ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 320
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2008

Справа
№2-12/3771-2008А

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1.

До
відповідача - Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі
(с.Нижньогірський, вул..Шкільна,16).

Про
скасування податкового повідомлення - рішення.

Суддя М.М.
Іллічов

Секретар
судового засідання О.В Запара

П Р Е
Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - ОСОБА_2. - представник, довіреність б/н від 01.12.06р.

Від
відповідача - Грязнова Г.М. - зав. юр. сектору, довіреність №20/8/10-0 від
08.01.08р.

Обставини
справи :

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду АР Крим з позовом
до відповідача - ДПІ в Нижньогірському районі про скасування податкового
повідомлення - рішення №002801700/0 від 13.03.08р.

Провадження
по даній справі було порушено суддею господарського суду АР Крим Омельченко
В.А. ухвалою від 26.03.2008р. із привласненням справі номеру 2-16/3771-2008А.

Ухвалою заступника Голови
господарського суду АР Крим Тіткова С.Я. від 15.10.2008р. у зв'язку із
припиненням повноважень судді господарського суду АР Крим Омельченко В.А. та
переходом до іншого суду на підставі постанови Верховної ради України від
18.09.2008р. №532-VI, було залучено до розгляду адміністративної справи
№2-16/3771-2008А замість судді господарського суду АР Крим Омельченко В.А.
суддю господарського суду АР Крим Іллічова М.М. та передано йому справу.

Ухвалою
від 17.10.2008р. справу було прийнято до свого провадження суддею
господарського суду АР Крим Іллічовим М.М.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що ДПІ була проведена перевірка в ході якої, зокрема,
було встановлено, що позивач при виплаті заробітної плати, яка видавалась в
конвертах громадянці ОСОБА_2 за період з жовтня 2006р. до 31 серпня 2007р. не
утримувала податок від суми такого доходу, використовуючи ставку податку,
донарахованого податку з доходів фізичних осіб у сумі 1024,95 грн. Вказані
твердження ДПІ ґрунтуються на зверненні громадянки ОСОБА_2 яка працювала
продавцем у поривача з 07.03. 2007р. до 26.09.2007р. згідно до трудової угоди.
Будь - яких письмових доказів про отримання ОСОБА_2. від Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. грошових коштів понад сум, вказаних у платіжних відомостях,
ДПІ не має. На підставі цього позивач вважає, що спірне податкове повідомлення
- рішення прийнято із порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідач
згідно до заперечень на позовну заяву проти позову заперечує та вважає вимоги
позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В
обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що спірне
податкове повідомлення - рішення було прийняте у відповідності до вимог чинного
законодавства у зв'язку із виявленими порушеннями позивачем норм п.1.15 ст.1,
п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п.8.1.1, п.п.8.1.2. п.8.1 ст.8,
п.7.1 ст.7, п.22.3 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003р. Також відповідач посилається на те, що донарахування позивачу
податку з доходів фізичних осіб в сумі 3074,85 грн. було здійснено відповідачем
виключно на підставі Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від
22.05.2003р. (із змінами та доповненнями), без застосування будь - яких
непрямих методів.

Ухвалою
господарського суду АР Крим від 10.2008р. суд закінчив підготовче провадження
та призначив справу до судового розгляду.

Після
з'ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до
судових дебатів.

Після
закінчення дебатів, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до
нарадчої кімнати.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2008р. на підставі
направлення №100 від 21.02.2008р., виданого ДПІ в Нижньогірському районі,
головним державним податковим ревізором - інспектором відділу оподаткування
фізичних осіб, інспектором податкової служби 1 рангу ДПІ в Нижньогірському
районі ОСОБА_3 була проведена комплексна, планова, документальна перевірка
фінансово -  господарської діяльності з
питань дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. вимог податкового і
валютного законодавства України за період з 1 січня 2005р. до 30 вересня 2007р.

За
результатами зазначеної перевірки був складений акт №236/17-01/ від
03.03.2008р. (а.с.5-8).

З
акту перевірки вбачається, що в ході перевірки, зокрема, було виявлено
порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 п.1.15 ст.1, п.п.4.2.1 п.4.2
ст.4, п.п.3.1.1. п.3.1 ст.3, п.п.8.1.1., п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.7.1 ст.7,
п.22.3 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від
22.05.2003р. - підприємецьОСОБА_1 при виплаті заробітної плати, яка видавалась
в конвертах громадянці ОСОБА_2 за період з жовтня 2006р. по 31 серпня 2007р. не
утримувала податок від суми такого доходу, використовуючи ставку податку,
донарахованого податку з доходів фізичних осіб у сумі 1024,95 грн. При цьому в
акті перевірки зазначалось, що 11.09.2007р. від громадянки ОСОБА_2 поступила
скарга, в якій остання повідомила, що вона працює продавцем в магазині
«Людмила» у підприємця ОСОБА_1. В магазині працює з жовтня 2006р. Офіційно оформлена
трудовим договором продавцем
03.03.2007р. на ? ставки мінімальної заробітної плати. Заробітна плата
видавалась підприємцем ОСОБА_1. «в конвертах».

На
підставі акту перевірки від 03.03.2008р. ДПІ в Нижньогірському районі було
прийняте податкове повідомлення - рішення від 13.03.2008р. за №/0,
згідно до якого за вищевказані порушення Фізичній особа - підприємцю ОСОБА_1.
був донарахований податок з доходів фізичних осіб у сумі 1024,95 грн., а також
застосована штрафна (фінансова) санкція у сумі 2049,9 грн. (а.с.4).

Не
погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням Фізична особа -
підприємецьОСОБА_1 звернулась до господарського суду АР Крим із відповідним
позовом.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд доходить висновку про
обгрунтованість позовних вимог у зв'язку із наступним.

Відповідно
до ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів
(конфліктів)» від 03.03.1998р., найманий працівник - фізична особа, яка працює
за трудовим договором на підприємстві, в установі та організації, в їх
об'єднаннях або у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Згідно
ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі.

Додержання
письмової форми є обов'язковим:

1)
при організованому наборі працівників;

2)  при
укладенні  трудового договору про
роботу в районах з особливими  природними  географічними
і  геологічними  умовами та умовами підвищеного ризику для
здоров'я;

3)
при укладенні контракту;

4)
у  випадках,  коли
працівник   наполягає   на
укладенні трудового договору у письмовій формі;

5)
при укладенні трудового договору з неповнолітнім  (стаття 187 цього Кодексу);

6)  при
укладенні  трудового  договору з фізичною  особою;

7) в
інших  випадках, передбачених  законодавством  України.

На виконання вищенаведених норм між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2. був укладений відповідний
трудовий договір.

Згідно
до наказу Міністерства статистики України від 22.05.1996 р. «Про затвердження
типових форм первинного обліку по розрахункам з робітниками і службовцями по
заробітній платі» для обліку видачі заробітної плати і пенсії застосовується
платіжна відомість.

В
матеріалах справи наявні копії платіжних відомостей, в яких зазначений розмір
заробітної плати, якій виплачувався ОСОБА_2 та навпроти кожної суми, що
підлягала виплаті, наявний підпис ОСОБА_2. в отриманні зазначених сум
(а.с.14-17).

Одним
з принципів адміністративного судочинства, визначених ст. 7 Кодексу адміністративного
судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ч. ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною
4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства
України визначається, що
обставини,   які  за  законом  повинні
бути  підтверджені певними
засобами доказування,  не можуть
підтверджуватися  ніякими іншими  засобами
доказування,  крім  випадків,
коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Відповідачем
не надано суду  належних  доказів, окрім письмової скарги та додаткових
пояснень гр.ОСОБА_2. відносно того, що зарплата останній виплачувалась «у
конвертах» та в сумах, інших за ті, що відображені в платіжних відомостях. На
думку суду, наявність лише скарги гр.ОСОБА_2. не може бути належним доказом виплати
ОСОБА_1 заробітної плати «у конвертах». Так з цього приводу відсутні будь - які
акти перевірки дотримання вимог законодавства про працю в частині належного
використання найманої праці суб'єктом підприємницької діяльності, дотримання
законодавства про оплату праці, не було складено відповідного протоколу про
адміністративне правопорушення, не має відповідного судового рішення щодо
встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема щодо розміру
заробітної плати, стягнення заборгованості тощо, постановленого відповідно до
норм  Цивільного процесуального Кодексу
України чи  постанови  суду  у
справі про адміністративний проступок, яка б підтверджувала  чи мало місце певне протиправне діяння та чи
вчинене воно особою - підприємцем
ОСОБА_1.  У порушенні кримінальної
справи, за відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 212 КК України,
відмовлено.

Щодо
посилань позивача на застосування податковою інспекцією непрямих методів має
бути зазначено наступне.

Відповідно
до п.п.4.3.3 п.4.3 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» методика
визначення суми податкових зобов'язань за непрямими методами затверджується
законом і є загальною для всіх платників податків у редакції згідно закону від
22.06.04 р. № 1830. Порядок застосування непрямих методів визначення суми
доходів фізичної особи визначається з урахуванням норм закону з питань
оподаткування доходів фізичних осіб.  На
даний час законом методика визначення сум податкових зобов'язань за непрямими
методами не затверджена, відповідно, такі методи до платників податків
застосовуватися не можуть.

Виходячи
з наявних матеріалів справи, враховуючи дані акту перевірки, ту обставину, що
донарахування податку з доходів фізичних осіб проводилося з урахуванням даних
скарги фізичної особи ОСОБА_2, суд
вважає, що фактично відповідачем, всупереч вимогам діючого
законодавства, застосувались непрямі методи визначення зобов'язань.

Наведені
обставини є підставою для скасування спірного повідомлення-рішення.

Вступна та резолютивна частини
постанови оголошені в судовому засіданні - 24.11.2008 р.

На підставі викладеного та
керуючись  ст. ст.160-163, 167п. 6
прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати податкове повідомлення -
рішення №/0 від 13.03.2008р.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, іннНОМЕР_1) витрати по
сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.          Виконавчий лист видати після набрання
постановою законної сили за заявою позивача.

Постанова
може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви
про апеляційне оскарження постанови в
десятиденний строк з дня її проголошення, з  подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (
ст. 254 КАС України)

Постанова
оформлена та підписана відповідно до ст.160 КАС України - 1.12.2008 р.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Іллічов
М.М.