ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№
44/376пн

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок
В.С.- головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду від 19.08.2008

у
справі

господарського
суду Донецького області

за
позовом

Виконавчого
комітету Донецької міської ради

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

за
участю

прокурора
м. Донецька

про

зобов?язання
відповідача провести перебудову торгового павільйону, розташованого по вул.
Челюскінців, 184 у Ворошилівському районі м.Донецька у відповідності із
затвердженою у встановленому порядку докусентацією

в
судовому засіданні взяли участь представники:

від
позивача:

не
з?явилися

від
відповідача:

не з?явилися

від
Генеральної прокуратури:

не
з?явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Донецької області від 27.07.2007 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2008 рішення від
27.07.2007 господарського суду Донецької області скасовано. Позовні вимоги
задоволено.

Зобов'язано
СПД ФО ОСОБА_1 провести перебудову торгового павільйону, розташованого
поАДРЕСА_1, у відповідності із затвердженою у встановленому порядку
документацією.

Стягнено
з СПД ФО ОСОБА_1 на користь Донецького науково-дослідного інституту судових
експертиз - 797,64 грн. витрат пов?язаних з проведенням судової експертизи.

Постанова
мотивована тим, що відповідачем будівництво торгового павільйону проводилось з
порушенням будівельних норм та правил, оскільки, відстань від торгового
павільйону до трамвайної колії, відповідно до затвердженого проекту землеустрою
повинна складати 5,5 м., в той час, як
вона побудована  на відстані
1,8-2,2 м..

Не
погоджуючись з постановою СПД ФО ОСОБА_1 звернувся  до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить її скасувати, а рішення господарського суду
Донецької області від 27.07.2007 залишити без змін, посилаючись на те, що судом
апеляційної інстанції порушені норми матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 34, 35 Господарського процесуального кодексу України, ст. 376
Цивільного кодексу України.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським
судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради
№256/2 від 18.05.2005 СПД ФО ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею
0,0216 га, строком на три роки, для розміщення торгового павільйону з
реконструкцією павільйону очікування громадського транспорту, по АДРЕСА_1

Відповідно
до ч. ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У
разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо
проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням
суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати
витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану

Статтями  16,18 Закону України “Про автомобільні
дороги” передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів
знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною
власністю.

Складовими
вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і
доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього
водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського
транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження,
наземні та підземні мережі.

Межі
вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування
будь-яких об'єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних
ліній" вулиці не допускається.

За
ст.ст. 1, 24, 31, Закону України “Про планування і забудову територій”, червоні
лінії - це визначені в містобудівній документації відносно пунктів геодезичної
мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які
відмежовують території мікрорайонів, кварталів та території іншого призначення.

У
разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання
земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення
об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством,
зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Державний
контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій
здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань
містобудування та архітектури і відповідними спеціально уповноваженими органами
з питань містобудування та архітектури, їх інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю, а також іншими спеціально уповноваженими на
це органами виконавчої влади.

Статтею
39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного
пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою
з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Пунктом
2.1.6. Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №103 від
10.12.1996, передбачена відстань від зовнішньої стіни об'єкта до трамвайної
колії, яка не повинна бути меншою, ніж 3,80 м.

Згідно
із ст.10 Закону України “Про архітектурну діяльність”, для забезпечення під час
забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний
архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний
контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань
будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи .

Пунктом
29 договору оренди земельних ділянок від 30.06.2005 сторони обумовили, що
орендар зобов'язаний використовувати земельні ділянки відповідно до мети,
визначеної договором, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і
екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо
використання землі.

Як
встановлено, судом апеляційної інстанції, у відповідності до затвердженого
проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, відстань
від розміщеного торгового павільйону до трамвайної колії повинна складати 5,5
м.

Однак,
відповідачем будівництво здійснено з порушеннями будівельних норм та правил,
оскільки відстань від торгового павільйону "Росалі"  до трамвайної колії, складає 1,8 - 2,2 м, що
підтверджується актом обстеження від 04.10.2006 інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю та висновком будівельно-технічної експертизи №4916/23 від 07.07.2008
Науково-дослідного інституту судових експертиз, де зазначено, що приблизно на
половині довжини зовнішньої стіни будівлі по АДРЕСА_1 , яка звернена до трамвайної
колії, є встановлене відхилення від норми ( п.2.1.6 Правил експлуатації трамвая
та тролейбуса).

Зважаючи
на викладене, колегія суддів вважає, що
Донецьким апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка
обставинам справи, тому постанова відповідає
чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її
скасування немає.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119,
ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В
задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову
від 19.08.2008 Донецького апеляційного господарського суду зі справи № 44/376
пн залишити без змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді                                                                         Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко