ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№
5/266-4664

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Дерепи
В.І. -головуючого,  Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за
участю повноважних представників:

позивача

Мицька
Р.В.,

відповідачів

ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому засіданні касаційну скаргу

ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на
рішення  та постановувід 11 березня 2008 року
господарського суду Тернопільської області від 6 травня 2008 року Львівського
апеляційного господарського суду

у
справі

№5/266-4664

за
позовом

ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до

ВАТ
"Підвисоцький  завод будівельних
матеріалів", ТзОВ "Фієста"

про

стягнення
61326, 62 грн.,

встановив:

В
листопаді 2007 року позивач звернувся до господарського суду  Тернопільської області з позовом до
відповідачів про стягнення боргу, штрафних санкцій, втрат від інфляції, три
відсотки річних за поставлений природний газ в сумі 61326, 62 грн.

Рішенням
господарського суду Тернопільської області від 11 березня 2008 року (суддя
Андрушків Г.З.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 6 травня 2008 року, в позові відмовлено.

У
касаційній скарзі позивач просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті
оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно
до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

З
матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2005 року між ВАТ «Підвисоцький завод
будматеріалів»та ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»було укладено договір на
постачання природного газу №06/05-1173, на підставі якого позивач зобов'язався
передати у власність покупця - ВАТ "Підвисоцький  завод будівельних матеріалів" природний
газ на умовах, в порядку та по ціні, передбаченій умовами укладеного договору.

Згідно
п.6.2 вказаного договору, при невиконанні покупцем вимог, передбачених п.6.1
даного договору, постачальник має право обмежити постачання природного газу
покупцеві або припинити у встановленому порядку.

Одночасно,
між ТзОВ «Фієста», ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Підвисоцький
завод будматеріалів»було укладено договір поруки №33-П-14/05-1362 від
01.04.2005 року, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором
відповідати за неналежне виконання боржником грошових зобов'язань в повній мірі
за укладеним договором №06/05-1173, з урахуванням всіх змін та доповнень до
даного договору.

Як
встановлено судами, позивач, на виконання свої зобов'язань за укладеним
договором, передав у власність ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»за період
з квітня по жовтень 2005 року природний газ в кількості 1742,288 тис. куб.м на
загальну суму 607350,09 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи
документами.

З
матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судами, ТзОВ
«Фієста»платіжним дорученням № 292 від 29.03.2005 року перерахувало ВАТ
«Підвисоцький завод будматеріалів»кошти за природний газ в сумі 43203, 60 грн.
на користь ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»з наступним призначенням
платежу «за газ квітня по договору поставки газу №7-ГП від 29.03.2005 року та
договору поруки №77-П від 29.03.2005 року за ВАТ «Підвисоцький завод
будматеріалів», що підтверджується банківською випискою від 30.03.2005 року.

ДК
«Газ України»НАК «Нафтогаз України»листом від 06.04.2005 року повідомила ТзОВ
«Фієста», що у зв'язку з внесенням змін до Закону України «Про державний бюджет
України на 2005 рік»та відповідних змін до механізму оподаткування операцій з
продажу природного газу, між ДК «Газ України»та споживачами укладаються нові
договори і, тому, договір на постачання природного газу укладений з ВАТ
«Підвисоцький завод будматеріалів»№7-ГП від 29.03.2005 року не укладений.

1
квітня 2005 року між ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Підвисоцький
завод будматеріалів»було укладено новий договір на постачання природного
газу №06/05-1173 та одночасно між ТзОВ «Фієста», ДК «Газ України»НАК
«Нафтогаз України»та ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»укладений новий договір
поруки від 1 квітня 2005 року.

Розглядаючи справу, суди вірно
встановили той факт, що внаслідок укладення нових договорів платіжне доручення
№292 від 29.03.2005 року, яким перераховано кошти за природний газ в сумі
43203, 60 грн., видане ТзОВ «Фієста»з невірним призначенням платежу і проведено
зміну призначення платежу через банк, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до умов укладеного між
"Укрсоцбанком" та ТзОВ "Фієста" договору №145 від
14.04.2004 року, банк надає клієнту платні послуги відповідно до переліку,
визначеного в тарифах, які передбачають право платника на зміну, уточнення умов
платежу в національній валюті.

Як
правильно встановлено судами, за весь отриманий відповідачем у квітні 2005 року
газ на суму 43203,60 грн. по договору №06/05-1173 від 01.04.2005 року,
розрахунок був проведений поручителем -ТзОВ "Фієста" в повному
обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Тому, суди при прийнятті оскаржуваних
судових рішень дійшли обгрунтованого висновку про те, що ВАТ «Підвисоцький
завод будматеріалів»повністю були виконані зобов'язання щодо проведення
розрахунків за використаний протягом квітня-жовтня 2005 року природний газ,
поставлений позивачем на виконання умов укладеного договору постачання
природного газу №06/05-1173 від 01.04.2005 року.

Таким
чином, у рішенні, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції,
місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог позивача.

За
таких обставин, судові рішення відповідають вимогам закону і обставинам справи,
тому підстав для їх зміни немає.

Доводи
позивача, викладені в касаційній скарзі, суд вважає необгрунтованими, оскільки
вони спростовуються матеріалами справи і не відповідають вимогам закону.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111           Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Тернопільської області від 11 березня 2008 року та
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 6 травня 2008 року
залишити без змін, а касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" - без задоволення.

Головуючий,
суддя
В.Дерепа

Судді                                                                                                           Б.Грек

Л.Стратієнко