ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№ 10/5-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М. Остапенка,

Є. Борденюк,

В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємця Кочубей Марини Євгенівни

на постанову

від 07.10.2008

Запорізького апеляційного господарського суду

у справі

№ 10/5-08

за позовом

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Херсонський "Торгрічтранс"

до

Приватного підприємця Кочубей Марини Євгенівни

про

стягнення 118400 грн. неустойки

В судове засідання прибули представники сторін:

відповідач

Кочубей М.Є.

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення відповідача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 року ВАТ "Херсонський "Торгрічтранс" заявлений позов до приватного підприємця Кочубей Марини Євгенівни про стягнення 118400 грн. як неустойки, передбаченої частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України за невиконання обов'язку щодо повернення майна (нежитлове приміщення, розташоване за адресою: місто Херсон, вулиця Комунарів,7), переданого в оренду за договором від 01.01.2002 року, строк дії якого закінчився 01.07.2003 року. Так як рішенням господарського суду Херсонської області від 27.09.2004 року у справі № 14/437 присуджено до стягнення неустойку за період з 01.01.2004 року по липень 2004 року, неустойка за цим позовом нарахована за період з серпня 2004 року по вересень 2007 року. За умовами договору розмір орендної плати становить 1600 грн. за місяць, неустойка, яка є подвійним розміром орендної плати становить 3200 грн. за місяць.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.07.2008 року (суддя С.Скобєлкін ), яке залишене без зміни постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.10.2008 року (колегія суддів: В.Хуторной, В.Кричмаржевський, Н.Колодій) позовні вимоги задоволені.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Договір оренди від 17.08.2004 року, укладений між Управлінням комунальної власності міста Херсон та ПП Кочубей М.Є, об'єктом оренди якого є майно, що передане в оренду позивачем відповідачу у справі, визнаний недійсним рішенням господарського суду Херсонської області від 08.06.2007 року у справі № 13/373-0.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19.10.2007 року у справі № 4/437-пн вирішено виселити ПП Кочубей М.Є. із нежитлових приміщень, які є предметом договору оренди, укладеного між сторонами у справі. Зазначене рішення виконане 19.06.2008 року, що підтверджується актом державного виконавця.

Зважаючи на викладене, господарські суди попередніх інстанцій погодилися з вимогами позивача про застосування до відповідача відповідальності, визначеної частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, відповідач посилається на неправильне застосування судами при ухваленні оскаржуваних рішень норм права, зокрема, щодо застосування строків позовної давності за вимогами про стягнення неустойки; щодо наслідків визнання недійсним договору оренди на майбутнє, на підставі якого майно було переданим відповідачу у користування особою, що не була залучена до участі у справі. У зв'язку з чим скаржник просить судові рішення у справі скасувати, відмовити у позові.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Підставою користування відповідачем спірним майном у період, протягом якого позивач просить застосувати до відповідача відповідальність, передбачену частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, був договір оренди, укладений 17.08.2004 року між Управлінням комунальної власності міста Херсона та ПП Кочубей М.Є., який визнаний недійсним на майбутнє судовим рішенням від 19.10.2007 року.

У матеріалах справи знаходяться судові рішення за спорами між територіальною громадою міста Херсона та ВАТ "Херсонський Торгрічтранс" про право власності на спірне майно. За недоведеністю зворотнього органами управління територіальною громадою міста Херсона, суди дійшли висновку про правомірність володіння ВАТ "Херсонський "Торгрічтранс" спірним майном як його власником, що стало підставою для визнання недійсним договору оренди від 17.08.2004 року .

Відповідно до положень частини 2 статті 216 Цивільного кодексу України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Тобто, неповернення відповідачем позивачу майна пов'язане з укладенням відповідачем нового договору оренди, наслідки недійсності якого визначені спеціальною нормою права (частина 2 статті 216 Цивільного кодексу України). А тому задоволення господарськими судами попередніх інстанцій позовних вимог про застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є помилковим.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємця Кочубей Марини Євгенівни задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 22.07.2008 року, постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 07.10.2008 року у справі № 10/5-08 скасувати.

У позові відмовити.

Головуючий, суддя                     М. Остапенко

Судді:           Є. Борденюк

В. Харченко