ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "07" квітня 2010 р. по справі № 04/166-42

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за первісним

позовом Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради

до ОСОБА_1 Альбертівни

про стягнення 16 190,90 грн.

за зустрічним

позовом ОСОБА_1 Альбертівни

до Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради

про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення.

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради: ОСОБА_2В, дов. №1 від 05.01.2010р.

від ОСОБА_1 Альбертівни: ОСОБА_3 - підприємець

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

СУТЬ СПОРУ:

Відділ по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 Альбертівни про стягнення 16 190,90грн., в т.ч. 15 080,18грн. заборгованості по орендній платі за період з січня 2009р. по червень 2009р. згідно договору оренди нежитлового приміщення №462 від 04.07.2008р. та 1 110,72грн. пені за прострочення оплати за період з 13.01.2009р. по 05.07.2009р. згідно з п.8.1 договору.

Позовні вимоги обгрунтовує наступним:

04.07.2008 року між Відділом по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради (орендодавець) і підприємцем ОСОБА_3 (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 462, згідно з яким підприємцю ОСОБА_3 було передано в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 37,95 кв.м. розміщене на третьому поверсі будівлі універмагу по вул.Незалежності, 134 в м.Ковель.

05.07.2009 року дія вказаного вище договору закінчилась. 06.07.2009 року в зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди підприємцем ОСОБА_3 орендоване згідно договору приміщення було передано (повернуто) Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради за актом приймання-передачі.

Згідно п.3.5 договору на момент передачі приміщення орендар зобов'язаний провести повний розрахунок за орендними платежами.

Однак, після закінчення терміну дії договору та повернення орендованого приміщення, по даний час підприємець ОСОБА_3 за використання наданого їй згідно договору нежитлового приміщення орендної плати в повному обсязі не сплатила.

Відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою (вх. №01-31/3235 від 25.12.2009р.) до Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №462 від 04.07.2008р.

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовує наступним:

Як слідує з п.1.1 спірного договору, підставою його укладання були результати конкурсу на право оренди частини приміщення, оформлені протоколом від 03.07.2008. Конкурс на право оренди проведений згідно оголошення в газеті «Вісті Ковельщини» від 03.06.2008. Відповідно до інформації, даній в оголошенні на конкурс, виставлялась по Лоту №1 частина нежитлового приміщення третього поверху площею 12,7 кв.м. будівлі «Універмагу» за адресою м.Ковель, вул..Незалежності,134 та по Лоту № 2 площею 27,5 кв.м.

Відповідно до протоколу № 1 конкурсу на право оренди частини нежитлового приміщення від 03.07.2008 переможцем конкурсу по Лоту № 2 визнана ОСОБА_3 В даному протоколі об'єктом оренди вказано Лот № 1 з площею 27,5 кв.м., що суперечить інформації, зазначеній в оголошенні. Водночас, на підставі результатів даного конкурсу укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 37,95 кв.м., що не відповідає площі приміщень, зазначених в Лоті № 1 і Лоті № 2.

Конкурсні пропозиції від 27.06.2008 ОСОБА_3 подавалися по Лоту №2.

Крім того, учасниками конкурсу від 03.07.2008 були фізичні особи, в тому числі, ОСОБА_3, а договір оренди нежитлового приміщення за результатами конкурсу укладений з підприємцем ОСОБА_3 З цього слідує, що підставою укладання договору, як це зазначено в пункті 1.1, не могли бути результати конкурсу, оформленого протоколом від 03.07.2008, оскільки зазначений договір суперечить умовам конкурсу.

Крім того, розрахунок орендної плати встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, якою затверджена Методика розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна (далі Методика).

Відповідно до зазначеної Методики, орендна плата розраховується, виходячи з вартості об'єкта оренди та орендної ставки, що в свою чергу визначається з метою використання майна. Податок на додану вартість (далі ПДВ) не є складовою частиною орендної плати. Ні вказана Методика, а ні Закон України «Про оренду державного та комунального майна» не містить такої норми.

З протоколу конкурсу на право оренди частини приміщення від 03.07.2008 вбачається, що орендна плата запропонована ОСОБА_3 в розмірі 1600,00 грн. без ПДВ, тобто сам конкурсант в конкурсних пропозиціях пропонував розмір орендної плати без ПДВ, тому визначення суми орендної плати по договору оренди суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Методиці.

Стверджує, що договір оренди нежитлового приміщення від 04.07.2008 № 462 суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і Методиці та укладений з порушенням правил спеціальної правосуб'єктності, тому відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного Кодексу України, його слід визнати недійсним.

Відділ по управлінню майном комунальної власності виконкому Ковельської міської ради у відзиві №2 від 08.01.2010р. на зустрічну позовну заяву підприємця ОСОБА_3 позов заперечує, виходячи з наступного:

Вся інформація про об'єкт конкурсу згідно відомостей, вказаних в оголошенні про проведення конкурсу (копія публікації з газети додається), стосується саме лоту № 2, і далі в самому протоколі вказуються учасники конкурсу саме по лоту № 2, тобто в протоколі було допущено лише описку щодо вказівки на номер лоту. При цьому підприємець ОСОБА_3 подавала конкурсні пропозиціє саме по лоту № 2.

Щодо вказівки позивача на невідповідність площі орендованого приміщення, на яке згідно із результатами конкурсу отримала право оренди підприємець ОСОБА_3 (площа 27,5 кв.м), площі приміщення, переданого їй згідно укладеного на підставі результатів конкурсу договору оренди нежитлового приміщення № 462 від 04.07.2008 р. (площа 37, 95 кв.м), пояснює, що в п. 4.7 оголошення про конкурс на право оренди вказувалось на те, що до корисної площі (площа 27,5 кв.м, на яку саме оголошувався конкурс) додається площа загального користування в процентному співвідношенні. Відповідно, ця площа загального користування в процентному співвідношенні для підприємця ОСОБА_3 склала 10,45 кв.м. З цим розрахунком додаткової площі загального користування позивач погодилась, уклавши договір оренди нежитлового приміщення № 462 від 04.07.2008 р. на площу 37,95 кв.м. При цьому звертає увагу на те, що додаткова орендна плата за додаткову площу загального користування 10,45 кв.м. порахована по 8 (вісім) грн. за один кв.м (згідно Методики розрахунку плати за оренду майна, що належить територіальній громаді м.Ковеля). Відповідно разом склалася сума орендної плати 1683, 60 грн. (згідно результатів конкурсу 1600 грн. + (10,45 кв.м X 8 грн. = 83,60 грн.). На цю суму позивач також відповідно погодилась, підписавши вказаний вище договір оренди.

Зазначає, що однією із вимог для участі у конкурсі на право оренди частини нежитлового приміщення по вул.Незалежності, 134 до учасників конкурсу фізичних осіб було вказано обов'язковість подання свідоцтва про реєстрацію фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності (п.п.5.2.4. умов конкурсу, зазначених в оголошенні про проведення конкурсу, яке було опубліковано в газеті "Вісті Ковельщини").

Щодо встановлення розміру орендної плати в договорі оренди, то згідно п. 4.10 Положення про проведення конкурсу на право оренди майна територіальної громади м.Ковеля (затверджене п.1.2 рішення Ковельської міської ради від 26.12.2006 р. № 13/4 "Про оренду майна територіальної громади м.Ковеля"), - за результатами конкурсу з переможцем конкурсу орендодавець укладає договір оренди. До умов договору оренди включаються орендна плата в розмірі, запропонованому переможцем конкурсу.

Зауважує і на тому, що конкурс (його результати) на право оренди частини нежитлового приміщення по лоту № 2 від 03.07.2008 р., на підставі якого був укладений оскаржуваний позивачем договір, на даний час у визначеному законодавством порядку недійсним не визнаний. Вказує, що позивач до січня 2009 р. справно виконувала обов'язок орендаря по оплаті орендної плати в розмірах і порядку, що визначені договором. Припинивши сплачувати орендну плату, орендоване приміщення позивач повернула лише після закінчення строку договору оренди 06.07.2009 р. (строк договору оренди закінчився 05.07.2009 р.).

Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_1 Альбертівна у додаткових поясненнях від 17.02.2010р.зазначає, що згідно з п.6.3 Договору оренди нежитлового приміщення № 462, укладеного 04.07.2008, орендодавець - Відділ по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради зобов'язувався не вчиняти дій, які б перешкоджали орендарю користуватись орендованим приміщенням на умовах договору.

Предмет договору оренди - частина нежитлового приміщення площею 37,95 кв.м., розміщене на третьому поверсі «Універмагу» в м.Ковелі, вул.Незалежності,134 передане було для використання в господарській діяльності для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до ст.13 ч.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

Однак, отримане в платне строкове користування майно не відповідало його призначенню, про що не було проінформовано орендодавця.

Наявність металевих воріт, розташованих на третьому поверсі «Універмагу», унеможливлювала використання нерухомого майна за цільовим призначенням як така, що обмежувала доступ до торгової зали.

23.07.2008 підприємець звернулась до Ковельського міського голови із відповідною заявою стосовно дозволу на демонтаж металевої загорожі.

01.08.2008 отримано відповідь за підписом міського голови про дозвіл на проведення демонтажу металевих воріт та забезпечення вчинення зазначених дій працівниками РЖКП №1.

Вказує, що в серпні металева огорожа власними силами була демонтована. Однак, здійснювати свою підприємницьку діяльність вона не мала змоги і в подальшому, оскільки замість демонтованої металевої огорожі орендарем ОСОБА_4 (суміжне орендоване приміщення) було самовільно встановлено пластикову стіну, яка заважала доступу потенційних покупців до торгового місця та безперешкодному огляду товару.

13.08.2008р. заявою, зареєстрованою за № М-187611, до відома Ковельського міського голову було доведено про встановлення пластикової загорожі.

На підставі заяви працівниками відділу по управлінню майном комунальної власності було здійснено обстеження, факт самовільного встановлення стіни підприємцем-орендарем ОСОБА_4 підтвердився.

09.09.2008р. стіну було демонтовано. Проте, замість демонтованої стіни ОСОБА_4 самовільно було встановлено іншу.

Повідомляє, що в лютому - березні 2009 року було здійснено ремонт торгової площі об'єкта оренди на загальну суму 4548,00 грн.

04.03.2009р. відбулось звернення до Ковельського міського голови із пропозицією зарахувати суму, витрачену на ремонт приміщення, в рахунок орендної плати та розглянути питання щодо можливості звільнення від орендної плати за березень 2009 року, оскільки торговий відділ був закритим. У цій же заяві вкотре було привернуто увагу на тій обставині, що продовжують мати місце незручності, пов'язані із встановленням підприємцем ОСОБА_4 перегородки, яка унеможливлює вільний доступ покупців до торгового місця.

Пропозиція залишилась без задоволення.

06.04.2009р. відбулось звернення до Ковельського міського голови із письмовим попередженням про намір стосовно розірвання договору з 01.03.2009року, оскільки приміщення було звільнено і не використовувалось.

Оскільки згоди орендодавця на розірвання договору не було надано, 13.05.2009р. вона вкотре звернулась із проханням створити належні умови для використання орендованого приміщення за цільовим призначенням у відповідності до умов договору.

21.05.2009р. отримала відповідь-відмову за № М-694/2.

Стверджує, що від моменту укладення договору оренди (04.07.2008) використовувати орендоване майно за призначенням не мала змоги,у зв'язку з чим не лише не отримала доходів, а й понесла суттєві збитки.

Вважає за доцільне здійснити зарахування однорідних вимог позивача стосовно стягнення заборгованості по орендній платі та пені з вимогами про звільнення від орендної плати за період, коли у зв'язку з бездіяльністю позивача орендоване майно не використовувалось за призначенням, а також на суму здійснених при ремонті поліпшень орендованого майна.

Долучає до пояснень копії заяв та відповідей, на які посилається у поясненні, угоди про ремонтно-будівельні роботи, локального кошторису на ремонт приміщення, підсумкової відомості ресурсів, розрахунку загальновиробничих витрат по акту, акту приймання виконаних робіт, дефектного акту, товарних та фіскальних чеків тощо.

Виконавчий комітет Ковельської міської ради у додаткових поясненнях №78 від 01.04.2010р. вказує, що підприємець ОСОБА_3 під час прийняття в оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди № 462 від 04.07.2008 р. по акту приймання-передачі від 05.07.2008 р. жодних претензій до технічного стану приміщення не ставила, що підтверджується вказаним актом за підписами обох сторін договору.

Щодо виконання листа № М-1878 від 01.08.2008 року повідомляє, що на заяву підприємця ОСОБА_3 від 23.07.2008 року, 01.08.2008 року на її адресу виконавчим комітетом Ковельської міської ради було направлено лист № М-1878, в якому підтверджувалась згода на проведення демонтажу залізних воріт на 3-му поверсі будівлі «Універмагу». Забезпечення проведення вказаних робіт було доручено РЖКП № 1 м.Ковель. Відповідно, після цього ворота були демонтовані.

В березні 2009 року підприємець ОСОБА_3 звернулась з заявою на ім'я міського голови, в якій зокрема вказувала на незручності, що створені сусідом по відділу ОСОБА_4 (встановлено стіну, яка обмежує огляд та доступ до торгового відділу). По даному питанню були проведені перевірки, в ході яких порушень норм доступу та огляду до торгового відділу ОСОБА_3 зі сторони підприємця ОСОБА_4 встановлено не було, про що підприємця ОСОБА_3 було повідомлено в листі від 17.03.2009 р. № М-694.

Крім того, у вказаному листі зазначалося, що відповідно до оголошених умов конкурсу на право оренди частини нежитлового приміщення по вул.Незалежності, 134 було зазначено ряд основних умов конкурсу, а саме, п.4.2. оголошення: поточний ремонт приміщення за рахунок коштів орендаря (фарбування та штукатурка стін, шпаклівка та пофарбування віконного пройому), п.4.3: капітальний ремонт санвузла за рахунок коштів переможця конкурсу.

Оскільки переможцем конкурсу стала підприємець ОСОБА_3, з нею відповідно укладено договір оренди нежитлового приміщення № 462 від 04.07.2008 р., що в свою чергу зобов'язує її виконати зазначені умови, а саме: провести ремонтні роботи орендованого приміщення та санвузла за власні кошти. В зв'язку з вищевикладеним, підстав для зарахування витрат по ремонту частини орендованого приміщення по вул.Незалежності, 134, немає.

ОСОБА_1 ОСОБА_3 у додаткових поясненнях від 07.04.2010р. зазначає, що укладаючи договір оренди нежитлового приміщення №462 від 04.07.2008р. вона передбачала займатись підприємницькою діяльністю для отримання доходу та своєчасно і у повному розмірі сплачувати орендну плату. Для започаткування справи взяла банківський кредит, уклавши Договір др. ОСОБА_5 №399/к-2 від 25 вересня 2007 року з додатком №1 до Договору-Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Проте незабезпеченість орендодавцем належних умов для торгівлі призвела до збитковості діяльності та неможливості своєчасно розрахуватись по зобов'язаннях.

Вказує, що на її утриманні знаходяться двоє дітей: ОСОБА_6, 13.01.1997року народження, неповнолітня дитина та ОСОБА_7, 30.11.1987року народження, повнолітня дитина, яка продовжує навчатись на платному відділенні Київського національного економічного університету імені ОСОБА_8.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши долучені до справи матеріали, господарський суд, -

встановив:

Аналізуючи оспорюваний договір та долучені до матеріалів справи докази, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічної вимоги про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення від 04.07.2008р. №462, виходячи із наступного:

Твердження підприємця ОСОБА_3 про укладення договору з порушенням правил правосубєктності спростовані змістом законодавства, а саме: відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До відання виконавчих органів, зокрема, міських рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 5 ст. 60 зазначеного Закону передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об'єкти права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Згідно ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями, зокрема, є органи, уповноважені Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Оспорюваний договір укладений на підставі конкурсу, проведеного відповідно з Положенням про проведення конкурсу на право оренди майна територіальної громади м.Ковеля, затвердженого рішенням Ковельської міської ради від 26.12.2006р. №13/4.

Згідно п.2.1 Положення орендодавцем ЦМК, їх структурних підрозділів, а також майна,балансоутримувачем якого є ремонтні житлово-комунальні підприємства, виступає відділ по управлінню майном комунальної власності.

Результати конкурсу в установленому законом порядку не оспорені, недійсними не визнані.

ОСОБА_1 ОСОБА_3 - переможець конкурсу, до січня 2009р. виконувала зобовязання по оплаті в розмірі, визначеному договором. Повернення орендованого майна здійснила по завершені дії договору, про що свідчить акт про повернення від 06.07.2009р.

Твердження орендаря щодо укладення договору в частині розміру орендних платежів всупереч ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" та Методиці і є його власним тлумаченням законодавства.

Розмір плати визначений згідно Методики розрахунку плати за оренду майна, що належить територіальній громаді м.Ковеля, затвердженої рішенням Ковельської міської ради від 26.12.2006р. №13/4.

Укладення договору з ОСОБА_3 як підприємцем відбулось згідно умов конкурсу у відповідності з п.1 ст. 6 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" згідно з яким фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору зобов'язана зареєструватись як суб'єкт підприємницької діяльності та ст. 638 Цивільного кодексу України, згідно якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 10 Закону визначено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, яка, зокрема, передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підстави та наслідки недійсності правочинів передбачені, зокрема, ст. ст. 215, 216 Цивільного кодексу України. Так, встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Аналізуючи оспорюваний договір, суд приходить до висновку, що в даному випадку договір укладений орендодавцем в межах повноважень, визначених ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", на конкурсних засадах, згідно з ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008р.", містить істотні умови, визначені ст.10 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 284 ГК України.

Решта доводів відповідача є його власними міркуваннями, не мають правового значення і висновків суду щодо відсутності підстав для визнання недійсним договору оренди не спростовують.

За результатами конкурсу з відповідачем підприємцем ОСОБА_3 як переможцем цього конкурсу, був укладений 04.07.2008р. договір оренди нежитлового приміщення №462, підписавши який позивач погодився з усіма його умовами, зокрема, розміром приміщення та орендної плати та технічним станом приміщення, після чого останнє було передано йому згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду від 05.07.2008р., в якому зазначалось, що приміщення знаходиться в задовільному технічному стані (а.с. 31).

Повернення орендованого приміщення відбулось 06.07.2009р., після завершення строку дії договору, згідно з актом приймання-передачі (а.с. 5)

Згідно ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно зі ст.18 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" одним із основних обовязків орендаря є внесення своєчасно і у повному обсязі орендної плати.

Відповідно до ст.19 названого Закону, орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати для обєктів, що перебувають у комунальній власності, визначається органами місцевого самоврядування. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно договору (п.4.1-4.5) орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди і становить без ПДВ 1683грн.60 коп. за один місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оплата за орендоване приміщення перераховується орендарем щомісяця не пізніше 16 числа місяця, наступного за звітним.

Виходячи з розрахунку орендних платежів, наданих позивачем, не оспорених відповідачем, підприємець ОСОБА_3 здійснювала оплату до січня 2009р., виходячи з розміру орендних платежів, визначених в договорі.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обовязковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

У порушення умов договору відповідач, починаючи з січня 2009р. сплачував орендну плату несвоєчасно та у неповному обсязі, у звязку з чим за період з січня 2009р. по червень 2009р. утворилася заборгованість з орендної плати у розмірі 15 080,18грн.

В розрізі правовідносин, що є предметом спору, відсутні підстави для застосування положень частини 6 статті 762 ЦК України про те, що орендар звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки після отримання майна в оренду за актом в задовільному технічному стані відповідач не скористався передбаченими статтями 762 та 784 ЦК України правами щодо розірвання договору або щодо зменшення орендної плати, усунення перешкод у користуванні майном.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження підприємця про отримання в користування майна, що не відповідало його призначенню, спростовується змістом акту приймання-передачі від 05.07.2008р., згідно з яким приміщення знаходилось в належному технічному стані.

Факт невикористання майна належними доказами не підтверджений, повернення орендованого майна відбулось за актом приймання-передачі лише після завершення строку дії договору.

Не надано суду і доказів звернення до орендодавця за згодою щодо здійснення поліпшення орендованого майна в порядку п.8.6 договору для подальшого відшкодування зазначених витрат.

Водночас, зі змісту договору відповідно до умов конкурсної пропозиції, вбачається обовязок орендаря по мірі необхідності проводити поточний ремонт приміщення (п.5.6), здійснювати поліпшення орендованого майна лише за згодою орендодавця (п.8.6).

Що стосується витрат на поліпшення предмета оренди, здійснення яких стверджує відповідач, то він не позбавлений права в окремому позовному провадженні поставити питання про їх відшкодування.

Вимоги відповідача щодо зустрічного зарахування вартості ремонту та поліпшення майна є безпідставними та суперечать як змісту ст.ст.601, 778 ЦК України, які передбачають вимоги та порядок зарахування зустрічних позовних вимог та поліпшення найманої речі та порядок їх відшкодування, так і п.п. 5.6, 8.6 договору.

Як було зазначено вище, твердження відповідача про невикористання орендованого приміщення документально не підтверджені, водночас, за змістом ст.286 ГК України та ст.19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об'єкта оренди.

Заборгованість по орендній платі в сумі 15 080,18 грн. стверджується договором №462 від 04.07.2008р., розрахунком позивача, не оспореним відповідачем та підлягає до стягнення з підприємця ОСОБА_3 в силу ст.193 ГК України, згідно якої учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що при несвоєчасному внесенні орендної плати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 1 110,72грн. за несвоєчасну оплату за період з 13.01.2009р. по 05.07.2009р. підставні згідно ст.ст.230-232 ГК України, п.8.1 договору.

Водночас, суд, керуючись ст.233 ГК України, ч.3 ст.83 ГПК України, враховуючи належне виконання відповідачем зобовязань по оплаті в період з липня 2008р. по грудень 2008р, кредитними зобовязаннями відповідача та неотриманням ним в даний час прибутків, що стверджується кредитним договором від 25.09.2007р. та декларацію за І квартал 2010р., вважає за можливе зменшити розмір пені та стягнути 333,22грн.

Оскільки первісний спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 161,91грн. та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього згідно зі ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. 762, 778, 784 ЦК України, ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 193, 230-232, 284 ГК України, ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 Альбертівни, м.Ковель, вул.Садова, 14/72, код НОМЕР_1

на користь Відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, м.Ковель, вул.Незалежності, 73, каб.216,

15 080,18грн. боргу по орендній платі, 333,22грн. пені.

3. У стягненні 777,50грн. пені відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 Альбертівни, м.Ковель, вул.Садова, 14/72, код НОМЕР_1

в доход Державного бюджету України

161,91грн. державного мита та 236грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Суддя Філатова С. Т.