Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2008
р.
Справа № 16/381-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,
судді Пушай В.І. ,  Плужник О.В.

при секретарі Чудновській І.І.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача -  Франкевич
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.
№ 2352С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 28.08.08
р. по справі № 16/381-08

за позовом ФОП -  ОСОБА_1, м. Шостка

до Комунального підприємства
"Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м.
Шостка

про визнання укладеним договору

встановила:

У червні 2008 року Фізична особа -підприємецьОСОБА_1звернувся до
господарського суду Сумської області з позовом до Комунального підприємства
"Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" про
визнання укладеним з 01.04.2008 р. договору № 283 на подачу питної води з
комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації
від 01.01.2008 р., в редакції запропонованій позивачем 11.03.2008 р.,
посилаючись на те, що відповідач, отримавши 11.03.2008 р. два примірника
протоколу розбіжностей разом з підписаним договором № 283 на подачу питної води
з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації
від 01.01.2008 р., протягом двадцяти днів не розглянув його та не вжив заходи
для врегулювання розбіжностей та не передав у зазначений двадцятиденний строк
до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими. Позивач вважає, що
зазначений договір між ним та відповідачем в редакції запропонованій 11.03.2008
р. є укладеним з 01.04.2008 р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 28 серпня 2008
року по справі № 16/381-08 (суддя - Моїсеєнко В.М.) у задоволенні позовних
вимог відмовлено, з посиланням на дефекти форми, оскільки договір був
заповнений з виправленнями і не міг бути документом, що підтверджує наявність
правовідносин та зобов'язань між сторонами, відповідач повідомив позивача про
результати розгляду протоколу розбіжностей та внаслідок розгляду протоколу
підготував новий проект договору, твердження позивача про те, що відповідач не
розглянув протокол розбіжностей та не вжив заходів до врегулювання розбіжностей
є безпідставними, позивач проект нового договору не розглянув, про причини не
розгляду проекту нового договору КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства" не повідомив.

Суд вважав, що ст. 16
ЦК України не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як
визнання договору укладеним. Позивач має діяти у межах, в яких є можливим
застосування конкретного способу захисту.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся
до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду Сумської області від 28.08.2008 р. скасувати та
прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ФОП - ОСОБА_1.,
посилаючись, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував
норми матеріального та процесуального права, а
висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Позивач вважає, що суд
порушив вимоги п. 6, 7 ст. 181 ГК України та ст. 52 Конституції України.

Відповідач  у відзиві на
скаргу, проти скарги заперечує, вважає рішення суду обґрунтованим, так як
сторони не узгодили  істотні умови
договору, а нормами діючого законодавства не встановлений спосіб захисту, як
визнання договору укладеним.

Судова колегія, перевіривши повноту встановлення господарським
судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представників сторін,
встановила, що відповідач листом № 148 від 18.02.2008 р. направив на адресу
позивача проект договору № 283 на подачу питної води з комунального водопроводу
та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.01.2008 р. В зв'язку
з наявністю заперечень щодо окремих умов проекту договору № 283 від 01.01.2008
р., позивач склав протокол розбіжностей, про що зробив застереження у договорі
та у двадцятиденний строк, 11 березня 2008 року надіслав відповідачу два
примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідач листом №
204 від 17.03.2008 р. направив на адресу позивача договір в новій редакції в
двох примірниках, в якому відповідач врахував ряд пропозицій позивача,
викладених ним в протоколі розбіжностей від 11.03.2008 р., тобто відповідач
фактично розглянув поданий позивачем протокол розбіжностей та частково
задовольнив пропозиції позивача.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що 17.03.2008 р.
відповідач повідомив позивача про результати розгляду протоколу розбіжностей та
внаслідок розгляду вказаного протоколу підготував новий проект договору.

Відповідно до ч. 1, 2
ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого  немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів сторін можуть бути:
визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує
право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання
обов'язків в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення,
відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органів державної влади або органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 20 ГК України
держава забезпечує  захист  прав
і  законних  інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів.  Кожний суб'єкт
господарювання та  споживач  має
право  на захист своїх прав і
законних інтересів.  Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання  повністю  або
частково  недійсними  актів
органів  державної  влади та органів місцевого самоврядування,
актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні
інтереси суб'єкта   господарювання  або споживачів;   визнання недійсними господарських угод з
підстав, передбачених законом;
відновлення  становища, яке
існувало  до  порушення
прав  та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення;  присудження до
виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних
санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування
адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок  захисту прав
суб'єктів  господарювання та споживачів
визначається цим Кодексом, іншими законами.

Питання укладання господарських договорів за рішенням суду
регулюються ст. 187 ГК України, згідно з якою спори,  що виникають при укладанні господарських
договорів за  державним  замовленням,
або  договорів,  укладення
яких   є обов'язковим на підставі
закону та в інших випадках,
встановлених  законом,  розглядаються судом.  Інші переддоговірні  спори
можуть бути  предметом  розгляду
суду  у разі якщо це передбачено
угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір
на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання  чинності  рішенням
суду,  яким  вирішено питання щодо переддоговірного  спору,
вважається  днем  укладення відповідного   господарського  договору,
якщо  рішенням  суду
не визначено інше.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів,
поділяються на спори про спонукання до укладання договору, якщо одна із сторін
ухиляється від його укладення, спори з умов договору в разі коли сторони не
врегулювали розбіжності щодо його умов і передали спір на розгляд суду. Ці
категорії охоплюються поняттям переддоговірних спорів, оскільки виникають з
приводу встановлення договірних відносин або щодо окремих умов господарського
договору.

Отже, положеннями
статей 16  Цивільного кодексу України та
20  Господарського  кодексу
України визначені відповідні способи захисту прав та інтересів осіб, а
ст. 187 ГК України передбачений порядок укладання договору  за рішенням суду.

При цьому, слід зауважити, що норми чинного законодавства не
передбачають такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання
договору укладеним.

Суд  першої  інстанції дійшов обґрунтованого  висновку,
що  спосіб  захисту,
обраний позивачем, не відповідає способам захисту, передбаченим статтею
16 Цивільного кодексу України та статті 20
Господарського кодексу  України,  відсутні підстави для задоволення позову.

Посилання позивача на
ст. 55 Конституції України, згідно з якою кожен має право будь - якими не
забороненими законами засобами захищати свої права і свободи від порушень і
протиправних посягань необґрунтовано, так як нормами цивільного та
господарського законодавства передбачено, що крім ст.ст. 16, 20 суд може
захистити  права або інтерес іншим
способом, що встановлений договором або законом.

Отже, спосіб захисту
прав та інтересів повинен бути визначений
в законі або у договорі, але ні в законні, ні в договорі не передбачений
такий спосіб захисту як визнання договору укладеним.

В зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що місцевий господарський
суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про відсутність
передбачених діючим законодавством України підстав для визнання спірного
договору укладеним та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду  відповідають нормам матеріального та
процесуального права, фактичним обставинам
справи, а мотиви позивача  не
можуть бути підставою для його скасування, керуючись  ст. 16 ЦК України,  ст.ст. 20, 187 ГК України,  ст.ст. 101-105 ГПК України, колегія суддів,
-

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 28.08.2008 року
по справі № 16/381-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Судді
Пушай В.І.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписаний 03.11.2008 р.