ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" вересня 2010 р. Справа № 07/161-40.1

за позовом Підприємця ОСОБА_1, с. Бендюга Сокальського району Львівської області

до Підприємця ОСОБА_2, м. Нововолинськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадянин ОСОБА_3, м. Володимир-Волинський

про стягнення 138918грн. збитків та 100000грн. моральної шкоди

Суддя Суряк О.Г.

Представники :

від позивача : ОСОБА_1 - підприємець

від відповідача : н/з

від 3-ї особи: н/з

Суть спору: позивач підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 138918грн. збитків та 100000грн. моральної шкоди, які були завдані внаслідок ДТП, що сталася з вини громадянина ОСОБА_3, який керував транспортним засобом, що належить працедавцеві водія підприємцю ОСОБА_2

Відповідач не визнає позовних вимог, не погоджується з розмірами визначених позивачем збитків в сумі 138918грн. та моральної шкоди в сумі 100000грн., зазначаючи, що розмір матеріальних збитків заподіяних позивачу в звязку із пошкодженням автомобіля, причепа та меблів, що перевозилися, є значно меншим, а завдана моральна шкода не підтверджена належними доказами. Крім того, зазначає, що огляд пошкоджених автомобіля, причепа та меблів проводився у відсутності винних осіб.

З пояснень представників Волинської філії ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант та з матеріалів справи №72370 від 17.03.2009р. по страховому випадку від 28.02.2009р. (поліс ОСЦПВВНТЗ №ВВ/2399125) вбачається, що згідно калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС станом на 17.11.2009р. складає 16503,16грн., а вартість відновлювального ремонту причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 станом на 16.11.2009р. складає 10421грн.

Водночас, відповідно до висновків експертного автотоварознавчого дослідження від 27.10.2009р. № 86/10 та № 87/10, доданих позивачем до матеріалів справи, вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС становить 99385,79грн. та причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 35923,60грн.

Ухвалою суду від 15.02.2010р. за клопотанням відповідача судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача водія ОСОБА_3, який перебуває в трудових відносинах з відповідачем та з вини якого сталася ДТП, оскільки прийняте судом рішення може безпосередньо вплинути на обов'язки ОСОБА_3 відповідно до ст.1191 ЦК України.

В судовому засіданні 24.03.2010р. ОСОБА_3 підтвердив, що перебуває в трудових відносинах з відповідачем та не заперечував своєї вини в ДТП.

Позивачем також повідомлено, що ним частково проведені роботи по відновлювальному ремонту пошкоджених автомобіля, причепа та меблів.

Сторони та третя особа також повідомили суд про можливе врегулювання спору у добровільному порядку.

Розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з неявкою сторін в судове засідання.

Ухвалами суду позивача зобовязано надати суду належні та допустимі докази завданих збитків та моральної шкоди, визначені відповідно до вимог законодавства, докази в підтвердження проведених робіт по відновлювальному ремонту пошкоджених автомобіля, причепа та меблів, докази, що підтверджують право позивача звернення з вимогою до суду про стягнення збитків заподіяних позивачу в звязку із пошкодженням автомобіля та причепа.

Позивач вимог ухвал суду не виконав.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

28 лютого 2009 року ОСОБА_1 відправлено меблеві вироби автомашиною НОМЕР_2 за напрямом м. Червоноград (Львівська обл.) м. Луцьк-АР Крим підприємцям ОСОБА_4 (м. Сімферополь) та ОСОБА_5 (м.Керч) на загальну суму 132'142,00грн. Поставка здійснювалась відповідно до договору купівлі від 01.04.08., договору на виготовлення та реалізації продукції від 02.01.2009р., накладних від 27.02.09. №7, №8 та подорожнього листа від 28.02.09. (т.1, а.с.7-10, 148).

Згідно свідоцтва про реєстрацію автомашини MAN д.н.з.465-37ТС від 22.10.04 серії ІНА №590039 власником автомобіля є ОСОБА_6, а згідно свідоцтва про реєстрацію причепа SAM д.н.з.НОМЕР_1 власником причепа є ОСОБА_7.

Право користування зазначеними транспортними засобами підтверджується довіреністю від 16.02.07. №333, виданій на імя ОСОБА_1, довіреностями від 21.02.07. №330 та від 15.12.06. №2680, виданими на імя ОСОБА_8, договором оренди від 01.01.09. (т.1, а.с.11-17).

28 лютого 2009 року громадянин ОСОБА_3, керуючи автобусом БАЗ д.н.з.НОМЕР_3 в с. Шклінь, Горохівського району, Волинської обл., на автодорозі Львів-Радехів-Луцьк здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомашиною MAN д.н.з.465-37ТС, про що інспектором Горохівського ВДАЇ УМВС України у Волинській області Сулім А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.09. серії ВЛ №156961. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомашина НОМЕР_4 та меблевими виробами перекинулись та зазнали пошкоджень.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.1 ст.1166, ч.1.ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а відповідно до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.09.2009р. по справі №3-512/09 громадянина ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу (т.1.а.с.63).

Власником автобуса БАЗ д.н.з.НОМЕР_3 та роботодавцем водія громадянина ОСОБА_3 JI.B. є підприємець ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацією фізичної особи-підприємця, Ліцензією, Трудовим договором, Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, доданими до матеріалів справи (т.1, а.с.98-103, т.2., а.с.27-29).

01 березня 2009 року пошкоджені автомашина НОМЕР_2 та меблеві вироби перевезено за адресою відправлення: вул. Б. Хмельницького, 69, м. Червоноград, Львівська обл.

Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.03.2009р. вартість транспортних витрат по перевезенню меблів після ДТП складає 1075грн. 50 коп. (т.1, а.с.29,30).

09 березня 2009 року експертом Львівської торгово-промислової палати ОСОБА_9 проведено поштучний зовнішній огляд всіх пошкоджених меблевих виробів, про що 05.03.2009р. було повідомлено відповідача ОСОБА_2 під розписку.

Матеріальна шкода відповідно до висновків експерта Львівської торгово-промислової палати «Про визначення механічних пошкоджень меблевих виробів після ДТП» від 10.04.09. №2-238-В та оцінки майна «Про визначення матеріальної шкоди по вантажу меблів, що слідував на транспортному засобі MAH 465-37 ТС» від 19.05.09. №19-09/472 становить 25513грн. (т.1, а.с.19-28).

Вартість витрат, повязаних з визначенням та оцінкою механічних пошкоджень меблевих виробів складає 3180грн., що підтверджується договором на проведення оцінки майна №9/39А від 16.03.2009р., рахунками та платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи (т.1, а.с.58-62).

Згідно висновків експертного автотоварознавчого дослідження від 27.10.2009р. № 86/10 та № 87/10, доданих позивачем до матеріалів справи (т.1, а.с.64-67, 72-74), вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС становить 99385,79грн. та причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 35923,60грн.

Водночас, з матеріалів справи №72370 від 17.03.2009р. по страховому випадку від 28.02.2009р. (поліс ОСЦПВВНТЗ №ВВ/2399125) та пояснень представників Волинської філії ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант вбачається, що згідно калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС станом на 17.11.2009р. складає 16503,16грн. (т.2, а.с.13-16), а вартість відновлювального ремонту причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 станом на 16.11.2009р. складає 10421грн.(т.2, а.с.41-44)

Крім того, 22.12.2009р. та 23.12.2009р. Волинською філією ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 15993,16грн. ОСОБА_1 за пошкодження вантажного автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС (т.2, а.с.20-21) та виплату страхового відшкодування в сумі 9911грн. ОСОБА_7 за пошкодження причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 (т.2, а.с.47-48), що були пошкоджені в ДТП 28.02.2009р., винуватцем якої визнано ОСОБА_3, який керував автобусом БАЗ А079.25 д.н.з. НОМЕР_3.

Факт виплати страхового відшкодування в розмірі 25904грн. за пошкодження вантажного автомобіля та причепа сторонами не заперечується.

В судовому засіданні позивачем було повідомлено, що ним вже проведені роботи по відновлювальному ремонту пошкоджених автомобіля та причепа, що дасть можливість визначити розмір реально понесених збитків, завданих внаслідок ДТП.

Ухвалами суду позивача зобовязано надати суду належні та допустимі докази завданих збитків та моральної шкоди, визначені відповідно до вимог законодавства, докази в підтвердження проведених робіт по відновлювальному ремонту пошкоджених автомобіля та причепа, а також докази, що підтверджують право позивача звернення з вимогою до суду про стягнення збитків заподіяних позивачу в звязку із пошкодженням автомобіля та причепа, оскільки згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є ОСОБА_6, а власником причепа ОСОБА_7 (т.1, а.с.11,14).

Проте, позивач без поважних причин вимог ухвал суду не виконав та не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Згідно п.5 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

А тому, суд залишає без розгляду вимогу позивача про стягнення збитків заподіяних позивачу в звязку із пошкодженням автомобіля та причепа.

Також позивач просить стягнути з відповідача 100 000грн. моральної шкоди у звязку із втратою реального доходу, приниженням ділової репутації та душевними стражданнями.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» також визначено: під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (пункт 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5).

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, позивачем не подано жодних доказів на підтвердження завдання йому саме моральної шкоди, отже в даному разі відсутні передбачені законом підстави для стягнення моральної шкоди, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 100 000грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

На момент розгляду спору по суті відповідачем не відшкодовані позивачу збитки, заподіяні в звязку із пошкодженням меблів внаслідок ДТП, а тому вимога позивача щодо стягнення 29768грн. 50коп. (25513грн. + 3180грн. + 1075,50грн.) є підставна, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України при частковому задоволенні позову державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.22, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 49, 75, п.5 ст.81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємця ОСОБА_2 (Волинська область, м.Нововолинськ, вул. Зелена, 50, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь підприємця ОСОБА_1 (Львівська область, Сокальський район, с. Бендюга, вул. Шахтарська, 50, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) 29768 грн. 50 коп. збитків, заподіяних в звязку із пошкодженням меблів, а також 292 грн. 71 коп. державного мита та 29 грн. 41 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Позов в частині стягнення збитків, заподіяних позивачу в звязку із пошкодженням автомобіля MAN д.н.з.465-37ТС та причепа SAM 3500 д.н.з. НОМЕР_1 залишити без розгляду.

4. В позові в частині стягнення 100 000грн. моральної шкоди відмовити.

Повне рішення складено 17.09.2010р.

Суддя Сур'як О. Г.