ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" квітня 2010 р. Справа № 62/91-10

Суддя господарського суду Суярко Т.Д. розглянувши матеріали по позовній заяві (вх.№ 3244/4-62 від 07.04.10) Зміївської районної ради, м. Зміїв

до Споживчого товариства "Надія" м. Зміїв

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Зміївська районна рада звернувся до господарського суду із позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.04.09р., зареєстрованого Зміївською державною нотаріальною конторою за номером 1-790.

Дослідивши позовні матеріали, суд встановив, що їх подано з порушенням п.3, п.3-1 ст.57 ГПК України, а саме не надано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі, та сплату витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Так, позивачем до позовної заяви було надано ксерокопії квитанцій №СР111849.1 від 02.04.10р. про сплату державного мита та №СР112945.1 від 02.04.10р. про сплату витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету______грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

У наданій до позовної заяви ксерокопії платіжного доручення відсутня помітка кредитної установи про зарахування державного мита в дохід бюджету, оформлена відповідно до п. 14 вказаної інструкції.

У відповідності до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1258, документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового зв"язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноважною посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі, коли оплата витрат здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка платника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера, скріпленим печаткою фінансової установи. Крім того, такий документ має відповідати звичайним вимогам до

платіжних документів, що встановлені ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відповідно до ст.36 ГПК України, письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Надані позивачем ксерокопії квитанцій не засвідчені належним чином, у відповідності до вказаних вище вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розляду справи, якщо позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі та доказів сплати витрат на інформаційно - технічне забезgечення судового процесу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення позову без розгляду.

Керуючись п. 4, п. 10 ч. 1 ст. 63 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 11 аркушах, в тому числі поштовий конверт.

Суддя Суярко Т.Д.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджує повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).