ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" вересня 2010 р. Справа № 5/94-50
за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Волинського центрального відділення Львівської філії АТ «Брокбізнесбанк»

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення 542089грн.18 коп.

Суддя Слупко В.Л.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довір. №327/03 від 30.08.10р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 542089грн.18коп., в т.ч. 440000грн. заборгованості по кредиту, 92460грн.25коп. заборгованості по відсотках та 9628грн.93коп. пені в звязку з невиконанням останнім умов кредитного договору №12/08 від 11.04.08р.

ОСОБА_1 в листі від 06.08.10р. проти позову заперечує з тих підстав, що вона підприємницькою діяльністю не займається, а кредит був отриманий ОСОБА_3, який є директором СГПП «Прогрес» та ФГ «Гурич». Заставодавцем по кредиту виступило ФГ «Гурич», а тому всі вимоги банку просить адресувати ФГ «Гурич» та ОСОБА_3.

Дослідивши надані позивачем матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

11.04.08р. між АТ «Брокбізнесбанк» в особі Волинської філії та підприємцем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №12/08 про надання кредиту в сумі 500 000грн., на якому зі сторони відповідачки стоїть її підпис скріплений печаткою підприємця ОСОБА_1

На виконання умов кредитного договору №12/08 від 11.04.08р. позивач 11.04.08р. перерахував відповідачці 500000грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 11.04.08р.

Відповідно до пунктів 1.1.2 та 1.1.3 договору ОСОБА_1 зобовязалась забезпечити повне повернення отриманого кредиту та відсотків за користування коштами в строк до 10.04.11р. згідно встановленого в додатку до договору №1 від 11.01.08р. графіку

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Однак, як вбачається із позовної заяви, взяті на себе зобовязання підприємець ОСОБА_1 не виконує. Згідно оборотів по рахунку відповідачки, наданих банком, ОСОБА_1 сплачено 60000грн. суми кредиту та 149346грн.89коп. відсотків за користування кредитом.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 22.07.10р. заборгованість становить:

- основний борг в сумі 355 000,00грн ;

- прострочений кредит в сумі 85 000,00грн.(за період з 01.01.10. по 22.07.10);

- нараховані відсотки в сумі 6 895,34грн.(за період з 01.07.10 по 22.07.10);

- прострочені відсотки в сумі 85 564,91грн.(за період з 07.11.09 по 22.07.10);

- сума неустойки - 9 628,93 гри (за період з 07.01.10 по 07.07.10).

Пунктом 6.1 кредитного договору сторони передбачили сплату неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, а тому нарахування позивачем пені за простроченою сумою кредиту за період з 07.01.10р. по 07.07.10р. в сумі 5897грн.26коп., за простроченими відсотками за період з 01.08.09р. по 21.12.09р. в сумі 9628грн.93коп. ґрунтується на умовах кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, а тому вимога Банку про дострокове повернення кредиту є підставною.

Посилання ОСОБА_1 у відзиві на те, що вона підприємницькою діяльністю не займається, а кредит було отримано ОСОБА_3 жодними доказами нею не підтверджено.

Згідно наданих позивачем доказів встановлено наступне:

1. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії В02 №455708 ОСОБА_1 13.06.07р. зареєстрована Ратнівською райдержадміністрацією в якості субєкта підприємницької діяльності.

2. Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку серії Е №267693 виданого 20.12.07р. Ратнівською МДПІ є платником податку та згідно довідки Ратнівської МДПІ від 15.06.07р. №371 взята на облік платника податку з 15.06.07р.

3. Згідно платіжного доручення №1 від 11.04.08р. позивач перерахував кредитні кошти в сумі 500000грн. на рахунок підприємця ОСОБА_1 В даному платіжному дорученні призначення платежу зазначено кредитний договір №12/08 від 11.04.08р.

З огляду на викладене встановлена судом заборгованість підлягає стягненню саме з ОСОБА_1 з віднесенням на неї судових витрат по справі.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.526,610, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

Стягнути з підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Волинського центрального відділення 542089грн.18коп., в т.ч. 440000грн. заборгованості по кредиту, 92460грн.25коп. заборгованості по відсотках та 9628грн.93коп. пені, а також 5420грн.89коп. державного мита та 236грн. ІТЗ.

Суддя В.Л.Слупко

Дата виготовлення повного тексту рішення 23.09.10р.

Суддя Слупко В. Л.