ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.10 Справа № 17/158-10.

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача: Сумської міської ради, м. Суми

про визнання права власності

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на нерухоме майно цілісний майновий комплекс автогосподарства, який розташований за адресою: місто Суми, вулиця Путивльська, 19 та технічна характеристика якого визначена в технічному паспорті, складеному 15 грудня 2009 року комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», а саме: гараж, позначений в технічному паспорті літерою «М» загальною площею 940,5 кв.м., майстерня кузовів, позначена в технічному паспорті літерою «Р» загальною площею 430,6 кв.м., магазин, позначений в технічному паспорті літерою «С» загальною площею 455,0 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Т» загальною площею 16,3 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Ф» загальною площею 8,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «П1» загальною площею 88,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «п2» загальною площею 14,1 кв.м.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Сумської області від 13 квітня 2007 року по справі №10/107-07 за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було визнано право власності на нерухоме майно цілісного майнового комплексу автогосподарства, розташованого за адресою: місто Суми, вулиця Путивльська, 19 та визначеного в технічному паспорті, складеному 31 жовтня 2006 року комунальним підприємством Сумське міське бюро технічної інвентаризації, а саме: нежитлове приміщення адміністративної будівлі, позначене в технічному паспорті літерою В загальною площею 626,9 кв.м., нежитлове приміщення майстерні, позначене в технічному паспорті літерою Б загальною площею 738,2 кв.м. та літерою О загальною площею 235,2 кв.м., нежитлове приміщення гаражу, позначене в технічному паспорті літерою Г загальною площею 149,0 кв.м., нежитлове приміщення складу, позначене в технічному паспорті літерою Д загальною площею 1113,1 кв.м., нежитлове приміщення боксу, позначене в технічному паспорті літерою Н загальною площею 140,8 кв.м., нежитлове приміщення контрольно-пропускного пункту, позначене в технічному паспорті літерою П загальною площею 34,5 кв.м., нежитлове приміщення сараю, позначене в технічному паспорті літерою Е, нежитлове приміщення трансформаторної, позначене в технічному паспорті літерою З, нежитлове приміщення вбиральні, позначене в технічному паспорті літерою У, нежитлове приміщення автомобільної заправочної станції, позначене в технічному паспорті літерою К, забір, позначений в технічному паспорті під № 2 загальною площею 151,6 кв.м., забір, позначений в технічному паспорті під № 5 загальною площею 234,1 кв.м., забір, позначений в технічному паспорті під № 6 загальною площею 278,8 кв.м., ворота, позначені в технічному паспорті під № 3 загальною площею 9,8 кв.м., ворота, позначені в технічному паспорті під № 4 загальною площею 15,2 кв.м.

Цим же рішенням господарського суду встановлено, що 27 квітня 2005 року позивач отримав в оренду від Сумської міської ради на підставі рішення №1193-МР «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками та внесення змін до рішень Сумської міської ради» та у відповідності до договору оренди від 13.05.2005 року земельну ділянку за адресою: м. Суми, вул. Путивльська, 19.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є орендарем вказаної вище земельної ділянки.

В подальшому, у відповідності до розпорядження виконуючого обовязки міського голови міста Суми «Про створення автогосподарства приватного підприємця ОСОБА_1О.» від 01 вересня 2005 року №655-Р, позивач отримав дозвіл на створення за вказаною вище адресою автогосподарства і безпосередньо його створив. При цьому, позивач, використовуючи нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, створив нове нерухоме майно, яке за правовою природою є новою річчю, що складається за наступного майна: гараж, позначений в технічному паспорті літерою «М» загальною площею 940,5 кв.м., майстерня кузовів, позначена в технічному паспорті літерою «Р» загальною площею 430,6 кв.м., магазин, позначений в технічному паспорті літерою «С» загальною площею 455,0 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Т» загальною площею 16,3 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Ф» загальною площею 8,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «П1» загальною площею 88,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «п2» загальною площею 14,1 кв.м.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що під час звернення до КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» з метою проведення технічної інвентаризації приміщень спеціалістами КП «Сумське МБТІ» було виявлено відповідні зміни та в технічному паспорті на нежитлове приміщення по вул. Путивльська, 19, зроблена відповідна відмітка: «Збудовано самовільно».

З Висновку №410 спеціаліста-будівельника від 08.02.2010 р., який міститься в матеріалах справи, вбачається, що нежилі приміщення самовільно збудованих обтів, гаражу літ. «М», майстерні кузовів літ. «Р», магазину літ. «а3», топочної літ. «Т», топочної літ. «Ф», КПП літ. «П1», КПП літ. «п2», розташовані за адресою: м. Суми, вул. Путивльська, 19, не суперечать державним будівельним нормам.

Крім того, судом встановлено, що згідно листа №820 від 09.03.2010 р. Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції санітарні норми і правила чинного санітарного законодавства при проведенні самовільного будівництва нежитлових приміщень та споруд (гаражу, топочної та ін.) за адресою: м. Суми, вул. Путивльська, 19, не порушені.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Здійснення права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою, в тому числі, передбачено наступне:

- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;

- власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону;

- при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства;

- усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

При цьому, особа не набуває право власності на нову річ виключно в тому випадку коли вона самочинно переробила чужу річ, що передбачено ч. 2 вказаної статті ЦК України.

Натомість, позивач переробив власні речі, а тому він має всі законні підстави для набуття права власності на нову річ, а саме вказане вище нерухоме майно цілісного майнового комплексу автогосподарства, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Путивльська, 19, який представляє собою обєкти, сукупність активів яких дає змогу провадити господарську діяльність з давання послуг з перевезення пасажирів та багажу.

Визначення поняття цілісний майновий комплекс наведене в п. 3 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 і представляє собою обєкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність.

Згідно вимог ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено визнання права.

Ч. 1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.5 ОСОБА_2 арбітражного суду України від 31.01.2001 р. «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, повязані із здійсненням права власності та його захистом» вказано, що судовий захист права власності та майнових інтересів власників осіб, названих у статті 1 АПК (далі-підприємства і організації), здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності підприємств і організацій, зокрема визнання недійсними актами державних та інших органів, що порушують майнові та охоронювані законом інтереси підприємств і організацій.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказам Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року № 7/5, відповідно до якого така державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі правовстановлювальних документів. У відповідності до листа Міністерства юстиції України від 19.10.2007 року № 19-39-827, саме рішення суду є правовстановлювальним документом у разі визнання права власності судом, та саме рішення суду подається для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, при цьому документи, що підтверджують прийняття нерухомого майна до експлуатації, не вимагаються.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт знаходження нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Путивльська, 19, а саме: гараж, позначений в технічному паспорті літерою «М» загальною площею 940,5 кв.м., майстерня кузовів, позначена в технічному паспорті літерою «Р» загальною площею 430,6 кв.м., магазин, позначений в технічному паспорті літерою «С» загальною площею 455,0 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Т» загальною площею 16,3 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Ф» загальною площею 8,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «П1» загальною площею 88,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «п2» загальною площею 14,1 кв.м., у власності позивача, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 44-49 ГПК України судові витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (40030, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право приватної власності на нерухоме майно цілісний майновий комплекс автогосподарства, який розташований за адресою: місто Суми, вулиця Путивльська, 19 та технічна характеристика якого визначена в технічному паспорті, складеному 15 грудня 2009 року комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», а саме: гараж, позначений в технічному паспорті літерою «М» загальною площею 940,5 кв.м., майстерня кузовів, позначена в технічному паспорті літерою «Р» загальною площею 430,6 кв.м., магазин, позначений в технічному паспорті літерою «С» загальною площею 455,0 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Т» загальною площею 16,3 кв.м., топочна, позначена в технічному паспорті літерою «Ф» загальною площею 8,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «П1» загальною площею 88,2 кв.м., контрольно-пропускний пункт, позначений в технічному паспорті літерою «п2» загальною площею 14,1 кв.м.

Суддя Коваленко Олександр Вікторович