суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" листопада 2008 р.

Справа № 16/788

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін

від позивача  Швець
А.А., дов. №1612/2 від 08.01.08р.

від відповідача Воробей Т.О. - дов. №111 від 12.11.08р.

Розглянув у відкритому
судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Державної екологічної
інспекції в Житомирській області (м. Житомир)

до Обслуговуючого підприємства "Комунальник"
(смт.Першотравневе Овруцького району)

про стягнення 221223,40 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на користь
державного бюджету в особі Державної екологічної інспекції в Житомирській
області 221223,40грн. збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

Представник позивача позов підтримав у сумі 3621,79 грн., згідно
клопотання про зменшення позовних вимог від 13.11.08р. (а.с.34,35). При цьому
зазначив, що при проведенні розрахунку розміру шкоди на суму 221223,40 грн.,
зумовленої засміченням земельної ділянки відповідачем, було допущено помилку.
Вірно обрахований розмір шкоди становить 3621,79 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги у
зменшеному розмірі визнала.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядалась за наявними в
ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п."з" ст.20 Закону України "Про
охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ
позивачу надано право пред'явлення позовів про відшкодування збитків і втрат,
заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього
природного середовища.

25.02.08р. держінспектором Державної екологічної інспекції в
Житомирській області була проведена перевірка Обслуговуючого підприємства
"Комунальник" (відповідач) на предмет дотримання вимог
природоохоронного законодавства, в результаті якої виявлено порушення
відповідачем вимог п. а, з, и, к ч.1 ст.17, ст.ст.32, 33, п. а,б ч.1 ст. 42
Закону України "Про відходи" від 05.03.1998р. №187/98-ВР, п.1, 10 ч.1
ст.35, п.1, 4, 6 ч.1 ст.46 Закону України "Про охорону земель" від
19.06.2003р. №962-IV, а саме на території смт. Першотравневе було виявлено
чотири несанкціонованих сміттєзвалища побутових відходів, що спричинило
засмічення земельних ділянок: - загальною площею 96 кв.м та  загальним об'ємом 48 куб.м; - загальною
площею 200 кв.м та загальним об'ємом 60 куб.м; - загальною площею 42 кв.м та
загальним об'ємом 12,6 куб.м; - загальною площею 100 кв.м та загальним об'ємом
30 куб.м.

Крім того, вищевказаною перевіркою встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району від
13.06.07р. №65 відповідальність за ліквідацію стихійних сміттєзвалищ на
території селищної ради покладено на відповідача.

За наслідками проведеної перевірки було складено Акт від 25.02.08р.(а.с.4).

Згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього
природного середовища  від 04.04.07р. №149,
зареєстрованої Міністерством юстиції України 25.04.07р. №422/13689, позивачем
визначено збитки, що завдані відповідачем навколишньому природному середовищу,
виходячи з клопотання позивача про зменшення позовних вимог (а.с.34), в
загальному розмірі 3621,79 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.
38-39).

Відповідно до пункту "а" ст.15 Закону України "Про
відходи" від 05.03.1998р. №187/98-ВР (далі-Закон), громадяни України,
іноземці та особи без громадянства зобов'язані
дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у
сфері поводження з відходами.

Згідно з пунктами "а", "з", "и",
"к" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998р.
№187/98-ВР, суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами
зобов'язані запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; не
допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи
об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних
відходів; забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів
організації роботи у сфері поводження з відходами; .

Відповідно до ст.32 Закону, з метою обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я
людини забороняється:  вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів; використовувати
результати наукових досліджень, впроваджувати в практику винаходи,
застосовувати нову техніку, імпортне устаткування, технології та системи, якщо
вони не передбачають запобігання чи мінімізацію обсягів утворення відходів на
всіх стадіях технологічного процесу, їх утилізацію та безпечне видалення;
визначати місця розміщення підприємств, установок, полігонів, комплексів,
сховищ та інших об'єктів поводження з відходами, проектувати та будувати
регіональні і міжрегіональні комплекси оброблення, знешкодження, утилізації та
видалення відходів, якщо вони не відповідають екологічним та
санітарно-гігієнічним вимогам; приймати рішення про розміщення і розвиток міст
та інших населених пунктів без визначення технічних та інших заходів щодо
створення умов для утилізації чи видалення побутових відходів; вводити в дію
нові і реконструйовані підприємства та інші об'єкти, не забезпечені
устаткуванням і технологіями для безпечного поводження з відходами, та в разі
відсутності даних, необхідних для оцінки їх впливу на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини, згідно з установленим порядком; передавати чи
продавати небезпечні відходи громадянам, підприємствам, установам та
організаціям, якщо вони не забезпечують утилізації чи видалення цих відходів
екологічно безпечним способом; залучати дітей і підлітків до організованого
збирання відходів (як вторинної сировини), небезпечних для здоров'я; порушувати
строки переробки відходів, ввезених в Україну відповідно до встановлених
квотами умов; порушувати встановлені квоти на ввезення в Україну відходів як
вторинної сировини; ввезення в Україну відходів з метою їх зберігання чи
захоронення. Законодавством України можуть передбачатися й інші спеціальні
заходи щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє
природне середовище та здоров'я людини.

Згідно з положеннями ст.33 Закону, зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що
забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам
(за винятком захоронення); на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення
відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та
код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та
якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів; видалення відходів здійснюється відповідно
до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з
державною санітарно-епідеміологічною службою України; зберігання та видалення
відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до
встановлених лімітів та умови їх зберігання; визначені для зберігання та
видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для
заявлених на одержання дозволу відходів; забороняється змішування чи
захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна
технологія; забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у
підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах
водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що
може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я
людини; захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за
результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил,
передбачених законодавством України.

Відповідно до пунктів "а", "б", г" ч.1
ст.42 Закону, особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть
дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальності за:
-порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може
призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи
опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних збитків;
-самовільне розміщення чи видалення відходів; -невиконання розпоряджень і
приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями
поводження з відходами та за місцями їх видалення.

Згідно зі ст.43, 44 Закону, підприємства, установи, організації та
громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення
законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством
України. Спори, що виникають у сфері поводження з відходами, вирішуються судом у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.46 Закону України "Про охорону земель"
від 19.06.03р. № 962-IV, при здійсненні
господарської   діяльності,   пов'язаної
із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і
захороненням відходів, забезпечуються:
виконання заходів  щодо  запобігання
або  зменшення  обсягів утворення відходів та екологічно
безпечне поводження з ними... Підприємства, установи та  організації,
а  також  громадяни, діяльність  яких
пов'язана  з накопиченням
відходів,  зобов'язані забезпечувати
своєчасне вивезення  таких  відходів
на  спеціальні об'єкти,   що
використовуються   для  їх
збирання,  зберігання, оброблення,
утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення  відходів у
підземних  горизонтах,  на
території  міст  та інших населених пунктів,    на
землях    природно-заповідного та
іншого природоохоронного,
оздоровчого,  рекреаційного та
історико - культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон
санітарної  охорони  водних
об'єктів,  в  інших
місцях,  що може створювати
небезпеку для навколишнього  природного  середовища
та здоров'я людини.

... Розміщення, збирання,
зберігання,  оброблення,
утилізація та видалення,  знешкодження і
захоронення відходів  здійснюються
відповідно до вимог Закону України "Про відходи".

Відповідно до ст.56 Закону України "Про охорону земель"
від 19.06.03р. № 962-IV, юридичні і фізичні особи,  винні
в  порушенні  законодавства України  про
охорону  земель,  несуть
відповідальність згідно із законом.

Застосування заходів
дисциплінарної,
цивільно-правової, адміністративної
або  кримінальної  відповідальності  не звільняє винних від відшкодування шкоди,
заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок
порушення  законодавства  України про охорону земель, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього
природного середовища" від 25.06.91р. №1264-ХІІ, шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього
природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідач позов не оспорив, доказів відшкодування завданих
збитків не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позов
обгрунтованим, заявленим відповідно до чинного законодавства та таким, що
підлягає задоволенню в уточненій сумі - 3621,79 грн.

В решті позову відмовити у зв'язку із зменшенням позивачем розміру
позовних вимог.

Судові витрати по сплаті державного мита та за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача
пропорційно розміру  задоволених позовних
вимог.

На підставі Закону України "Про охорону навколишнього
природного середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ, Закону України
"Про відходи" від 05.03.1998р. №187/98-ВР, Закону України "Про
охорону земель" від 19.06.03р. № 962-IV,
керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Обслуговуючого підприємства "Комунальник",
11114, смт. Першотравневе Оруцького району Житомирської області, вул.Шевченка
6-а, ідентифікаційний код 31277318:

- на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в
Житомирській області, 10014, м.Житомир, вул.Черняхівського 12-а, (в доход спеціального фонду Державного бюджету Першотравневої селищної
ради Овруцького району, п/р №0428 ГУДКУ в Житомирській області, МФО
811039, , код платежу 24062100) - 3621,79 грн. відшкодування
заподіяної шкоди;

- в доход Державного бюджету України (п/р 0002 ГУДКУ у
Житомирській області, , МФО 811039, код 22090200, отримувач УДК
в м.Житомирі) - 36,21 грн. державного мита;

- 01,93 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу (отримувач - УДК в м.Житомирі, п/р 3002, ГУДКУ у Житомирській
області, МФО 811039, код доходу 22050000, ).

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Гансецький В.П.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2,3 -  сторонам.