ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" травня 2010 р. Справа № 50/60-10

вх. № 3480/2-50

Суддя господарського суду Харківської області Усатий В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

позивача - ОСОБА_1., дов. №4 від 13.04.2010 р.

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Агропромсбут-2004", м. Харків

до АТ "Харківстальконструкція" м. Харків

примусове виконання обов"язків в натурі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов"язати відповідача виконати зобов"язання за договором підряду № 21/08 від 22.04.2008 р. в натурі, а саме: передати позивачу "колонна Фахверка", "ригили продольного фахверка, "связки по колоннам", "деталь крепления", "опорний", "метизы" в кількості зазначеній в позові.

12.05.2010 р. до початку розгляду справи по суті відповідач надав клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів, яке було задоволено судом

Враховуючи необхідність підготовки технічних засобів для здійснення фіксації судового процесу, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.05.2010 р. о 16 годині.

Представник позивача надав клопотання про не здійснення фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів, яке було задоволено судом.

В судовому засіданні 13.05.2010 р. позивач надав заяву про вжиття заходів по забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу будь-яким чином відчужувати рухоме майно, крім його передачі позивачу.

В обгрунтування наданого клопотання позивачем в судовому засіданні 13.05.2010 р. зазначено, що ТОВ "Агропромсбут-2004" на виконання умов договору підряду перерахував відповідачу 1968904,55 грн., відповідач виготовив металеві каркаси, проте передав позивачу тільки частину конструкції, що підтверджено матеріалами справи, в тому числі актами приймання передачі конструкцій та переліком недопоставлених деталей , підписаними сторонами 22.03.2010 р., тому вказане майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, що є реальною загрозою невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Розглянувши надане клопотання, суд зазначає наступне.

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобовязує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з таким матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєї ініціатив має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких задів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета спору.

Право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з п.6.1. Роз'яснення Вищого господарського суду України №02-5/611 від 23.08.1994р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у позовному провадженні при накладанні арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати піддані арешту кошти розміром суми позову та можливих судових витрат.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 ГПК України, повинна довести його необхідність та адекватність.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження в цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. З цієї точки зору суд враховує, що правовими наслідками рішення по справі, в разі постановлення його на користь позивача, буде зобов'язання відповідача передати позивачу зазначене майно. Тому вимоги позивача в частині вжиття заходів для забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу будь-яким чином відчужувати саме це майно, крім передачі його позивачу, є адекватними до обставин справи, дійсно пов'язані з предметом спору і не виходять за його межі.

З урахуванням вищевикладеного, суд, зважаючи на те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, визнав його таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66-67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Заборонити акціонерному товариству «Харківстальконструкція» (код 01413848, 61045, м.Харків, вул..Джанкойська, 76, фактична адреса: 61066, м.Харків, вул..Велозаводська, 3) будь-яким чином відчужувати рухоме майно, а саме:

- " колона Фахверка" (Ф-1 кількістю 14 шт. загальною масою 5721,8 кг, Ф-3 в кількості 4 шт. загальною масою 1619,6 кг, Ф-4 кількістю 4 шт. загальною масою 1652,4 кг),

- "ригили продольного фахверка" (Р1 кількістю 6 шт. загальною масою 685,8 кг, Р2 кількістю 29 шт. загальною масою 4283,3 кг, Р3 кількістю 8 шт. загальною масою 1171,2 кг, Р4 кількістю 12 шт. загальною масою 1831,2 кг, Р5 кількістю 35 шт. загальною масою 4070,5 кг, Р6 кількістю 12 шт. загальною масою 1348,8 кг, Р7 кількістю 3 шт. загальною масою 867,9 кг, Р8 кількістю 20 шт. загальною масою 2959,4 кг, Р9 кількістю 12 шт. загальною масою 1303,2 кг, Р10 кількістю 3 шт. загальною масою 322,8 кг);

- "связи по колоннам" (С-1 в кількості 8 шт. загальною масою 1336 кг, С-2 в кількості 4 шт. загальною масою 4073 кг);

- "деталь крепления" (Д1 в кількості 4 шт загальною масою 290 кг;

- "опорный" (МС-1 кількістю 274 шт. загальною масою 438,4 кг, МС-2 кількістю 6 шт. загальною масою 42 кг;

- "метизы" загальною масою 1179 кг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання у кредитні установи (судовому виконавцю) з 13.05.2010 р. по 14.05.2013 р.

Копію ухвали направити позивачу, відповідачу, відділу державної виконавчої служби у Дзержинському районі м.Харкова

Суддя Усатий В.О.