АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2008
№ 05-5-26/9673

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -представник не з'явився.

від відповідача: представник не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація
Спецторг"

на рішення Господарського суду м.Києва від
12.09.2008

у справі № 05-5-26/9673

за позовом                               Товариство з
обмеженою відповідальністю "Корпорація Спецторг"

до                                                   Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1

третя особа позивача

третя особа відповідача

про
стягнення 2972,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м.Києва від
12.09.2008 у справі №05-5-26/9673 позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корпорація Спецторг" до  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 2972,08 грн. повернуто без розгляду на підставі п.  4, 6 статті 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погодившись з даною ухвалою
позивач звернувся до  суду з апеляційною
скаргою, в якій просить її скасувати, оскільки вважає, що підстави щодо
повернення позовних матеріалів без розгляду, викладені в ухвалі Господарського
суду м. Києва, помилкові.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне:

05.09.2008 р. до Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Спецторг"
до  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення 2972,08 грн.

12.09.2008 р. Господарський суд м.
Києва ухвалою № 05-5-26/9673 позовну заяву повернув без розгляду  на підставі п. 4, 6 ст. 63 ГПК України,
посилаючись на те, що не додано доказів сплати державного мита у встановленому
порядку, оскільки напис на зворотньому боці платіжного доручення №137 від
20.11.2007р. про сплату державного мита, яке додане до позовної заяви,
скріплений не другою особою кредитної установи, а також посилаючись на те, що
до позовної заяви не надано належних доказів направлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, оскільки опис вкладення в поштовий конверт, який доданий до
позовної заяви,  не може бути належним доказом
відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї  документів.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до п.4  ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та
розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи
до позовної заяви був доданий оригінал платіжного доручення №137 від 20
листопада 2007 р. про сплату

102 грн. держмита, з написом
(поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в дохід бюджету 102
грн.”, який скріплено першим і другим підписами посадових осіб відділення №466
АКІБ „УкрСиббанк” (начальника ТТ №466 і заступника начальника ТТ №466
відповідно), а також відтисками печаток кредитної установи з відміткою дати
виконання платіжного доручення та скаржника

Відповідно до ч. 5 п. 3.3.
Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 р. №02-5/289
у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до
Державного бюджету України суди мають право згідно з пунктом 4 статті 65 ГПК
витребувати від позивача чи кредитора відповідне підтвердження територіального
органу Державного казначейства України.

Отже, суд першої інстанції,
повертаючи позовні матеріали та маючи сумніви щодо надходження і зарахування
державного мита до Державного бюджету України, міг витребувати від  позивача відповідне підтвердження
територіального органу Державного казначейства України і не повертати позовні
матеріали.

Відповідно до п.6  ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається з позовних
матеріалів, позивачем до позовної заяви
було додано два описи вкладення
про направлення відповідачу цінних листів. Стаття 56 ГПК України не
передбачає конкретний вид поштового відправлення копії позовної заяви і доданих
до неї документів відповідачу.

Отже, описи вкладення  про направлення відповідачу цінних листів є
належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Враховуючи викладене колегія вважає, що у суду
першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
"Корпорація Спецторг" задовольнити, а ухвалу Господарського суду від
12.09.2008 р. за номером 05-5-26/9673
скасувати.

Матеріали справи повернути
Господарському суду м. Києва для розгляду позовної заяви по суті.

Головуючий суддя

Судді