ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від "27" квітня 2010 р. по справі № 04/58-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства "Мега - Оліс"

до Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство"

про стягнення 33 117,48 грн.

Суддя: Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1185 від 31.11.2009р.

від відповідача: ОСОБА_2, дор. №2 від 26.04.2010р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу розяснено процесуальні права та обовязки згідно ст. 22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Мега - Оліс" звернулося з позовом до Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство" про стягнення 33 117,48грн., в т.ч. 31 692,30грн. заборгованості за товар та надані експедиційні послуги згідно накладних №РН-0001053 від 02.10.2009р., №РН-0001153 від 02.11.2009р., актів здачі-прийняття робіт №ОУ-0000011 від 02.10.2009р., №ЩУ-0000015 від 02.11.2009р., 1 172,61грн. інфляційних втрат за період з січня 2010р. по лютий 2010р. та 252,67грн. 3% річних за період з 19.12.2009р. по 25.03.2010р. згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідач у відзиві №92 від 23.04.2010р. зазначає, що 2 листопада 2009 року по накладній № РН- 0001153 від ПП «Мега-Оліс» підприємством було отримано бензин А 80, який виявився не стандартним. Про це свідчить паспорт якості №6400, виданий Акредитованою випробувальною лабораторією МПП «ВК ІМПЕКС». Незважаючи на це, ДП «Горохівське ЛМГ» частково розрахувався за одержаний бензин в межах своїх фінансових можливостей, які склались на даний час. Решту заборгованості (за усною домовленістю між керівництвом ПП «Мега -Оліс» і ДП «Горохівське ЛМГ») підприємство зобовязується сплатити на протязі кількох місяців через відсутність вільних обігових коштів на рахунку і важкий фінансовий стан господарства.

Позивачем погоджено розстрочку виконання рішення на три календарних місяці з щомісячною сплатою 11 228,22грн., про що зроблено відповідний запис на відзиві відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Приватне підприємство "Мега - Оліс" відпустило Державному підприємству "Горохівське лісомисливське господарство" нафтопродукти по накладним №РН-0001053 від 02.10.2009р., №РН-0001153 від 02.11.2009р. на загальну суму 32 421,50грн.

Одержання товару стверджується відмітками про отримання на вказаних вище накладних та довіреностями №110 від 02.10.2009р., №118 від 02.11.2009р.

Крім того, позивачем було надано відповідачу експедиційні послуги згідно актів здачі-прийняття робіт №ОУ-0000011 від 02.10.2009р., №ОУ-0000015 від 02.11.2009р., підписаних та скріплених печаткою відповідача без зауважень, на загальну суму 3 600грн.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків. Внаслідок дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст. 655 ЦК України, згідно якої одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.929 ЦК України, ст.316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідач за отриманий товар та надані послуги розрахувався частково на суму 4 329,20грн., що стверджується платіжними дорученнями №1289 від 24.12.2009р., №1320 від 28.12.2009р.

Оскільки строк виконання зобовязання сторонами не був визначений, позивач звернувся до відповідача з претензією-вимогою №336/1 від 11.12.2009р. про проведення оплати.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач оплату здійснив частково, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Заборгованість за отриманий товар та надані послуги на день розгляду спору становить

31 692,30грн., стверджується накладними №РН-0001053 від 02.10.2009р., №РН-0001153 від 02.11.2009р., довіреностями №110 від 02.10.2009р., №118 від 02.11.2009р., актами здачі-прийняття робіт №ОУ-0000011 від 02.10.2009р., №ОУ-0000015 від 02.11.2009р., визнається відповідачем у відзиві №92 від 23.04.2010р. та підлягає до стягнення з Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство" в силу ст.193 ГК України, згідно якої учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Підставні вимоги позивача щодо стягнення 1 172,61грн. інфляційних втрат за період з січня 2010р. по лютий 2010р. та 252,67грн. 3% річних за період з 19.12.2009р. по 25.03.2010р. згідно зі ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ці додаткові суми, що сплачуються боржником, є самостійним способом захисту цивільного права кредитора у грошових зобовязаннях і спрямовані на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Ці способи захисту прав застосовують незалежно від укладення письмового договору в силу ст.625 ЦК України.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 331,18грн. та 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Господарський суд, керуючись п. 6 ст. 83 ГПК України, враховуючи обставини, зазначені у клопотанні відповідача №92 від 23.04.2010р. та згоду позивача, вважає за можливе задовольнити клопотання Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство" та розстрочити виконання рішення на три календарних місяці з щомісячною сплатою 11 228,22грн.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.174, 193, 316 ГК України, ст.530, 625, 655, 929 ЦК України, ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство", м.Горохів, вул.Берестецька, 2,

на користь Приватного підприємства "Мега - Оліс", м.Луцьк, вул.Рівненська, 48а,

31 692,30грн. боргу, 1 172,61грн.інфляційних втрат, 252,67грн. 3% річних, 331,18грн. витрат по сплаті державного мита, 236грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Виконання п.2 рішення розстрочити на три календарних місяці з щомісячною сплатою 11 228,22грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Філатова С. Т.