ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2009 р. Справа № 38/59-09

вх. № 1465/6-38

Суддя Жельне С.Ч.

Без участі представників сторін.

розглянувши матеріали справи за позовом: СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

до ЗАТ "ОТП Банк" в особі Харківської філії, м. Харків

про внесення змін в договір

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.02.2009 р. по справі № 38/59-09 порушено провадження у справі.

Позовні вимоги полягають у внесенні змін щодо відстрочення платежів по укладених між сторонами кредитних договорах № CM701/121/2008 від 04.04.2008 р. та № CM701/151/2007 від 13.11.2008 р.

До позовної заяви позивачем було подано заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо нарахування будь-яких штрафних санкцій (неустойки), інфляційних, а також дій щодо примусового стягнення боргів (в т. ч. зі звернення стягнення на заставлене майно та/або на майно, що знаходиться в іпотеці) за кредитним договором № CM701/121/2008 від 04.04.2008 р. та кредитним договором №CM701/151/2007 від 13.11.2008 р., а саме:

- заборонити здійснювати нарахування відсотків, штрафних санкцій (неустойки, пені), трьох відсотків річних, інфляційних компенсацій, та будь-яких інших грошових чи натуральних коштів, що збільшують основну заборгованість (тіло кредиту) по всіх договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем, в тому числі по кредитному договору № CM-SME 701/121/2008 від 04.04.2008р. та кредитному договору №CM-SME 701/151/2007 від 13.11.2008р- заборонити здійснювати будь-які дії спрямовані на зміну, розірвання, односторонню відмову чи іншим чином припинення договорів, укладених між Відповідачем та Позивачем: по кредитному договору № CM-SME 701/121/2008 від 04.04.2008р. та кредитному договору №CM-SME 701/151/2007 від 13.11.2008р

-заборонити вимагати від Позивача, його поручителів, майнових чи фінансових

поручителів, будь-яких інших осіб виконання обов'язку Позивача щодо повернення

грошових коштів, дострокового повернення грошових коштів, відшкодування майнової шкоди, компенсації моральної шкоди, вимоги передати майно по договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем, у тому числі: по кредитному договору № CM-SME 701/121/2008 від 04.04.2008р. та кредитному договору №CM-SME 701/151/2007 від 13.11.2008р.

-заборонити здійснювати заходи щодо звернення стягнення на майно Позивача, в тому числі списувати грошові кошти Позивача з його розрахункових рахунків, що розташовані у Відповідача, а також звернення стягнення на предмет іпотеки, набуття його власність, отримання права відчуження предмету іпотеки чи іншим чином зменшення майна Позивача;

-заборонити здійснювати дії щодо перешкоджання Позивачу, поручителю, майновому чи фінансовому поручителю володіти, користуватися та розпоряджатися належним Позивачу, поручителю, майновому чи фінансовому поручителю майном, в тому числі коштам, що знаходяться на банківських рахунках чи є предметом іпотеки;

-заборонити здійснювати будь-які дії, що погіршують майновий стан Позивача,

поручителів, майнових чи фінансових поручителів, іпотекодавців Позивача.

Накласти арешт на майно ФОП ОСОБА_1.

Розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується шляхом накладання арешту, забороною вчинення дій або зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа тощо.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776, суд, при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З урахуванням того, що між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди щодо розстрочення виплат по кредитним договорам, відповідач може вчинити дії, що утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача. Так, до таких дій відноситься вимога негайно повернути грошові кошти, звернення стягнення на майно позивача чи інших осіб, розірвання кредитних договорів тощо.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України. Зміна або розірвання договору можливе лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України, договір може бути змінений в звязку з суттєвими змінами обставин, якими сторни керувались при укладанні договору.

Частина 4 цієї статті передбачає що зміни договору в звязку з суттєвими змінами обставин за рішенням суду, можливі у виключних випадках, якщо розірвання договору суперечить суспільним інтересам або заподіє шкоду сторонам, що суттєво перевищує витрати, необхідні для виконання договору на умовах змінених судом.

Відповідно до умов укладених договорів, відповідач має можливість, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису та подальшого його продажу, що призведе до неможливості виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги полягають у внесенні змін до кредитних договорів щодо відстрочення платежів, суд доходить висновку, що за відсутності судової заборони дій щодо нарахування будь-яких штрафних санкцій (неустойки), інфляційних, а також дій щодо примусового стягнення боргів (в т. ч. зі звернення стягнення на заставлене майно та/або на майно, що знаходиться в іпотеці) за кредитним договором № CM701/121/2008 від 04.04.2008 р. та кредитним договором №CM701/151/2007 від 13.11.2008 р., може відбутись таке стягнення, що, в свою чергу, ускладнить або унеможливить виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Вжиття вказаних заходів суд вважає достатнім і підстав для задоволення решти вимог заяви про забезпечення позову не вбачає.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк» в особі Харківської філії (код в ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо нарахування будь-яких штрафних санкцій (неустойки), інфляційних компенсацій та вчиняти дії щодо примусового стягнення боргів (в т. ч. звертати стягнення на заставлене майно та/або на майно, що знаходиться в іпотеці) за кредитним договором № CM701/121/2008 від 04.04.2008 р. та кредитним договором №CM701/151/2007 від 13.11.2008 р.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Суддя Жельне С.Ч.