ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" липня 2010 р. Справа № 5/75-44
за позовом закритого акціонерного товариства Єврофінанс

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення 238005грн.30коп.

Суддя Слупко В.Л.

Представники сторін не зявились.

Суть спору: ЗАТ Єврофінанс із врахуванням уточнених позовних вимог, які надійшли до господарського суду 29.06.10р. (вх.. суду №01-29/9456) просить стягнути з підприємця ОСОБА_1 238005грн.30коп., в тому числі 120472,32грн. заборгованості по лізинговим платежам згідно договорів фінансового лізингу №LА08000117 від 31.03.2008р. та № LА08000118 від 28.03.2008р., 53934,45грн. збитків відповідно до ст.224 ГК України, 1332,19грн. 3% річних, 8327,11грн. інфляційних втрат, 9899,97грн. пені та 44039,26грн. штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.08.09р. у справі №07/07-44 (при першому розгляді позову на суму 238777грн.36коп.) позов було задоволено.

Зазначене рішення підприємець ОСОБА_1 оскаржив в касаційному порядку, зіславшись, в тому числі на те, що він не був повідомлений судом про судові засідання, оскільки в звязку із розірванням шлюбу проживав за іншою адресою (м. Луцьк, пр.. Соборності, 24а/10), відповідно був позбавлений права на захист в суді та можливості реалізувати свої процесуальні права визначені у ст. 22 ГПК України. В касаційній скарзі підприємець ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду від 18.08.09р. у справі №07/87-44, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.10р. скасовано рішення господарського суду Волинської області від 19.08.09р. у справі №07/87-44, а справу передано на новий розгляд.

Після передачі Вищим господарським судом України справи на новий розгляд ухвалою суду від 26.05.10р. судове засідання призначено на 29.06.10р., зобовязано відповідача надати суду відзив, докази в обґрунтування та визнано явку компетентних представників сторін обовязковою.

Однак відповідач в судове засідання не зявився, представника не направив, відзиву не надав, а заявив клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з тим, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні в Торчинській районній лікарні, додавши довідку з лікарні, згідно якої термін перебування на лікарняному зазначено: з 24.06.10р. по 05.07.09р.

Ухвалою від 29.06.10р. суд задоволив клопотання підприємця ОСОБА_1 та відклав розгляд справи на 13.07.10р., зобовязавши його повторно надати суду відзив та докази в обґрунтування.

Однак підприємець ОСОБА_1 повторно не виконав вимог суду щодо надання відзиву та не реалізував своє право на участь в судовому засіданні, а подав в канцелярію суду клопотання про зупинення провадження у справі в звязку направленням 09.07.10р. до господарського суду міста Києва позову про визнання недійсним одного із двох договорів лізингу, на підставі яких заявлено позов ЗАТ «Єврофінанс», з посиланням на те, що договір лізингу укладено в іноземній валюті.

Судом відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, на яку посилається відповідач як на правову підставу зупинення провадження у справі, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Повязаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Неможливість розгляду полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. З огляду на викладене, суд не вбачає ні повязаності справ, ні неможливості вирішення даної справи, тим більше, що підприємець ОСОБА_1 не надав суду доказів, що його позов прийнято до провадження. Судом також враховано, що місячні лізингові платежі згідно договору сплачувались відповідачем в гривні, позов заявлено також в національній валюті.

Заявлені відповідачем клопотання свідчать, що він належним чином був повідомлений про дату та час судових засдань. Неподання суду відзиву та доказів в його обґрунтування, неявку в судове засідання 13.07.10р. та заявлення необґрунтованого клопотання про зупинення провадження у справі (відсутні докази про перебування в провадженні іншого суду повязаної справи) суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, направленими на затягування розгляду позовної заяви ЗАТ «Єврофінанс», поданої до суду ще 19.05.10р.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду на розгляд справи за наявними в ній матеріалами, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом докази відповідачем не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

На виконання умов договорів фінансового лізингу №LА08000117 від 31.03.2008р. та № LА08000118 від 28.03.2008р. позивач передав відповідачу у лізинг транспортні засоби строком на 60 місяців, що підтверджується двома актами приймання передачі предмету лізингу від 08.05.08р.: на «КАМАZ 45143 Колгоспник 10850л. 10т.» вартістю 295000грн. та «Нефаз 8560-12-02 10т.» вартістю 104000грн. (відповідно до вказаних договорів).

Пунктом 3 договору №LА08000117 та додатковою угодою №1 від 24.04.2008р. визначені суми місячних платежів: відшкодування вартості предмета лізингу 898,08USD, банківські відсотки та комісія 820,79USD, які відповідач згідно п.п.8.2 додатку №2 до договору зобовязаний був сплачувати у гривнях відповідно до поточного курсу продажу валюти ВАТ КБ «Надра» на дату виставлення відповідних рахунків протягом 5 днів з дати виставлення такого рахунка лізингодавцем, але не пізніше 7 числа кожного місяця, шляхом перерахування відповідних сум коштів на поточний рахунок лізингодавця.

Пунктом 3 договору № LА08000118 та додатковою угодою №1 від 08.05.2008р. визначені суми місячних платежів: відшкодування вартості предмета лізингу 289,92USD, банківські відсотки та комісія 263,36USD, які відповідач згідно п.п.8.2 додатку №2 до договору зобовязаний був сплачувати у гривнях відповідно до поточного курсу продажу валюти ВАТ КБ «Надра» на дату виставлення відповідних рахунків протягом 5 днів з дати виставлення такого рахунка лізингодавцем, але не пізніше 7 числа кожного місяця, шляхом перерахування відповідних сум коштів на поточний рахунок лізингодавця.

Як вбачається із розрахунків позивача ОСОБА_1 протягом дії договорів лізингу сплату рахунків здійснював частково, із запізненням, порушуючи взяті на себе по договорах зобовязання.

10.03.09р. підприємець ОСОБА_1 повернув позивачу предмети лізингу, що підтверджується актами повернення предмета лізингу.

В звязку з несвоєчасною сплатою відповідачем лізингових платежів позивач 31.03.09р. направив на його адресу повідомлення №03/09-076 та №03/09-077 про розірвання договорів фінансового лізингу №LА08000117 від 31.03.2008р. та № LА08000118 від 28.03.2008р. (відповідно) з 10.03.08р. (з дати повернення предметі лізингу).

Згідно розрахунку позивача заборгованість підприємця ОСОБА_1 за договором №LА08000117 від 31.03.2008р. становить 106441грн.24коп., а за договором № LА08000118 від 28.03.2008р. 14031грн.08коп., що відповідач не оспорює.

Згідно п.10.8 додатків №2 до вищевказаних договорів дострокове розірвання договору фінансового лізингу можливе за умов відшкодування в повному обсязі витрат лізингодавця, які він зазнав внаслідок дострокового розірвання договору з вини лізингоодержувача, а також із можливістю застосування санкцій, а саме: сплатити 10% від вартості всіх недоотриманих лізингових платежів лізингодавцю за договором фінансового лізингу.

Прострочення сплати лізингових платежів та наявність вказаної заборгованості стали причиною дострокового повернення предметів лізингу, що призвело до розірвання укладених 28.03.08р. та 31.03.08р. договорів фінансового лізингу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 615 ЦК у разі порушення зобов'язання однією стороною друг асторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом.

Згідно пп. 10.2. Додатків № 2 до договорів і ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим

Відповідно нарахування штрафних санкцій згідно пунктів 10.8 додатків №2 до договорів в сумі 44039грн.26коп. є обґрунтованими.

Пунктом 8.9 додатків №2 до договорів ОСОБА_1 зобовязався у разі прострочення сплати платежів за договорами фінансового лізингу сплатити на користь лізингодавця пеню, виходячи з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на відповідну дату, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобовязань.

Уточняючи позовні вимоги ЗАТ Єврофінанс здійснив новий розрахунок пені за період прострочення платежів із врахуванням 6-ти місячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України. Згідно розрахунку позивача стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 9899грн.77коп., в т.ч. 8476грн.40коп. по договору від 31.03.08р. та 1423грн.57коп. по договору від 28.03.08р.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому нарахування позивачем інфляційних втрат в сумі 8327грн.11коп. та 3% річних в сумі 1332грн.19коп.грунтуються на зазначеній нормі ЦК України.

Суд також погоджується з позивачем в частині нарахування понесених збитків в сумі 39233грн.24коп., що складає втрату вартості повернутих предметів лізингу за час перебування їх у відповідача, а саме: 29461грн.91коп. згідно експертної оцінки ринкової вартості транспортного засобу від 12.03.09р. №369 та 9771грн.74коп. згідно експертної оцінки транспортного засобу від 12.03.09р. №370.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В частині стягнення з відповідача 14701грн.21коп. сплаченого позивачем ПДВ в звязку з розірванням договорів фінансового лізингу, які позивач відносить до збитків на підставі ч. 1 ст. 225 ГК України, позов задоволенню не підлягає, оскільки сплачений позивачем податок на додану вартість не входить до складу збитків, що підлягають відшкодуванню на підставі ч. 1 ст. 225 ГК України.

Із врахуванням вищевикладеного вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі 223304грн.09коп. (за мінусом 14701грн.21коп. нарахованих позивачем як збитків у вигляді сплаченого ПДВ) з віднесенням на відповідача судових витрат по справі пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 526,625 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 224, 225, 232 ГК України, ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Стягнути з підприємця ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства Єврофінанс 223304грн.09коп. заборгованості, а також 2469грн.04коп. судових витрат по справі, в т.ч. 2233грн.04коп. державного мита та 236грн. витрат на ІТЗ.

2. В решті позову відмовити.

Суддя В.Л.Слупко

Дата виготовлення повного

тексту рішення 26.07.10р.

Суддя Слупко В. Л.