ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" листопада 2010 р.Справа № 1/35-1737
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі Дем"яновій І.І.

Розглянув матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свен", вул. Студинська, 14, м.Тернопіль,46000.

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт", вул. Шашкевича, 3/71, м.Тернопіль,46006.

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Фольксбанк", м. Львів, вул. Грабовського, 11.

про визнання недійсним кредитного договору №КР23568 від 28.08.2007р., додаток №1 від 28.08.2007р., додаток №2 від 28.11.2007р., додаток №3 від 06.06.2008р., до кредитного договору №КР 23568 від 28.08.2007р.;

визнання недійсним договору іпотеки реєстровий №3964 від 31.07.2007р., договір про задоволення вимог іпотекодержателя реєстровий №3968 від 31.07.2007р.

Представники від:

позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю;

відповідача 1 не з"явився

відповідача 2 ОСОБА_2, начальник юридичного відділу.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Свен" (далі Свен) звернулося до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору від 28 серпня 2007р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" (далі СтарСофт) як позичальником і відкритим акціонерним товариством "Фольксбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Фольксбанк", (далі Банк), як кредитором. ТзОВ "Свен" поручився майном за виконання ТзОВ "СтарСофт" своїх зобов"язань перед Банком, про що укладено договір іпотеки від 31 серпня 2007р. і договір про задоволення вимог іпотеко держателя тією ж датою.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2010р. порушено провадження по справі. Позивача зобов"язано подати до суду витяг (довідку) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі Єдиний державний реєстр) про знаходження в ньому позивача, відповідача 1 і відповідача 2.

У судове засідання 10 листопада 2010р. позивач не з"явився. Вимоги ухвали від 28 жовтня в частині подання суду витягу (довідки) про знаходження в Єдиному державному реєстрі відповідача 1 не виконав. Відтак, ухвалою від 10 листопада 2010р. позивач був повторно зобов"язаний подати до суду витяг (довідку) і попереджений, що у разі неподання без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, позов буде залишено без розгляду.

У судовому засіданні 19 листопада 2010р. позивач пояснив, що не виконав ухвал суду від 28 жовтня і 10 листопада через те, що не володіє достатніми коштами для оплати витягу (довідки) з Єдиного державного реєстру. Відповідач 2 заявив клопотання про розгляд справи по суті, при чому посилався на трудність для нього відвідування численних судових засідань в іншій області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача 2, господарський суд залишає без розгляду позов в частині вимог до відповідача 1 з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 4 статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. З метою забезпечення органів державної влади, учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в Україні створено Єдиний державний реєстр (ч. 1 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"). Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (ч.1 статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"). Господарський суд наділений правом витребувати від сторін по справі документи і відомості, необхідні для вирішення спору (п.4 статті 65 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, у випадках, коли позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду (п.5 статті 81 Господарського процесуального кодексу).

Названу позивачем причину неподання витребуваних документів слід визнати неповажною з наступних мотивів.

Плата за одержання витягу та довідки з Єдиного державного реєстру це встановлений законом платіж (ч.5 статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"). Тобто, ця плата встановлена для всіх користувачів Єдиного Державного реєстру і суд не вправі звільнити від її внесення чи зменшити її розмір. Розмір плати, на підставі закону, встановлений Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №99 від 20 жовтня 2005 року. За одержання витягу з Державного реєстру ця плата становить три неоподатковуваних мінімума доходів громадян, тобто 51 гривня. Таку суму слід визнати незначною, особливо якщо порівняти її з сумами кредиту наданого 990 000 (дев"ятсот дев"яносто тисяч) доларів США, і вартістю майна, переданого в іпотеку 2 045 250 (два мільйони сорок п"ять тисяч двісті п"ятдесят) гривень за спірними договорами.

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов"язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, в даному випадку відповідача 2, - вживати заходів до всебічного, повного та об"активного дослідження всіх обставин справи.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку (п.4 ОСОБА_3 господарського суду України від 14.12.2007р. №01-8/973).

У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК (п.3.7.1. Роз"яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.97р. №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", зі змінами і доповненнями).

Враховуючи вищенаведене і керуючись пунктом 5 частини першої статті 81 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позов без розгляду в частині вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт".

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Ю.О. Чопко