ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" січня 2010 р.Справа № 16/634

За позовом ОСОБА_1, м. Деражня

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Коричинецьке", с. Коричинці Деражнянського району

про стягнення 135 190,74 грн.

Суддя В.В. Магера

Представники сторін не викликались

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 135 190,74 грн., з яких, 100 973,00грн - частина вартості майна товариства, яка належить позивачу; 3 925,24 грн. 3% річних від простроченої суми, за період прострочення з 30.11.2007р; 30 292,5 грн. - збитки внаслідок інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Позивач та повноважний представник позивача у засіданнях суду пояснювали наступне: під час реорганізації колективно-дольового товариства ім. Лесі Українки далі (КДТ) с.Коричинці Деражнянського району, позивач виступив співзасновником та учасником його правонаступника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Коричинецьке (далі СТОВ).

Для забезпечення діяльності СТОВ „Коричинецьке за рахунок вкладів його учасників було сформовано статутний фонд товариства у розмірі 43 000 грн.

Частка позивача у статутному фонді товариства була визначена в розмірі 3 000 грн, що становило на той час 6,98 %. В якості вкладу до статутного фонду товариства позивачем була внесена частина належного мені майнового паю у майні КДТ ім. Лесі Українки, право на який посвідчене майновим сертифікатом. Внесок до статутного фонду товариства було оформлено протоколом внеску до статутного фонду.

В зв'язку з виходом окремих учасників із СТОВ „Коричинецьке та перерозподілу незмінного загального розміру статутного фонду товариства між учасниками, що залишились у Товаристві, частка позивача у статутному фонді була збільшена до 11,63 % і склала 5 000 грн. В якості додаткового вкладу мною також було внесено частину належного мені майнового паю у майні КДТ, про що було зроблено відповідну відмітку у Свідоцтві про право власності на майновий пай.

З дня створення СТОВ „Коричинецьке позивач працював головним бухгалтером Товариства і цю посаду залишив лише в квітні 2006 р., у зв'язку з виходом на пенсію в віці 66 років.

У зв'язку з припиненням роботи в Товаристві 31.08.2006 р. позивач подав до зборів учасників Товариства нотаріально посвідчену заяву про вихід із складу учасників Товариства та про виплату вартості належної частки у майні товариства. Вказану заяву 31.08.2006 р. позивач вручив особисто в руки директору Товариства ОСОБА_2

Участі у роботі зборів учасників Товариства, які розглядали заяву про вихід з складу учасників позивач не приймав, оскільки не був повідомленим про час та місце розгляду моєї заяви Зборами. При цьому, копію рішення зборів Учасників товариства позивачу також не вручено.

10.11.2007 р. позивачу вручено розрахунок розміру частки у майні товариства. На думку позивача даний розрахунок було складено з грубим порушенням п.8.6 Статуту СТОВ „Коричинецьке та ст.54 Закону України „Про господарські товариства і він не був затверджений зборами учасників Товариства. Згідно цього розрахунку позивачу належить частка в майні товариства вартістю 39 480,00 грн.

Проте, ч.2 ст.148 ЦК України зазначено, що механізм визначення вартості частки учасника товариства встановлюють Статут і закон.

Пунктом 8.6 Статуту СТОВ „Коричинецьке та ст.54 закону України „Про господарські товариства, передбачено, що в разі виходу учасника із товариства йому виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці у статутному фонді.

Вартість майна Товариства - це вартість його активів, тобто власного капіталу, що дорівнює різниці між вартістю активів і сумою зобов'язань. Такий підхід наведено в п.11 Методики оцінки державних корпоративних прав, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1999 р. №1406 „Про затвердження методики оцінки державних корпоративних прав (із змінами внесеними з Постановою КМ №1510 від 11.10.2002 р.).

Згідно розрахунку, складеного відповідно до Статуту Товариства та Закону України „Про господарські товариства, пропорційно частці в Статутному фонді -11,63% мені належить до виплати вартість майна товариства в сумі - 115973 гривень. (Розрахунок додається).

Відповідно до п.8.6 Статуту Товариства та ст.54 Закону України „Про господарські товариства - виплата Учасникові його частки, видача майна проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов і в строк до 12 місяців з дня виходу.

З заявою про вихід із складу учасників Товариства позивач звернувся до відповідача 31.08.206 р. Дана заява повинна бути розглянута на протязі трьох місяців, тобто до 30.11.2007 р., а тому повний розрахунок мав бути здійснений до 30.11.2007 р.

До цього часу позивачу виплачено лише 15 000 грн. Залишок заборгованості відповідача станом на теперішній час складає 100 973 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач та його представник просять суд стягнути з відповідача 135 190,74 грн., з яких, 100 973,00грн - частина вартості майна товариства, яка належить позивачу; 3 925,24 грн. 3% річних від простроченої суми, за період прострочення з 30.11.2007 р.; 30 292,5 грн. - збитки внаслідок інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Відповідач та його представник у судових засіданнях позовні вимоги не визнають та вважають їх безпідставними з наступних підстав: СТОВ „Коричинецьке створене шляхом реорганізації колективно-дольового товариства „ОСОБА_3 Українки с.Коричинці за рішенням від 27.10.1999 р. з передачею на баланс новоствореному товариству майнових паїв на умовах товарного кредиту в сумі 651 903 грн.

В СТОВ „Коричинецьке створений статутний капітал (фонд) в розмірі 43 000,00 грн. Статутний капітал новоствореного товариства формувався не за рахунок вкладів учасників, а за рахунок частини майнових паїв переданих КДТ „ОСОБА_3 Українки на баланс СТОВ „Коричинецьке на умовах товарного кредиту, тобто оплатно.

Розмір частки ОСОБА_1 був визначений установчим договором шляхом пропорційного поділу майнових паїв отриманих СТОВ „Коричинецьке від КДТ „ім.Лесі Українки серед учасників. В результаті розмір вкладу позивача склав 3 000 грн., що дорівнювало на той час 6,98% статутного капіталу новоствореного товариства, при цьому реально ОСОБА_1 грошового внеску до статутного капіталу СТОВ „Коричинецьке не вносив.

За рішенням загальних зборів учасників СТОВ „Коричинецьке від 30.06.2004 р., протокол №4, структура учасників та їх вкладів у статутному капіталі товариства змінилася в зв'язку з виходом деяких учасників із складу товариства. При цьому учасники, що вийшли з складу товариства не вимагали виплати їм вартості частини майна товариства, пропорційна їх частці у статутному фонді, оскільки не вносили реально коштів до статутного капіталу СТОВ „Коричинецьке. В результаті частка гр.ОСОБА_1 автоматично збільшилася до 5 000, 00 грн. і знов без внесення ним коштів до статутного капіталу.

Згідно з ч.2 ст.148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ст.54 Закону „Про господарські товариства при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Але положення ст.54 Закону „Про господарські товариства застосовуються при умові виконання учасниками умов положень ст.52 Закону „Про господарські товариства, згідно яких до моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного (складеного) капіталу не менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення до статутного (складеного) капіталу грошей підтверджується документами, виданими банківською установою. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

Позивач до державної реєстрації СТОВ „Коричинецьке кошти на сплату свого вкладу не вносив і не вніс їх після державної реєстрації товариства, що підтверджується відсутністю в нього банківського документа про сплату вкладу, що відповідно до ст.52 Закону „Про господарські товариства є належним доказом сплати вкладу.

Крім того, ще одним належним доказом сплати вкладу учасника за ст.52 Закону „Про господарські товариства є наявність в учасника свідоцтва, яке видається товариством учаснику після внесення останнім вкладу. СТОВ „Коричинецьке свідоцтва про розмір внесеного вкладу позивачу не видавало.

Отже, у позивача відсутні правові підстави для отримання вартості частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі СТОВ „Коричинецьке та частки прибутку, одержаного СТОВ „Коричинецьке в 2006 р. до моменту його виходу.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити позивачу в позові.

Розглядом матеріалів справи було встановлено, що встановлено:

05.11.1999 р. зареєстровано установчий договір про створення сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність „Коричинецьке та статут даного товариства.

Відповідно до установчого договору позивач вніс частку у статутному фонді 3 000,00 грн., що становить 6,98%, в якості вкладу позивач вніс частину належного йому майнового паю.

11.08.2004 р. зареєстровано нову редакцію статуту СТОВ „Коричинецьке, відповідно до якої позивач вніс частку у статутному фонді 5 000,00 грн., що становить 11,63, в якості вкладу позивач вніс частину належного йому майнового паю.

31.08.2006 р. позивачем подано заяву про вихід з товариства, в звязку з виходом на пенсію та проханням виплатити належну йому частку майна - готівкою.

10.04.2007 р. відповідно до протоколу №1 зборів учасників СТОВ „Коричинецьке заяву позивача про вихід його з учасників товариства в звязку з виходом на пенсію розглянули та прийняли рішення: „Заяву ОСОБА_1 задовольнити. Членство ОСОБА_1 в СТОВ „Коричинецьке тимчасово призупинити до прийняття нової редакції Статуту. Кінцевий розрахунок провести після погашення всіх заборгованостей і претензій, які взяло на себе товариство.

Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити належну йому частку вартості майна товариства.

Відповідачем проведено розрахунок за 2000-2006 р. по виплаті дивідендів ОСОБА_1 на суму 39 480, 00 грн.

Відповідачем згідно видаткових касових ордерів № 128, 347/а, 33 виплачено позивачу 15 000,00 грн. дивідендів учаснику.

Позивач вважаючи, що відповідач провів розрахунок з порушенням, 11.12.2007 р. звернувся до відповідача з заявою про перегляд розрахунку та з вимогою провести виплату вартості належної йому частки майна в сумі 115 973,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 135 190,74 грн., з яких, 100 973,00грн - частина вартості майна товариства, яка належить позивачу; 3 925,24 грн. 3% річних від простроченої суми, за період прострочення з 30.11.2007р; 30 292,5 грн. - збитки внаслідок інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Оскільки між сторонами існували розбіжності щодо суми виплати частки майна позивачу, і вирішення питання стосовно визнання частки майна учасника товариства необхідні були спеціальні знання, суд в порядку ст. ст. 41 ГПК України призначив по справі судово-економічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, м. Київ.

У звязку із цим, ухвалою від 26.05.2009р. провадження у даній справі було зупинено згідно ст. 79 ГПК України із направленням справи до експертної установи для проведення експертизи.

13.01.2010 р. на адресу суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за вх.№01-24/253 направлено висновок судово-економічної експертизи за №5064/11058 від 16.12.2009р. (складено судовим експертом ОСОБА_4) для подальшого розгляду справи по суті.

Оскільки обставини, які зумовили зупинення провадження у справі усунені, матеріали справи разом із висновком судової експертизи повернені до господарського суду Хмельницької області, провадження у даній справі необхідно поновити.

Згідно ст. 31 ГПК України передбачено, що в судовому процесі може брати участь судовий експерт. Судовий експерт зобов'язаний за ухвалою господарського суду з'явитись на його виклик і дати мотивований висновок щодо поставлених йому питань. Висновок робиться у письмовій формі.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне із власної ініціативи викликати в судове засідання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6) для розяснення складеного експертом висновку.

Керуючись ст. ст. 31, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД,

У Х В А Л И В :

Поновити провадження у справі №16/634 та призначити до розгляду в засіданні господарського суду Хмельницької області суду на 11 год. 00 хв. „29 січня 2010 року, яке відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області, Майдан Незалежності,1 каб. 329.

Зобов'язати сторони подати суду свої письмові позиції з проводу висновку судової експертизи.

Зобовязати відповідача СТОВ "Коричинецьке" надати суду письмові пояснення щодо ненадання на вимогу судового експерта витребуваних ним документів.

Відповідно до вимог ст. 31 ГПК України судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6) зявитися в судове засідання для розяснення складеного експертного висновку.

Явку повноважних представників сторін та судового експерта в судове засідання визнати обовязковою.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 4 прим.

1-до матеріалів справи,2,3-сторонам

4- судовому експерту ОСОБА_4 (03680, м. Київ, вул.Смоленська,6)

Керуючись ст. 41, ст.79, ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, СУД-