ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 11/112-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Мележик Н. І., Плюшка І. А., за участю представників сторін: позивача –Пасічника А. В. дов. № 345 від 10.11.2008 року, Бобкова І. П. дов. № 344 від 10.11.2008 року, відповідача –Князя І. О., Павлуненко К. Л. дов. від 09.09.2008 року, Рубаненко Л. В. дов. від 09.09.2008 року, Борисенка А. П. дов. від 01.03.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Сумської єпархії Української Православної Церкви на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року у справі за позовом Сумської єпархії Української Православної Церкви до Спасо –Преображенської громади Української Православної Церкви про визнання права власності та зобов’язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2008 року Сумська єпархія Української Православної Церкви звернулась до суду з позовом до Спасо –Преображенської громади Української Православної Церкви про визнання права власності на Спасо –Преображенський собор, розташований в м. Суми, вул. Соборна,31, та зобов’язання передати вказане майно позивачу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 2 квітня 2008 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року рішення суду скасовано. В позові відмовлено.

У касаційній скарзі Сумська єпархія Української Православної Церкви просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити без зміни рішення місцевого господарського суду, посилаючись на неправильне застосування Харківським апеляційним господарським судом ст.ст. 7, 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" і Статуту Української Православної Церкви та порушення ст. ст.22, 77 ГПК України.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, предмет спору являє собою культову будівлю –Спасо –Преображенський собор Української Православної Церкви і розташований в м. Суми, вул. Соборна,31.

Спір виник у зв’язку з розбіжностями сторін щодо трактування їх правомочностей на розпорядження вказаною будівлею, які викладені, зокрема, в чинних статутах релігійний організацій - сторін у справи і Статуті Української Православної Церкви.

Відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції, в порушення ст.ст. 38, 43, 65, 101 і 105 ГПК України, не перевірив в повному обсязі доводи позивача щодо визначеного Статутом УПЦ права єпархіального архієрея одноосібно розпоряджатись церковним майном.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд вирішив спір за відсутності представників позивача; в порушення ст.ст. 38, 43, 65, 84 ГПК України, не в повному обсязі перевірив доводи відповідача в цій же частині, з урахуванням розбіжностей правових позицій повноважних представників відповідача, підтверджених також і в суді касаційної інстанції.

Враховуючи, що вказане може мати суттєве значення для юридично правильного вирішення спору, висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, тому судові рішення підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду господарському суду слід врахувати викладене вище, більш ретельно перевірити доводи сторін, встановити дійсні обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року і рішення господарського суду Сумської області від 2 квітня 2008 року.

Справу передати до господарського суду Сумської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий                                          Т. Козир

Судді Н. Мележик

І. Плюшко