ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2009 р. Справа № 63/158-09

вх. № 7476/5-63

Суддя господарського суду: Погорелова О.В.

при секретарі судового засідання: Стешенко О.В.

за участю представників сторін:

скаржника - не з"явився

стягувача - не з"явився

ВДВС - ОСОБА_1, довіренність № 03-01/В-7 від 11.12.2009 року

розглянувши матеріали скарги Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області на дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області по справі за позовом ФО-підприємець ОСОБА_2, м. Ізюм

до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, м. Ізюм

про стягнення 43141,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ізюмська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в якій просить скасувати постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2009 року ВП № 15817347 щодо примусового виконання наказу № 63/158-09 від 30.10.2009 року про стягнення з Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області на користь ФОП ОСОБА_2 43141,95 грн. заборгованості, 432,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. Скаржник вважає що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 15817347 від 12.11.2009 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: форма постанови не відповідає формі постанови, відповідно до додатку 7 пунктів 3.6.2 та 5.9.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, заствердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5. Крім того, вказує на те, що боржник не є власником грошових коштів, а здійснює лише управління цільовими бюджетними коштами.

14.12.2009 року до господарського суду від ВДВС Головного управління юстиції в Харківській області (далі - ВДВС) надійшли заперечення проти скарги, в яких ВДВС проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі та просить суд відмовити в її задоволенні.

Суд, дослідивши надані заперечення, долучає їх до матеріалів справи.

До початку судового засідання представник ВДВС звернувся до суду з заявою про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання в паперовій формі. Вказана заява представника ВДВС розглянута та задоволена судом як така, що відповідає нормам чинного законодавства.

Представники стягувача та боржника в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд скарги за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду, матеріалами та документами.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши представника ВДВС, суд встановив насутпне.

19 жовтня 2009 року господарським судом Харківської області по справі № 63/158-09 винесено рішення. Позов вимоги задоволені в повному обсязі та стягнуто з Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області на користь ФОП ОСОБА_2 - 43141,95 грн. заборгованості, 432,00 грн. державного мита та 236,00 грн. державного мита.

Дане рішення в установленому законом порядку відповідачем не оскаржувалось та набрало законної сили 30.10.2009 року.

На виконання вищезазначеного рішення виданий наказ № 63/158-09 від 30.10.2009 року.

12.11.2009 року даний наказ надійшов на виконання до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківської області.

12.11.2009 року ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 15817347 та боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду до 19.11.2009 року, проте добровільно боржником борг не погашений.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: зокрема судові накази.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як було вищезазначено, рішення господарського суду Харківської області по справі № 63/158-09 від "19" жовтня 2009 року набрало законної сили, на виконання якого судом було видано наказ. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухваляються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" рішення, ухвали, постанови господарських судів підлягають виконанню Державною виконавчою службою. Державний виконавець зобов"язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собой відповідальність згідно з законом.

Скаржник в обгрунтування своїх вимог, викладених у скарзі, зазначив, що додатком 7 до пунктів 3.6.2, 5.9.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5 затверджено форму постанови про відкриття виконавчого провадження, але всупереч зазначеної форми старший державний виконавець підрозділу виніс постанову, що суперечить затвердженій формі.

Розглянувши вимоги скаржника, викладені у скарзі, розглянувши документи, додані в обгрунтування вказаних вимог, суд вважає доводи скаржника необгрунтованими та безпідставними, оскільки викладені скаржником факти ніяким чином не можуть бути підставою для скасування постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2009 року ВП № 15817347 щодо примусового виконання наказу по справі № 63/158-09.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення скарги та дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя Погорелова О.В.