

2.3обов'язати Відкрите акціонерне товариство Львівська вугільна компанія, 80086 с. Сілець Сокальського р-ну Львівської області (ідентифікаційний код 35879807) виконати мирову угоду, затверджену ухвалою Господарського суду Львівської області від 07 листопада 2008 року у справі № 25/233 шляхом стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Захід», 80193 Львівська область м.Соснівка вул. Львівська, 5/18 (ідентифікаційний код 25550718) - 141320,80 гривень боргу, 85 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-ти днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя Петрик І.Й.