ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2010 р. Справа № 40/396-06

Вх. номер 13090/4-40

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Невзгляд Н.О

за участю представників сторін:

заявника (представнка заявника): не з"явився;

стягувача: не з"явився

боржника: ОСОБА_1, дов. від 01.03.2007р.

розглянувши заяву ТОВ "Агенція по управлінню заборгованістю" про заміну стягувача у справі за позовом: Акціонерного товариства "Індустріально-Експортний банк" в особі Харківської дирекції АТ "Індустріально-експортний банк", м. Харків

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків

стягнення 211982,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2006р. у справі №40/396-06 позовні вимоги АТ «Індустріально-експортний банк» задоволено, стягнуто з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти у сумі 199 800,79 грн. простроченої заборгованість за кредитом, 104,01 грн. строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом, 7 176,69 грн. простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4 839,01 грн. пені за прострочення погашення кредиту, 61,86 грн. пені за прострочення погашення відсотків за користування кредитом, 2 119,82 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.01.2010р. Представник нового стягувача (ТОВ «АУЗ Факторинг») звернувся до господарського суду із заявою про заміну стягувача у зазначеній справі. В обґрунтування своєї заяви представник стягувача посилається на ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», стверджує, що ТОВ «АУЗ Факторинг» є правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» у спірних відносинах на підставі договору факторингу від 26.09.2009р. №03/09.

Заявник, його представник та стягувач правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у відповідній заяві.

Представник боржника в судовому засіданні 25.01.2010р. проти задоволення заяви про заміну стягувача заперечує. Надав пояснення в яких посилається на безпідставність цієї заяви та на пропуск заявником двохмісячного строку на звернення з нею.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви паро заміну стягувача у даній справі. При цьому суд виходить з наступного.

Порядок та підстави заміни однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні визначені ст. 25 ГПК України. Згідно положень цієї норми Закону в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Всупереч наведених положень ст.25 ГПК України заявником не надано доказів вибуття сторони позивача із встановленого рішенням господарського суду правовідношення внаслідок реорганізації підприємства чи організації. Натомість з тексту заяви про заміну стягувача та з доданих до неї документів вбачається що стягувач із правовідношення не вибув, а передав право вимоги іншій особі на підставі договору факторингу. Втім, ці обставини згідно ст. 25 ГПК України не утворюють правових підстав для заміни стягувача правонаступником.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 05.10.2004 р. у справі N 6/408 за позовом державного підприємства "Теплоелектроцентраль-2 "Есхар" до корпорації "Укрзарубіжнафтогаз" і товариства з обмеженою відповідальністю "Енергокомплект" про визнання недійсним укладеного відповідачами договору уступки вимоги від 25.02.2002 р. N49-0 2002р. на підставі ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР. У постанові ВСУ зокрема зазначається, що стаття 25 ГПК допускає заміну сторони у разі її вибуття у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, але винятково з тієї підстави, коли це сталося внаслідок реорганізації підприємства чи організації. Заміна внаслідок уступки права вимоги не допускається.

Стаття 121 ГПК України також наразі не може бути підставою для задоволення заяви про заміну стягувача. Згідно ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Натомість в даному разі із заявою звернулася особа, котра не є стороною у справі, а отже не наділена повноваженнями на звернення до суду із такою заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 25, 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Агенція по управлінню заборгованістю" по заміну стягувача у справі №40/396-06.

Суддя Бринцев О.В.

/справа №40/396-06/