ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2008 Справа№ 9/137(5/123)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів –Верхогляд Т.А., Чоха Л.В.

при секретарі –Савін В.Ю.

за участю представників сторін:

позивач: Цупров Р.В.

відповідач: Бучинська Н.М.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальльний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.08р. у справі № 9/137(5/123)

за позовом відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальльний комбінат", м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

до приватного підприємства „Агрофірма „Катериненська”, с. Катеринівка Нікопольського району Дніпропетровської області

про стягнення 44 643 грн. 06 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2003 року позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з ПП „Агрофірма „Катериненська” заборгованості за надані протягом 2000 року автопослуги в сумі 44 643,06грн.

За результатами розгляду спору судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій справу передано на новий судовий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2008 року у справі № 9/137(5/123) (суддя Подобєд І.М.) позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 3012,58грн. заборгованості, 30,13грн. –державного мита та 7,95грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині позовних вимог на суму 12515,37грн. провадження у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. При цьому скаржник посилається на неповне з’ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору та не врахування судом наступних обставин:

- зменшення суми заборгованості на 12515,37грн. відбулося внаслідок здійснення сторонами взаємозаліку за проведену рекультивацію земель; вказаним взаємозаліком було закрито рахунки за надані авто послуги №000011 від 20.02.00р., №000018 від 31.03.00р. та частково рахунок №000027 від 20.04.00р.;

- внаслідок визнання недійсним договору про довгострокове співробітництво від 18.09.00р. правові підстави отримання відповідачем авто послуг в рамках вказаного договору відпали, тобто відповідач зобов’язаний сплатити позивачу грошові кошти за надані авто послуги у сумі 15 554,91грн. по рахунках №№000085 від 20.09.00р., 000091 від 30.10.00р. та №000098 від 30.11.00р.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, між ВАТ „Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат” та ПП „Агрофірма „Катериненська” були укладені два договори про довгострокове співробітництво від 27.02.1997р. та 18.09.2000р., згідно яких сторони зобов’язалися: відповідач - щорічно передавати комбінату землю під гірничі роботи, а позивач - здійснювати компенсаційні виплати за відведену землю, здійснювати розрахунок і виплату грошових коштів на біологічну рекультивацію земель, виділяти по заявкам відповідача автомобільний транспорт та іншу техніку, виконувати інші види робіт та послуг в межах компенсаційних сум та на інших умовах по узгодженню керівників.

На виконання договірних зобов’язань позивачем були відведені землі під гірничі розробки, а відповідачем протягом 2000 року надавалися агрофірмі авто послуги з перевезення дітей відповідно до рахунків:

№000011 від 20.02.00р. - 5397,12грн. №000050 від 28.06.00р. - 773,75 грн.

№000018 від 31.03.00р. - 5195,76 грн. №000085 від 20.09.00р. - 6496,08 грн.

№000027 від 20.04.00р. - 5010,68 грн. №000091 від 30.10.00р. - 7044,72 грн.

№000039 від 20.05.00р. - 8695,55 грн. №000098 від 30.11.00р. –2014,15 грн.

Всього на суму 44 643,06 грн.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що надання послуг за рахунками №№000011, 000018, 000027, 000039 на суму 29115,11грн. здійснено в рахунок договору від 27.02.1997р., за рахунками №№000050, 000085, 000091, 000098 на суму 15527,95 грн. –в рахунок договору від 18.09.2000р.

Розрахунки за надані послуги були здійснені шляхом проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог на підставі листів ВАТ „Орджонікідзевський ГЗК” (т. І,а.с.21-24, а.с.49-54); з боку позивача заліковувалася сума компенсаційних виплат за відведення земель, з боку відповідача –плата за надані автопослуги.

Заліком взаємної заборгованості являється проведення безготівкових розрахунків, при яких взаємні вимоги та зобов’язання боржників і кредиторів погашаються в рівнозначних сумах.

Обов’язкові вимоги щодо проведення заліку, а саме, зустрічність (тобто такі, які випливають з двох різних зобов’язань між двома особами, де кредитор одного зобов’язання є боржником іншого) та однорідність, були дотримані сторонами.

Відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу Української РСР, норми якого діяли на момент виникнення спірних правовідносин, зарахуванням зустрічних однорідних вимог було припинено зобов’язання між сторонами.

В подальшому позивач оскаржив умови договорів про довгострокове співробітництво в частині здійснення комбінатом компенсаційних виплат за відведені землі (а саме, п.2.1 договору від 27.02.97р. та п. 2.2 договору від 18.09.00р.). Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2005р. у справі №32/374(31/19498/170) позивачу відмовлено у визнанні недійсним п.2.1 договору від 27.02.1997р. та визнано недійсним п. 2.2 договору від 18.09.2000р.

Відтак проведення сторонами взаємозаліку в межах компенсаційних сум за договором від 27.02.97р. на суму 29115,11грн. слід вважати обґрунтованим, тоді як проведення взаємозаліку в межах компенсаційних сум за договором від 18.09.00р. на суму 15527,95 грн. - безпідставним.

Скаржник посилається на те, що в зв’язку з визнанням недійсним п. 2.2 договору відпали правові підстави для отримання відповідачем авто послуг в рамках вказаного договору і останній повинен сплатити позивачу вартість наданих послуг в сумі 15 527,95 грн.

Дане твердження позивача є необґрунтованим, оскільки визнання недійсним одного пункту договору не тягне за собою недійсності договору в цілому чи недійсності інших його пунктів.

Всупереч твердженням скаржника, умовами договору від 18.12.2000р. передбачені не лише компенсаційні виплати, а й виплати позивачем грошових коштів на біологічну рекультивацію земель (п.2.3 договору). З апеляційної скарги убачається, що заборгованість агрофірми в сумі 12 515,37 грн. погашена саме взаємозаліком за проведену рекультивацію земель. В зазначеній частині дії сторін з проведення взаємозаліку заборгованості за рекультивацію земель та заборгованості за надання послуг з перевезення дітей відповідають умовам договору та приписам чинного законодавства і є правомірними.

З урахуванням проведеного взаємозаліку заборгованість відповідача становить 3012,58 грн. (15 527,95 –12 515, 37).

Доводи відповідача про те, що проведеним взаємозаліком на суму 12 515,37 грн. закрито рахунки за надані авто послуги №000011, 000018, 000027 спростовуються матеріалами справи; листами та актами взаємозаліку позивача посвідчується проведення заліку за вказаними рахунками за відвід земель.

За викладених обставин вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 12 515,37 грн. являються недоведеними.

Враховуючи, що відповідачем зобов’язання по оплаті наданих позивачем послуг з перевезення дітей в повній мірі не виконані, докази погашення заборгованості в сумі 3012,58 грн. не надані, судова колегія вважає правомірним висновок господарського суду про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості в зазначеній сумі. Підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

З огляду на відповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги відповідача про скасування рішення являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2008 року у справі №9/137(5/123) залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат” - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: Т.А.Верхогляд

Л.В. Чоха