ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"03" грудня 2008 р.

Справа
№  5/272

Господарський
суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Змеула О.А., суддів
Коротченко Л.С., Шевчук О.Б., розглянув у судовому засіданні справу № 5/272

за
позовом: Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах
держави, уповноваженим органом якої є Управління з контролю за використанням та
охороною земель в Кіровоградській області, м. Кіровоград

до
відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю
"Кіровоград-Центр-Буд", м. Кіровоград

до
відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю
"АТБ-Торгстрой", смт. Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

з
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 2 - товариства з обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-виробнича фірма "Технодон", м. Донецьк

про
визнання недійсним на майбутнє договору суборенди земельної ділянки,

за
зустрічним позовом: товариства з обмеженою відповідальністю
"Кіровоград-Центр-Буд", м. Кіровоград

до
відповідача 1 - Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора, в
особі держави уповноваженим органом якої виступає Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Кіровоградській області, м. Кіровоград

відповідача
2 - товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Торгстрой",
смт.Ювілейне Дніпропетровської області,

з
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 2 - товариства з обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-виробнича фірма "Технодон", м. Донецьк

про
визнання дійсним (таким, що укладений відповідно до вимог чинного
законодавства) договору суборенди від 01.12.2005 року,

Представники
сторін:

Прокурор:
Віватенко М.І. - старший помічник Кіровоградського міжрайогного прокурора

від
відповідача 1: представник ОСОБА_1, довіреність від 15.05.2008;

від
відповідача 2: представник ОСОБА_2., довіреність від 04.02.2008.

За
згодою представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Кіровоградський
міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави, уповноваженим
органом якої є Управління з контролю за використанням та охороною земель в Кіровоградській
області, звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги
до ТОВ "Кіровоград-Центр-Буд" та ТОВ "АТБ-Торгстрой"
наступного змісту: визнати недійсним на майбутнє договір суборенди земельної
ділянки від 01.12.2005 року, що зареєстрований у книзі державної реєстрації
договорів на оренду землі 15.05.2006 року за реєстраційним № 3/187.

Ухвалою
суду від 04.02.2008 року прийнято до розгляду зустрічний позов ТОВ
"Кіровоград-Центр-Буд" про визнання дійсним (таким, що укладений відповідно
до вимог чинного законодавства) договору суборенди земельної ділянки від
01.12.2005 року.

Відповідач
І подав господарському суду відзив на позов від 08.01.2008 року в якому
зазначив, що провадження у справі слід припинити, оскільки справа підсудна
адміністративному суду.

Третя
особа 08.01.2008 року подала господарському суду заперечення від 04.01.2008
року на первісну позовну заяву в яких, зазначено, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Розглянувши
наявні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора представників позивача,
відповідачів та третьої особи, господарський суд встановив наступні обставини
справи.

Рішенням
Кіровоградської міської ради № 1230 від 28.09.04 "Про регулювання
земельних відносин", зокрема п. 25, затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, акт визначення збитків та надана ТОВ
"АТБ-Торгстрой" в оренду (з правом суборенди) на 10 років земельна
ділянка площею 3200,33 кв. м. (в тому числі по угіддях: 3200,33 кв. м. зелених
насаджень загального користування) АДРЕСА_1 під розміщення супермаркету за
рахунок земель житлової та громадської забудови.

Між
Кіровоградською міською радою (орендодавець) та ТОВ
"Кіровоград-Центр-Буд" (орендар) на підставі вказаного рішення
25.08.2005 року укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчений
нотаріально та зареєстрований у Кіровоградській філії Державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру" від 02.09.08 за № 187,
предметом договору є земельна ділянка для розміщення автосалону площею 1682,69
кв.м., що розташована по вул. АДРЕСА_1

02.09.2005
року сторонами вказаного договору складено акт про передачу та прийом земельної
ділянки (в натурі).

Між
ТОВ "Кіровоград-Центр-Буд" (орендодавець) та ТОВ  "АТБ-Торгстрой" (суборендар)
01.12.2005 року укладено договір суборенди земельної ділянки, який
зареєстрований у Кіровоградській філії Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" 15.05.2006 року за № 3/187.

Згідно
п. 1.1. договору № 3/187 від 01.12.2005 року орендодавець надає, а суборендар приймає
в суборенду земельну ділянку для розміщення універсаму, що розташована
поАДРЕСА_1загальною площею 1682,69 кв. м.

Пунктом
3.1. договору № 3/187 від 01.12.2005 року встановлено, що плата за суборенду
земельної ділянки встановлюється у наступному розмірі: до введення в
експлуатацію об'єкта, що буде побудований на земельній ділянці - 56,55 грн., а
після введення в експлуатацію об'єкта, що буде побудований на земельній ділянці
- 1979,14 грн. на місяць. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням
індексу інфляції.

01.12.2005
року сторонами договору № 3/187 від 01.12.2005 року складено та підписано акт
прийому-передачі до договору суборенди земельної ділянки.

Згідно
приписів статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог,  які
встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

У
позовній заяві зазначено, що умови договору суборенди землі вийшли за межі умов
договору оренди землі та суперечать йому. Зокрема, істотною умовою договору
оренди землі є предмет договору оренди, а саме: орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення
автосалону. Істотною умовою договору суборенди землі у порушення ст. 8 Закону
України "Про оренду землі" визначено те, що предметом договору є
таке: орендодавець надає а суборендар приймає в суборенду земельну ділянку для
розміщення універсаму.

Господарський
суд всебічно дослідивши обставини справи, вважає за необхідне відмовити у
задоволенні первісного позову виходячи з наступного.

Відповідно
до частини першої статті 13 Конституції України земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника
здійснюють органи державної  влади  та
органи  місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.
Пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України
встановлено, що до розмежування
земель   державної  та
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею
26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної
компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Способи
захисту прав на земельні ділянки встановлено ст. 152 Земельного кодексу
України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник
земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення  не  пов'язані
з позбавленням права володіння земельною ділянкою, у тому числі шляхом
визнання угоди недійсною.

Отже,
саме власнику землі, повноваження якого виконує місцева рада, належать
повноваження щодо усунення порушень його прав на землю у встановленому законом
порядку.

Відповідно
до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" прокурор
представляє  інтереси держави в суді.

Згідно
ст. 15 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин належать
здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Частиною
1 ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та
охороною земель" встановлено, що державний контроль за використанням та
охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з  питань земельних ресурсів.

Відповідно
до п. 1 Положення про Управління з контролю за використанням та охороною земель
у Кіровоградській області управління є територіальним органом Державної інспекції
з контролю за використанням і охороною земель, яка діє у складі Державного
комітету України по земельних ресурсах, до повноважень якого належить
здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема,
шляхом проведення перевірок дотримання фізичними та юридичними особами вимог
земельного законодавства.

Проте,
до повноважень цих органів з контролю за використанням і охороною земель не
належить подання позовів до суду з тих чи інших питань, а, оскільки ці органи є
державними органами, то згідно ст. 19 Конституції України вони мають діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і
Законами України.

Отже,
виходячи з викладеного господарський суд дійшов висновку, що пред'явлення
позову про визнання договору суборенди земельної ділянки неналежним позивачем
або в інтересах неналежного позивача унеможливлює його задоволення саме з цієї
підстави.

Аналогічної
точки зору дотримується і Вищий господарський суд України (постанова від
07.02.2008 року по справі №10/281-07).

Таким
чином, первісний позов задоволенню не підлягає.

Заперечення
відповідача І про те, що провадження у справі слід припинити так  як дана справа підсудна адміністративному
суду, відхиляються з огляду на те, що спір про визнання договору оренди чи
суборенди земельної ділянки між юридичними особами пов'язаний із захистом
цивільного права на земельну ділянку, тому підвідомчий господарському суду.

Зустрічний
позов про визнання дійсним (таким, що укладений відповідно до вимог чинного
законодавства) договору суборенди земельної ділянки від 01.12.2005 року не
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правилами
ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України визначено, що відносини щодо найму
(оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно
ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору
оренди землі є:

об'єкт
оренди   (місце   розташування   та
розмір  земельної ділянки);

строк
дії договору оренди;

орендна
плата із зазначенням  її  розміру,
індексації,  форм платежу,   строків,
порядку   її   внесення
і   перегляду   та відповідальності за її несплату;

умови
використання та цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;

умови
збереження стану об'єкта оренди;

умови
і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови
повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі
обмеження  (обтяження)  щодо
використання  земельної ділянки;

визначення
сторони,  яка несе ризик  випадкового
пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність
сторін;

умови  передачі
у  заставу  та
внесення до статутного фонду права
оренди  земельної  ділянки.

Відповідно
до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди  землі
набирає  чинності після його
державної реєстрації.

Укладений
між ТОВ "Кіровоград-Центр-Буд" (орендодавець) та ТОВ  "АТБ-Торгстрой" (суборендар)
01.12.2005 року договір суборенди земельної ділянки зареєстрований у
Кіровоградській філії Державного підприємства "Центр державного земельного
кадастру" 15.05.2006 року за № 3/187, тобто набув чинності з 15.05.2006
року.

Згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до
порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Як
встановлено частиною 1 ст. 209 ЦК України, правочин,  який
вчинений  у  письмовій формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Земельним
кодексом України або ж Цивільним кодексом України не встановлено, що договір
суборенди земельної ділянки підлягає посвідченню нотаріально.

Спірний
договір суборенди земельної ділянки від 1 грудня 2005 року не містить умови
щодо посвідчення його нотаріусом.

Згідно
частини 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання цього договору, але одна із сторін ухилилася від
його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У
відповідності до абзацу 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від
28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними" щоб не допускати неправильного визнання дійсними угод суд
повинен перевірити, зокрема, чи підлягала виконана угода нотаріальному
посвідченню.

У
зустрічній позовній заяві не зазначено такої підстави визнання договору дійсним
унаслідок того, що одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Також
ні законом, ні договором суборенди земельної ділянки не передбачено такого
способу захисту права на земельну ділянку, як визнання його таким, що укладений
відповідно до вимог чинного законодавства.

Виходячи
з того, що договори щодо суборенди земельної ділянки не підлягають
нотаріальному посвідченню, то підстави для визнання такого договору дійсним у
судовому порядку відсутні.

Судові
витрати у справі на державне мито та інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу за зустрічним позовом покладаються на позивача.

Керуючись
ст.ст. 49, 82, 83, 84 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРIШИВ:

У
задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У
задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення  десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно ст. 84 ГПК
України.

Головуючий
суддя
О.А. Змеул

Суддя
Л.С. Коротченко

Суддя
О.Б. Шевчук