ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2008 р.

№
11/44

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М., -головуючого,

Коваленка
В.М. (доповідач у справі)

Продаєвич  Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

Ліквідатора відкритого акціонерного
товариства "Радехівський цукровий завод" ОСОБА_1, с. Павлів
Радехівського району Львівської області

на
постанову  та рішення

від
06.05.2008 р.  Львівського апеляційного
господарського суду від 13.03.2008 р. господарського суду Львівської області

у
справі

№
11/44
господарського суду Львівської області

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "Ввіко", м. Київ

до

відкритого
акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод", с. Павлів
Радехівського району Львівської області

третя
особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача

державне
підприємство "Ресурспостач", м. Київ

про

стягнення
177 796 грн. 70 коп.

в судовому засіданні взяв участь представник:

Ліквідатора
відкритого акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод"
ОСОБА_1

Василишин
В.Р., довір.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року (суддя -  І.А. Сало), що прийняте у справі № 11/44
позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ввіко" (далі -Позивач,
Товариство) до відкритого акціонерного товариства "Радехівський цукровий
завод" (далі -Відповідач, Завод) з участю державного підприємства
"Ресурспостач" (далі Третя особа,
Підприємство) про стягнення 177 796 грн. 70 коп. задоволений частково:
стягнено  3 714 грн. 69 коп. збитків, а
Завод зобов'язано передати у власність Товариства   цукор пісок у кількості 91 тонни.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням судом першої інстанції, ліквідатор відкритого
акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод" звернувся до
Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просив скасувати рішення господарського суду Львівської області у справі №
11/44.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 року  (головуючий суддя -Юрченко Я.О., судді: Г.Г.
Якімець, О.В. Зварич) апеляційну скаргу Заводу залишено без задоволення, а
рішення господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року -без змін.

Не
погоджуючись  з  винесеною постановою суду апеляційної
інстанції,  ліквідатор відкритого
акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод"  звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 06.05.2008 року та рішення господарського
суду Львівської області від 13.03.2008 року.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, а саме ст. 23 Закону про банкрутство, ст. 11 Закону України "Про
Державний матеріальний резерв", а також норм процесуального права.

Заслухавши
пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно
п. 1  ст. 26 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі
-Закон про банкрутство) усі   види  майнових
активів  (майно  та
майнові  права) банкрута,  які
належать  йому  на
праві власності або повного господарського відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури,  включаються до складу ліквідаційної  маси.

Частиною
1 п. 2 та п. 3 вказаної статті передбачено, що речі, визначені родовими
ознаками, що належать банкруту на праві володіння або   користування, включаються до складу
ліквідаційної маси. Індивідуально визначені
речі,  що  належать
банкруту  на підставі речових
прав, крім   права   власності і
повного господарського відання,
не  можуть бути включені до   складу ліквідаційної маси.

Стаття
2 Закону України "Про державний матеріальний резерв"  визначає відповідальне зберігання
матеріальних цінностей державного резерву як зберігання закладених до
державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або
одержувача (споживача) без надання йому права користування цими
матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про
відпуск їх з державного резерву.

Отже,
із викладених норм вбачається, що майно (майнові права), які є у банкрута та на
які у нього відсутні право користування, повного господарського відання або
право власності не включаються до складу ліквідаційної маси.

Як
встановлено, судами попередніх інстанцій Відповідач в листі № 16 від 05.12.2007
року підтвердив знаходження у нього на відповідальному зберіганні цукру-піску
державного матеріального резерву в кількості 91 тонни.

З
урахуванням зазначеного, аналізу викладених норм законодавства вбачається, що у
процедурі банкрутства Заводу, яка знаходиться на стадії ліквідації, наявний на
Заводі цукор-пісок державного матеріального резерву, що знаходиться у
нього  на відповідальному зберіганні, не
підлягає включенню до складу ліквідаційної маси відповідно до вимог ст. 26
Закону про банкрутство. Передача ж такого цукру-піску Заводом згідно наряду,
який оформлений уповноваженою Державним комітетом України з державного
матеріального резерву особою (Підприємством) відповідно до  умов укладених договору доручення та
купівлі-продажу за результатами проведення
конкурсу не порушує норм законодавства про банкрутство і відповідає
вимогам, зокрема, ст. 12 Закону України "Про державний матеріальний
резерв".

Відповідачем  порядок та факт правомірності здійснення
Третьою особою продажу Позивачу та набуття останнім права власності на цукор-пісок
державного матеріального резерву в кількості 91 тонни, що знаходиться на Заводі
на відповідальному зберіганні, не заперечується, підтверджується матеріалами
справи, про що також зроблений правомірний висновок судами попередніх
інстанцій, тому колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість задоволених
позовних вимог судом першої інстанції та правомірність відповідних висновків
судів першої та апеляційної інстанцій. Також, суд касаційної інстанції
погоджується із висновком в оскаржуваних рішенні та постанові про часткове
задоволення вимог щодо стягнення збитків в сумі
3 714 грн. 69 коп. відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України
та ст. 1166 Цивільного кодексу України.

За
таких обставин справи доводи касаційної скарги ліквідатора відкритого
акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод" ОСОБА_1 не
спростовують висновків судів першої  та
апеляційної інстанцій, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.

З
урахуванням викладеного та керуючись ст. 26 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.ст. 2, 12 Закону
України "Про державний матеріальний резерв", ст. 224 Господарського
кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст.ст. 41,
1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ліквідатора
відкритого акціонерного товариства "Радехівський цукровий завод"
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.05.2008 року та рішення господарського суду
Львівської області від 13.03.2008 року у справі № 11/44  залишити без змін.

Головуючий                                                                       Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

Л.В.
Продаєвич