ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 р.

№ 21/443-06-13391

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Євго"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.08.2008р.

у справі №21/443-06-13391

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний завод"

до            Відкритого акціонерного товариства "Євго"

про           стягнення 27 279,26 грн. та зобов'язання вчинити певні дії,

та

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Євго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний завод"

про                     стягнення 127 382,40 грн.,

за участю представників:

від ТОВ "Південний завод": не з'явився,

від ВАТ "Євго": Гавазюк Г.В. –довіреність у справі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний завод" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Євго" і просило суд визнати будівельні роботи за укладеними між сторонами договорами №19-06/№2 від 10.05.2006р., №25-06/№6 від 03.07.2006р. по ремонту складу, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Новомосковська, 19 та по капітальному ремонту приміщення колишньої їдальні, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Новомосковська, 19 виконаними, стягнути з відповідача 27 279,26 грн. боргу за виконані будівельні роботи та зобов'язати останнього повернути будівельне устаткування.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем виконаних за договором від 10.05.2006р. №19-06/№2 робіт на суму 20 362,46 грн., а за договором від 03.07.2006р. №25-06/№6 на суму 6 916,80 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2006р. порушено провадження у справі №21/443-06-13391 за вказаним позовом (а.с.1 т.1).

Відповідач, заперечуючи заявлений позов, посилається на те, що передбачені договорами будівельні роботи позивачем були виконані неякісно, із суттєвими відхиленнями, не у повному обсязі та з порушенням строків.

ВАТ "Євго" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "Південний завод" і просило суд стягнути з останнього 57 571,20 збитків, понесених у зв'язку з усуненням недоліків у роботі, та 69 811,20 грн. збитків у вигляді недоотриманого прибутку (а.с.114-116 т.1).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2006р. порушено провадження у справі №21/444-06-13392 за вказаним позовом (а.с.113 т.1).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.02.2007р. на підставі ст.58 ГПК України об'єднано зазначені справи в одне провадження та присвоєно об'єднаній справі №21/443-06-13391, оскільки ці справи є однорідними, в них беруть участь ті ж самі сторони та розглядається той самий предмет спору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.2007р. за клопотанням ТОВ "Південний завод" призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Оціночній фірмі "Інюгекспертиза", та на вирішення якої поставлені питання: в якому обсязі виконані будівельні роботи по ремонту складу, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Новомосковська, 19, та яка її вартість?; в якому обсязі виконані будівельні роботи по капітальному ремонту приміщення колишньої їдальні, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Новомосковська, 19, та яка її вартість? (а.с.200-200 т.1).

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.06.2008р. (суддя Зеленов Г.М.) позовні вимоги ТОВ "Південний завод" задоволено частково: присуджено до стягнення з ВАТ "Євго" заборгованість у сумі 25 004,86 грн.; у задоволенні позовної вимоги щодо визнання будівельних робіт за договорами від 10.05.2006р. за №19-06/2 та від 03.07.2006п. за №25-06/№6 виконаними, відмовлено; у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання ВАТ "Євго" повернути будівельне устаткування –відмовлено. У задоволенні позову ВАТ "Євго" відмовлено.

Вказане рішення мотивовано доведеністю матеріалами справи та висновком судової будівельно-технічної експертизи, що борг ВАТ "Євго" за виконані ТОВ "Південний завод" роботи за договором від 10.05.2006р. №19-06/№2 складає 20 362,46 грн., а за договором від 03.07.2006р. №25-06/№6 –4 642,40 грн.

Відмовляючи у задоволені вимоги ТОВ "Південний завод" про зобов'язання ВАТ "Євго" повернути будівельне устаткування, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів того, що зазначене у переліку будівельне майно перебуває у ВАТ "Євго". Проте є докази, що ТОВ "Південний завод" передало будівельне устаткування за актом приймання-передачі від 25.08.2006р. охоронній фірмі "Легіон", а не ВАТ "Євго".

Також судом зазначено про відсутність правових підстав для задоволення вимоги про визнання будівельних робіт виконаними, оскільки матеріалами справи та висновком судової будівельно-технічної експертизи підтверджено виконання будівельних робіт ТОВ "Південний завод" на певну суму. Крім того, між сторонами існувала усна домовленість від 31.08.2006р. щодо збільшення обсягу робіт.

Відмова у задоволенні позову ВАТ "Євго" про стягнення з ТОВ "Південний завод" 57 571,20 збитків, понесених у зв'язку з усуненням недоліків у роботі, та 69 811,20 грн. збитків у вигляді недоотриманого прибутку, мотивована його недоведеністю.

Під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.08.2008р. призначено додаткову експертизу, оскільки при ознайомленні судом з висновком судової будівельно-технічної експертизи, покладеної в основу рішення суду першої інстанції, були виявлені деякі неточності в досліджувальній частині експертизи і в її висновках щодо вартості виконаних робіт по ремонту складу по вул.Новомосковська,19 у м.Одесі згідно договору від 10.05.2006р. №19-6/№2. Проведення додаткової експертизи доручено експертам Оціночної фірми "Інюгекспертиза" (а.с.114-117 т.3).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.08.2008р. (головуючий, суддя Тофан В.М., судді Михайлов М.В., Журавльов О.О.) рішення суду першої інстанції змінено шляхом викладення його резолютивної частини в новій редакції. Відповідно до постанови у позові ТОВ "Південний завод" відмовлено у повному обсязі; позов ВАТ "Євго" задоволено частково: присуджено до стягнення з ТОВ "Південний завод" 16 476,0 грн. збитків від неякісно виконаних підрядних робіт. В решті позову ВАТ "Євго" відмовлено.

Вказана постанова обґрунтована тим, що стягненню підлягає лише сума у розмірі 16 476,0 грн., яка була перерахована ВАТ "Євго" іншій особі –ПП "Вістбуд СВ" за перероблені неякісні роботи, виконані ТОВ "Південний завод" за договором від 10.05.2006р., а не вся сума, сплачена ВАТ "Євго" на виконання ПП "Вістбуд СВ" підрядних робіт на об'єктах по вул.Новомосковська, 19 у м.Одесі.

Одночасно суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ТОВ "Південний завод" 69 811,20 грн. збитків від неодержаного прибутку, оскільки усна домовленість ВАТ "Євго" про передачу в оренду приміщення колишньої їдальні іншому суб'єкту господарювання не означає укладення договору оренди цього приміщення, а такий договір оренди не був укладений, тому і приміщення колишньої їдальні не могло передаватися в оренду.

Крім того, суд апеляційної інстанції врахував й те, що попередню оплату за договором від 03.07.2006р., в порушення його умов, для ремонту колишньої їдальні ВАТ "Євго" перерахувало ТОВ "Південний завод" тільки 11.08.2006р., що виключало можливість останнього своєчасно розпочати ремонтні роботи в приміщенні колишньої їдальні і виключало, у зв'язку з цим, можливість передачі цього приміщення ТОВ "Альфа Парфюм" для використання.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ВАТ "Євго" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд її скасувати в частині відмови у стягненні 110 906,04 грн. збитків як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу в цій частині вимог на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

В силу ст.ст.42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. При цьому, господарський суд повинен створювати сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Згідно ст.38 ГПК України, суд у разі, якщо подані сторонами докази є недостатніми, зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Судом апеляційної інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з’ясування обставин справи, пов’язаних з предметом доказування у даній справі.

Так, підставою позову ВАТ "Євго" про стягнення з ТОВ "Південний завод" 57571,20 збитків, понесених у зв'язку з усуненням недоліків у роботі, та 69 811,20 грн. збитків у вигляді недоотриманого прибутку, є неналежне виконання останнім договорів підряду.

Відповідно до ч.1 ст.852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

На підставі зібраних у справі доказів, у тому числі висновків судової будівельно-технічної експертизи та додаткової будівельно-технічної експертизи, пояснень експертів, які брали участь у судових засіданнях апеляційної інстанції 05.08.2008р. і 26.08.2008р., судом апеляційної інстанції з'ясовано, що на усунення допущених ТОВ "Південний завод" недоліків у роботі за договором від 10.05.2006р. ВАТ "Євго" витрачено лише 16 476,0 грн., а інша заявлена до стягнення сума, яка також перерахована останнім ПП "Вістбуд ВС" за договором підряду від 31.10.2006р., була сплачена в рахунок нових (додаткових) ремонтних робіт, не пов'язаних з усуненням недоліків у роботі ТОВ "Південний завод".

Тому колегія суддів погоджується з доводами суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для стягнення з ТОВ "Південний завод" усієї суми у розмірі 57571,20 грн., перерахованої ПП "Вістбуд ВС", окрім тої, що була сплачена саме на усунення недоліків.

Що ж стосується вимог про стягнення з ТОВ "Південний завод" збитків у вигляді недоотриманого прибутку у розмірі 69 811,20 грн., то колегія суддів погоджується із судами двох інстанцій про відсутність правових підстав для їх стягнення.

Так, в обґрунтування цієї вимоги ВАТ "Євго" посилається на те, що між ним та ТОВ "Альфа Парфюм" існувала домовленість на укладання договору оренди об'єкту, в якому здійснювалися підрядні роботи, але внаслідок порушення ТОВ "Південний завод" договорів підряду щодо якості та строків виконання робіт, товариство не одержало очікуваний прибуток від здачі приміщення в оренду.

В силу ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналогічний припис міститься у статті 224 Господарського кодексу України, згідно з якою учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Стаття 614 ЦК України передбачає, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов’язань покладається при наявності вини (умислу або необережності).

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Проте, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності. При цьому складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб’єкт та об’єкт правопорушення, а також суб’єктивна та об’єктивна сторони.

Суб’єктом цивільного правопорушення є боржник, а об’єктом правопорушення –зобов’язальні правовідносини кредитора та боржника. Суб’єктивну сторону становить вина боржника, а об’єктивну –протиправна поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов’язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв’язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно з ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, частиною 2 ст.613 ЦК України встановлено, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Також, відповідно до ч.3 ст.538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право, зокрема, зупинити виконання свого обов'язку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, попередню оплату за договором від 03.07.2007р. №25-06/№6, в порушення його умов, для ремонту приміщення колишньої їдальні ВАТ "Євго" перерахувало ТОВ "Південний завод" тільки 11.08.2006р., що, як вірно зазначено судом, виключало можливість останнього своєчасно розпочати ремонтні роботи.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.623 ЦК України встановлено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Частиною 2 ст.22 ЦК України, встановлено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Наведене названою нормою формулювання означає, що можуть бути стягнені не будь-які передбачувані доходи, а ті доходи, які кредитор мав реально одержати при відсутності порушення. Тому з боржника не можуть бути стягнені не одержані кредитором доходи за відсутності доказів того, що кредитор готовий був до вчинення дій, спрямованих на одержання прибутку, мав для цього всі майнові та організаційній можливості, але з вини боржника ці дії не були доведені до логічного завершення, або ці дії повністю були вчинені, але не принесли очікуваних доходів з вини боржника.

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

При цьому, неодержаний прибуток (втрачена вигода) –це розрахункова величина вартості очікуваного приросту в майні, що базується на даних, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання певних грошових сум чи інших цінностей, якщо іншій учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, усна домовленість ВАТ "Євго" з ТОВ "Альфа Парфюм" про передачу останньому в оренду приміщення колишньої їдальні не є укладанням договору оренди з усіма його істотними умовами, у тому числі щодо розміру орендної плати. Тим більше, що як доводять матеріали справи, під час листування між вказаними суб'єктами господарювання передбачуваний об'єкт оренди (приміщення колишньої їдальні) не був готовий для цієї мети, а тому не міг бути переданий в оренду.

Колегія суддів зважає також на те, що усні домовленості товариств не свідчать про їх реальний намір укласти відповідний договір оренди.

Таким чином, в порушення ст.33 ГПК України, ВАТ "Євго" не довело ні порушення ТОВ "Південний завод" строків виконання ремонтних робіт за договором від 03.07.2006р., ні розміру збитків на суму 110 906,4 грн., тому правових підстав для задоволення заявленого позову у повному обсязі, немає.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судом апеляційної інстанції на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови немає.

Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом апеляційної інстанції та вони фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК України. Відповідно до ч.2 ст.111 ГПК України не допускається посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи. Тим більше, що порушені скаржником у касаційній скарзі питання були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, і їм дана вичерпна правова оцінка з урахуванням положень ст.ст.33, 34 ГПК України щодо оцінки доказів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Євго" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.08.2008р. у справі №21/443-06-13391 –без змін.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій