ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2010 р. Справа № 55/219-10

вх. № 8816/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Джур А.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши справу за позовом Приватної промислово - торгівельної фірми "Юсі" м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван Будівельний Харків", м. Харків

про стягнення 2451,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна промислово - торгівельна фірма "Юсі" м. Харків звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван будівельний Харків", м. Харків, заборгованості в сумі 2451, 90 грн. основного боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 100108,345/08РХ від 10.01.2008р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 жовтня 2010 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 25 жовтня 2010 р.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2010р. у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи відкладався на 08 листопада 2010р.

Ухвалою суду від 08 листопада 2010р. з причини неявки представника відповідача в судове засідання розгляд справи було відкладено на 22 листопада 2010р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував позовні вимоги в повному обсязі .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи і докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

10 січня 2008р. між Приватною промислово - торгівельною фірмою "Юсі", м.Харків, (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван будівельний Харків", м. Харків, (далі відповідач) було укладено договір № 100108,345/08РХ (надалі - договір) у відповідності до умов якого позивач зобов"язався доставляти і передавати на умовах та у встановлені даним договором строки непродовольчу продукцію у власність відповідача, а відповідач, в свою чергу, приймати його і оплачувати його на умовах даного договору. Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 30.06.2008р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від зобов'язань, що виникли протягом його дії. Пунктом 10.2. договору сторонами було визначено про те, що строк дії договору автоматично продовжується у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію. В даному випадку строк дії договору продовжується на один рік.

Окрім того, п. 7.5 договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі. Валюта розрахунків - гривня. П.7.7 передбачає, що відповідач зобов'язаний оплатити поставлений позивачем товар у 7 (сім) календарних днів від моменту продажу такого товару третім особам.

Сторони уклали додаткову угоду №1-Б від 10.01.2008р., яка є невід'ємною частиною вищевказаного договору, а також підписали протокол №1 погодження розбіжностей по договору, який також є його невід'ємною частиною.

На виконання умов вказаного договору позивачем була здійснена відповідачеві поставка товару на загальну суму 62143,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № БК-1-0008602 від 07.04.2009р., № БК-1-0000893 від 14.01.2009р., № БП-1-0001455 від 20.01.2009р., які підписані обома сторонами.

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреностей: серії ЯПН № 931472/3711 від 06.04.09 р., серії ЯПН №937016/2855 від 12.01.2009р., серії ЯПН № 937070/2909 від 19.01.2009р., які видані на отримання цінностей від ППТФ "Юсі" за відповідними накладними.

Як було вищезазначено, сторони у договорі встановили строк оплати товару- 7 днів з дня продажу такого товару третім особам.

Відповідачем було частково оплачено товар на загальну суму 59691,10 грн., що підтверджується виписками банку, актом звірки розрахунків за 2009р., актом звірки розрахунків за період з 01.01.2010р.по 27.08.2010р.

Як свідчать матеріали справи, на адресу відповідача позивачем було відправлено претензію за вих. № 690 від 16.08.2010 р. з вимогою погасити суму неоплаченого товару у розмірі 2451,90 грн. На доказ відправлення цього листа позивачем було надано до матеріалів справи належним чином засвідчену копію поштового повідомлення № 767 про вручення поштового відправлення.

Проте відповідач на вимогу не відреагував, грошові кошти за отриманий товар не перерахував.

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати товару, у відповідача виникла заборгованість у сумі 2451,90 грн.(сума основного боргу), що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.629 Цивільного Кодексу України, а саме те, що договір є обов"язковим для виконання сторонами, на підставі того, що відповідач отримав товар, що підтверджується належними доказами, проте докази здійснення ним повного розрахунку з позивачем в матеріалах справи відсутні, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2451,90 грн. правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 1 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван будівельний Харків" (61168, м.Харків, вул. Героїв Праці, б. 7; код ЄДРПОУ № 34859030; п/р№ 9900 в АКІБ "Укрсоцбанк", МФО 351005) на користь Приватної промислово - торгівельної фірми "Юсі" (61036, м. Харків, вул.Дизельна, 3/5; код ЄДРПОУ № 21178268; п/р №8 в АКБ "Меркурій", МФО 351663) - 2451,90 грн. основного боргу; 102,00 грн. -витрат з оплати державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гребенюк Н.В.

Повне рішення складено 25 листопада 2010 року.