ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 р.

№
8/279/08

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  судді:

Кота
О.В.,

суддів:

Владимиренко
С.В.,

Шевчук
С.Р.,

розглянув
касаційну скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

на
постанову

Запорізького
апеляційного господарського суду від 07.08.2008р.

та
рішення

господарського
суду Запорізької області від 18.06.2008р.

у
справі

№8/279/08

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Автомобільний ринок"

До

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про

стягнення
2178,4грн. основного боргу за договором №862 та 588,26грн. неустойки,

За участю
представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

В С Т А Н О В И В:

У
квітні 2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний
ринок" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
оплаті послуг ринку за утримання торгового місця у розмірі 2178,4грн. за
договором №862 від 01.11.2005р. та 588,26грн. пені.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 18.06.2008р. у справі №8/279/08
(суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомобільний ринок" 1945,33грн. основного боргу та
154,67грн. судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008р. у справі
№8/279/08 (колегія суддів у складі головуючого судді Хуторного В.М., суддів
Кричмаржевського В.А., Мірошниченко М.В.) апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення
господарського суду Запорізької області від 18.06.2008р. у справі №8/279/08
змінено. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:
"Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
"Автомобільний ринок" 1945,33грн. основного боргу. Видати наказ. В
іншій частині позову відмовити.".

Відповідач
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008р. в
частині стягнення з відповідача суми 1945,33грн. та на рішення господарського
суду Запорізької області від 18.06.2008р. у справі №8/279/08, в якій просить
скасувати оскаржену постанову в зазначеній частині та рішення місцевого суду, а
у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний
ринок" відмовити повністю.

Позивач
скористався правом, наданим ст.1112 ГПК України, та надіслав відзив
на касаційну скаргу відповідача, в якому просить залишити оскаржувані судові
акти без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Представники
сторін в судове засідання касаційної інстанції не з'явилися, хоча про дату, час
та місце розгляду скарги повідомлений заздалегідь належним чином. Враховуючи
особливості розгляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 1115,
1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без участі
представників сторін.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши касаційну скаргу, відзив на неї, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки фактичних
обставин справи та повноти їх встановлення в оскаржуваних судових рішеннях у
даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Предметом
спору є стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг ринку за
утримання торгового місця в період з червня 2006р. по серпень 2007р. (згідно
розрахунку за 14 місяців) у розмірі 2178,4грн, з яких 2178,4грн. боргу та пені
588,26грн.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.11.2005р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Авто-Плюс" та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1був укладений договір №862 про надання основних та додаткових
послуг автомобільним ринком, за умовами якого Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авто-Плюс" за плату надає Суб'єкту підприємницької
діяльності Кулінічу А.П. послуги щодо користування торговим місцем загальною
площею 12,5кв.м., яке розміщене у торгівельному ряду №3, місце №109, згідно з
генеральним планом Автомобільного ринку, за адресою: АДРЕСА_1 . Сторонами
обумовлено термін дії договору: з дня підписання і до 01.06.2013р. Вказаний
договір не розірваний та не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

В
преамбулі даного договору зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю
"Авто-Плюс" діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю
"Автомобільний ринок" на підставі Статуту та договору довірчого
управління №2 від 10.06.2004р., строк дії якого до 01.06.2013р., який
додатковою угодою від 23.05.2006р. за згодою сторін розірваний.

Зазначивши
про встановлений в постанові Запорізького апеляційного господарського суду від
18.03.2008р. у справі 14/232/07 (між тими ж сторонами про зобов'язання СПД
ОСОБА_1. звільнити територію ринку) факт розірвання договору довірчого
управління з ТОВ "Авто-Плюс", переходу прав та обов'язків ТОВ
"Авто-Плюс" за договором №862, укладеним з відповідачем, до ТОВ
"Автомобільний ринок" 18.03.2008р., проаналізувавши договір довірчого
управління №2 від 10.06.2004р., договір №862 від 01.11.2005р., укладений TOB
"Авто-Плюс" як управителем майна, врахувавши приписи норм глави 70 ЦК
України, які регулюють правовідносини з управління, норм ЦК України і ГК
України, які визначають загальні підстави припинення цивільних та господарських
зобов'язань, застосувавши норми глави 70 ЦК України, з'ясувавши відсутність
правових положень про те, що договори на надання послуг ринку, укладені
управителем з третіми особами, припиняють дію з припиненням дії договору
довірчого управління, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку
про те, що договір №862 від 01.11.2005р. є чинним на момент розгляду спору
судом і є правовою підставою для зайняття відповідачем торгівельного місця на
автомобільному ринку наданому за цим договором. З даним висновком суду
правильно погодився суд апеляційної інстанції.

Як
встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідач за умовами цього
договору зобов'язався сплачувати виконавцю послуг 12,45грн. за 1 кв.м. за 1
місяць. При цьому, сторонами договору було передбачено у п.4.1 договору, що
виконавець послуг зобов'язався розробити положення по наданню пільг сплати за
послуги ринку та надати їх власникам торговельних місць, які відносяться до
пільгових категорій. Плата за основні послуги ринку зменшується до 50 % при
хворобі, відпустці відповідача, а також у зимові місяці (грудень, січень,
лютий).

Однак
товариством з обмеженою відповідальністю "Авто - Плюс" не було
розроблено положення по наданню пільг, не визначено пільгові категорії
суб'єктів підприємницької діяльності, яким надаються пільги, тривалість хвороби
та відпустки, що надають право на зменшення плати до 50 %, умови фіксування
зазначених фактів; додаткові угоди з цього приводу до договору №862 з
відповідачем не були укладені.

З
аналізу положень п.4.1 договору №862, місцевий господарський суд дійшов
висновку щодо досягнення сторонами згоди лише про зменшення до 50% плати за
основні послуги ринку у зимові місяці (грудень, січень, лютий), оскільки це є
подія (явище) яка неминуче настане.

Враховуючи
вищевикладене, місцевий господарський суд, з яким правильно погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про часткове задоволення
позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача основного боргу на
загальну суму 1945,33грн. за період з червня 2006р. по липень 2007р., при цьому
за грудень 2006р. - лютий 2007р. - по 50 % встановленої плати.

Разом
з тим, суд апеляційної інстанції зазначивши, що відповідачем згідно наданих
квитанцій фактично сплачувалося 789грн., тоді як позивач повертав перераховані
відповідачем кошти на рахунки банків-відправників згідно виписок з Карток
рахунку контрагента ОСОБА_1. та платіжних доручень СПД     ОСОБА_1., підставно погодившись з місцевим
господарським судом щодо відмови позивачу у стягненні 588,26грн. неустойки за
порушення строків оплати, а також з урахуванням приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про покладення судових витрат на ТОВ
"Автомобільний ринок" внаслідок його неправильних дій, змінивши
рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Доводи,
викладені Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1в касаційній скарзі,
зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, що не входить до
компетенції суду касаційної інстанції згідно зі ст.ст.1115, 1117
Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи
викладене, суд касаційної інстанції вважає, що висновки апеляційного
господарського суду відповідають встановленим обставинам справи, доводи
касаційної скарги їх не спростовують, порушень матеріального чи процесуального
права, які б давали підстави для зміни чи скасування постанови апеляційної
інстанції, допущено не було, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008р.у справі
№8/279/08 залишити без змін.

Головуючий
суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук