ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.03.10 № 11/456/08-АП

суддя Гончаренко С.А.

15 год. 05 хв.

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю Інтеренергогаз (пров. Архангельський, буд. 20-А, м. Запоріжжя, 69013)

до відповідача: Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Запоріжжя (вул. Лепіка, буд. 34, м. Запоріжжя, 69063)

у присутності представників:

позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 08.02.2010р.;

ОСОБА_2 дов. б/н від 03.03.2010р.;

відповідача: ОСОБА_3 дов. № 1323/10/10-010 від 28.01.2008р.

про: скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Інтеренергогаз про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 20.11.2007р. № /0.

27.06.2008р. на підставі ст. ст. 104-107 і п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. №2953-ІV) порушено провадження в адміністративній справі, призначений судовий розгляд.

Ухвалою від 11.08.2008р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №11/356/08-АП за позовом ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя до ТОВ Інтеренергогаз і ТОВ Промислова компанія Орвікс про визнання договору № 30/04 від 30.04.2007р. недійсним.

У звязку з усуненням обставин, що обумовили зупинення провадження у справі ухвалою від 29.12.2009р. провадження було поновлено. З метою витребування додаткових доказів та для надання можливості сторонам нормативно та документально обґрунтувати свої доводи і заперечення в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Позивач наполягає на позовних вимогах, при цьому вважає висновки податкового органу про нікчемність договору № 30/04 від 30.04.2007р. необґрунтованими, зокрема зазначає, що спірний договір повністю відповідає вимогам ст. 215 Цивільного кодексу України а саме, сторони дотримались форми, порядку його укладання, а також порядку виконання його умов.

Вважає що суми податку на додану вартість у розмірі 529997,00 грн. правомірно включені до податкового кредиту травня 2007 року виходячи з того, що позивачем для перевірки були надані всі без виключення документи в підтвердження факту придбання товару, передачі його комісіонерам та продажу і вивезення товару за межі митної території України. Стосовно включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту саме травня 2007 року, пояснив, що це було зроблено по першій з подій отримання податкових накладних від продавця ТОВ ПК Орвікс.

Крім того, на підтвердження правомірності своїх дій надав довідку, з якої вбачається що ТОВ ПК Орвікс суми податку на додану вартість були включені до податкових зобовязань відповідного періоду, відображені в реєстрі виданих податкових накладних і відповідають даним податкової декларації з ПДВ. Іншими словами, порушень в оподаткуванні не знайдено.

В додаткових поясненнях позивач посилаючись на постанову господарського суду Запорізької області та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду стверджує, що факт дійсності правочину, оформленого договором № 30/04 від 30.04.2007р. та додатковою угодою № 1 до нього від 04.05.2007р. встановлений, і не вимагає повтороного доведення при розгляді даної справи.

Просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2007р. № /0, яким, на підставі невірних висновків, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя нарахувала позивачу по податку на додану вартість 529997,00 грн. основного платежу та 264998,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач проти адміністративного позову заперечує, наполягає на тому, що договір № 30/04 від 30.04.2007р. та додаткова угода до нього № 1 від 04.05.2007р. є нікчемними, оскільки позивач не надав документального підтвердження факту придбання товару, а саме: наявності місць зберігання отриманих товарно-матеріальних цінностей, здійснення транспортування придбаного та відвантаженого товару від ТОВ ПК Орвікс, місця та дату фактичного отримання (вручення) товарно-матеріальних цінностей, та ким було отримано товар від ТОВ ПК Орвікс. Крім цього, зазначає, шо позивач у перевіряємому періоді оплату товарно-матеріальних цінностей отриманих від ТОВ ПК Орвікс не здійснив. Із зазначеного відповідач робить висновок, що фактично товар від ТОВ ПК Орвікс позивачу не передавався, так як не встановлено факту переходу права власності на цей товар.

Стверджує, що правочин, укладений між ТОВ Інтеренергогаз та ТОВ ПК Орвікс суперечить моральним засадам суспільства (несплата до бюджету сум податку на додану вартість), а тому є нікчемним. Не можна відносити суми податку на додану вартість до податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних на підставі нікчемного правочину. Оскільки позивачем безпідставно занижений сума податку на додану вартість у травні 2007р., вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення законним та обгрунтованим.

Просить у задоволення адміністративного возову позивачеві відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи і заперечення представників сторін встановив наступні обставини:

20.11.2007р. ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким товариству з обмеженою відповідальністю Інтеренергогаз визначено податкове зобовязання по податку на додану вартість в сумі 794995,50 грн. в т.ч. 529997,00 грн. за основним платежем та 264998,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення слугував акт № 158/23-2/31449719 від 09.11.2007р. Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеренергогаз правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.01.2007р. по 30.06.2007р.

В ході перевірки підприємства позивача податковим органом, встановлені порушення пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за травень 2007 року на суму 529997,00 грн.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що ТОВ Інтеренергогаз не правомірно віднесло до складу податкового кредиту суми вартості товарів, які фактично не були придбані у ТОВ Промислова компанія Орвікс, оскільки перевіркою не було встановлено факту переходу права власності. Такого висновку перевіряючи дійшли, виходячи з наступного:

30 квітня 2007 року між ТОВ Інтеренергогаз (покупець) і ТОВ Промислова компанія Орвікс (продавець) був укладений Договір № 30/04, відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця товар - сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до п. 5.4. договору № 30/04 від 30.04.2007р. зобовязання продавця вважаються виконаними після передачі товару покупцю у м. Донецьк.

Відповідно до п. 6.1. договору № 30/04 від 30.04.2007р. сплата за відвантажений товар проводиться протягом 30 календарних днів, з моменту оформлення накладної.

Відповідно до п. 1.1. договору № 1 від 25.04.2007р. між ТОВ Інтеренергогаз (комітент) та ПП Вечір (комісіонер) комітент доручає, а комісіонер зобовязаний по дорученню комітента за винагороду здійснити для комітента від свого імені угоду з продажу на експорт переданого йому товару.

Відповідно до пп. 1 п. 2.1 договору № 1 від 25.04.2007р. між ТОВ Інтеренергогаз (комітент) та ПП Вечір (комісіонер) комісіонер зобовязаний в узгоджений сторонами строк отримати товар у місці, зазначеному комітентом, по акту прийому-передачі товару.

Згідно акту прийому-передачі товару між ТОВ Інтеренергогаз та ПП Вечер отримання та передача товару здійснювались у м. Херсон.

Відповідно до п. 1.1. договору № 1 від 25.04.2007р. між ТОВ Інтеренергогаз (комітент) та ПП Інеса агровед (комісіонер) комітент доручає, а комісіонер зобовязаний по дорученню комітента за винагороду здійснити для комітента від свого імені угоду з продажу на експорт переданого йому товару.

Відповідно до пп. 1 п. 2.1 договору № 1 від 25.04.2007р. між ТОВ Інтеренергогаз (комітент) та ПП Інеса агровед (комісіонер) комісіонер зобовязаний в узгоджений сторонами строк отримати товар у місці, зазначеному комітентом, по акту прийому-передачі товару.

Згідно акту прийому-передачі товару між ТОВ Інтеренергогаз та ПП Інеса агровед отримання та передача товару здійснювались у м. Херсон.

Підприємством не надано документального підтвердження факту придбання товару, а саме: наявності місць зберігання отриманих товарно-матеріальних цінностей (сільськогосподарської продукції), здійснення транспортування придбаного та відвантаженого товару від ТОВ Промислова компанія Орвікс, місця та дату фактичного отримання (вручення) товарно-матеріальних цінностей, та ким був отриманий товар від ТОВ Промислова компанія Орвікс.

В ході перевірки надано запит ТОВ Інтеренергогаз від 29.10.2007р. №14054/10/23-2 щодо надання пояснень стосовно транспортування, отримання зберігання, передачі товару ТОВ Інтеренергогаз, отриманого від ТОВ Промислова компанія Орвікс, та переданого ПП Інеса агровед (код 33725941) та ПП Вечір (код 32022748).

Підприємство листом № 178 від 30.10.2007р. у наданні запитуваної інформації відмовило.

Згідно наданих до перевірки банківських документів ТОВ Інтеренергогаз за перевіряємий період не здійснювало ТОВ Промислова компанія Орвікс оплати за товар.

З посиланням на ст. 67 Конституції України, в якій закріплений обовязок сплати податків, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя вважає правочин укладений між ТОВ Інтеренергогаз та ТОВ ПК Орвікс нікчемним в силу ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки він суперечить моральним засадам суспільства несплата до бюджету сум податку на додану вартість.

Суд вважає висновки ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя неправомірними з наступних підстав:

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.07.2008р. по справі 11/356/08-АП, залишеною без змін 29.09.2009р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позов ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя до ТОВ Інтеренергогаз та ТОВ Промислова компанія Орвікс про визнання угоди недійсною залишено без задоволення.

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, не потребують доведення факти, які встановленні зазначеними вище постановою господарського суду Запорізької області та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і мають значення для вирішення цього спору, а саме:

30.04.2007р. між ТОВ Промислова Компанія Орвікс та ТОВ Інтеренергогаз укладений договір № 30/04 купівлі-продажу, відповідно до п.1.1 якого продавець зобовязувався продати, а покупець - придбати сільськогосподарську продукцію на умовах, зазначених у договорі.

Вказаний договір укладений з дотриманням загальних вимог, встановлених ст. 203 Цивільного кодексу України.

В період дії цього договору 04.05.2007р. сторонами складено додаткову угоду № 1 до договору, якою внесено зміни до п. 5.4 договору № 30/04 від 30.04.2007р., згідно яких сторони встановили, що зобовязання продавця вважаються виконаними після передачі товару покупцю у м. Херсон. Такі дії сторін договору не суперечать нормам чинного законодавства, зокрема, ст. 651 ЦК України і є підставою для настання правових наслідків, визначених ст. 653 ЦК України.

У відповідності з умовами договору з урахуванням внесених до договору змін в період з 11.05.2007р. по 31.05.2007р. ТОВ Інтеренергогаз отримало, обумовлений договором № 30/04 від 30.04.2007р., товар від ТОВ Промислова компанія Орвікс, що підтверджено накладними, підписаними з боку покупця його повноважним представником, діючим на підставі виданих йому довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

По факту поставки ТОВ Промислова компанія Орвікс відповідно до вимог Закону України Про податок на додану вартість видало ТОВ Інтеренергогаз податкові накладні.

Отриманий від ТОВ Промислова компанія Орвікс товар переданий ТОВ Інтеренергогаз комісіонерам: ПП Вечір та ПП Інесса Агровед, з якими укладені відповідні договори комісії для подальшої реалізації. Згідно актів прийому-передачі товару на комісію між ТОВ Інтеренергогаз, ПП Вечір та ПП Інесса Агровед передача товару здійснювалась в м. Херсоні.

Судами встановлено, що факт виконання договорів комісії, реалізації отриманої від ТОВ Промислова компанія Орвікс сільськогосподарської продукції підтверджений зовнішньоекономічними контрактами, міжнародними накладними, вантажними митними деклараціями з відповідними штампами Державної митної служби, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя не заперечувався, не спростовувався. Відповідно до вказаних документів транспортування товару здійснювалось відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів автомобільним транспортом покупців. Товари рослинного походження супроводжувались фітосанітарними сертифікатами, виданими Державною службою по карантину рослин України.

Постановою господарського суду Запорізької області, з чим погоджується і апеляційна інстанція, висновки ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя про фіктивність спірного договору визнані помилковими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, нормам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Судами встановлено, що ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя не враховані вказані норми законодавства, факт внесення змін до договору №30/04 від 30.04.2007р. відносно встановлення моменту виконання обовязку продавця, що призвело до помилкових висновків. Належність та відповідність умовам вказаного договору складених покупцем та продавцем первинних документів (накладних, податкових накладних) на підтвердження його фактичного виконання, в установленому порядку не спростовано.

Також не вимагається повторного доведення того, що дії ТОВ Інтеренергогаз та ТОВ Промислова компанія Орвікс, які вчинені на виконання умов договору купівлі-продажу № 30/04 від 30.04.2007р., були спрямовані саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою договору купівлі-продажу, а саме: продавець продав товар, а покупець прийняв цей товар у власність та сплатив визначену договором вартість такого товару.

Оскільки судовими рішеннями у справі № 11/356/08-АП нікчемність угоди спростована, відсутні підстави вважати безпідставним включення позивачем у податковий кредит суми ПДВ у розмірі 529997,00 грн.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Вимоги позивача законні, нормативно обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, п. 6 розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.10.2005р. №2953-ІV), -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя від 20.11.2007р. № /0.

Присудити до стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеренергогаз (пров.Архангельський, буд. 20-А, м. Запоріжжя, 69013, ) документально підтверджені судові витрати.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В судовому засіданні 04.03.2010р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений і підписаний 09.03.2010р.

Суддя С.А.Гончаренко