ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2008 Справа№ 15/271

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів – Чимбар Л.О., Чоха Л.В.

при секретарі –Марунич Н.В.

за участю представників сторін:

позивач: не з’явився

відповідач: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства дослідного господарства „Ставидлянське”, с. Ставидла Олександрійського району Кіровоградської обл. на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.08р. у справі № 15/271

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро”, м. Київ

до державного підприємства дослідного господарства „Ставидлянське”, с. Ставидла Олександрійського району Кіровоградської обл.

про стягнення 65690,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 65690,58 грн., з яких 37838,38 грн. становлять інфляційні втрати, 3280,20грн. –3% річних, 20272 грн. –пеня та 430 грн. –збитки.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2008 року у справі № 15/271 (суддя Мохонько К.М.) позовні вимоги були задоволені частково; з відповідача на користь позивача було стягнуто 36687,21грн. інфляційних втрат, 3280,20 грн. 3% річних та 20272 грн. пені. В решті позову було відмовлено. Вмотивовуючи рішення, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем зобов’язань з оплати отриманого товару, внаслідок чого вимоги скаржника щодо застосування передбаченої договором відповідальності є правомірними.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду змінити в частині стягнення з відповідача 20272грн. пені, зменшивши суму пені. При цьому скаржник послався на:

- завідомо дискримінаційні умови договору по відношенню до нього, які виходять за межі ділової етики та звичаїв ділового обороту;

- майновий стан сторін, як підставу для зменшення штрафних санкцій, який не врахований господарським судом;

- порушення судом норм процесуального права, яке полягає у розгляді справи за відсутності відзиву на позовну заяву і витребуваних судом документів.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу наданий не був.

Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином, однак, сторони не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що наявні в справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу товару №208-03-2006р., укладеного між ТОВ „Триденна-Агро” та ДПДГ „Ставидлянське”, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.10.07р. у справі №4/285 було стягнуто з відповідача 147 359,46грн.

За результатами перегляду справи апеляційною та касаційною інстанціями зазначене рішення було залишено без змін.

На час розгляду даної справи рішення у справі №4/285 відповідачем не виконане, вартість отриманого товару (засобів захисту рослин) не сплачено.

За вказаних обставин на суму основного боргу позивачем були нараховані штрафні санкції, інфляційні втрати та відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 02.08.07р. по 04.06.08р., за стягненням яких позивач звернувся до господарського суду.

Господарським судом вимоги позивача задоволені частково в вищезазначених розмірах. Скаржник з рішенням суду не погоджується в частині стягнення пені у сумі 20 272грн. та вважає, що розмір останньої підлягає зменшенню.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком в силу ст.ст. 546, 547, 549 ЦК України.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення платежу.

Аналогічні положення стосовно стягнення неустойки передбачені ст.ст. 230, 231 ГК України.

Право сторін на зміну тривалості позовної давності передбачено ст. 259 ЦК України, відповідно до якого позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін; договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Сторони у договорі узгодили можливість стягнення штрафних санкцій без обмеження строку.

Господарським судом позовні вимоги в частині стягнення пені задоволені у повному обсязі, так як нарахування позивачем штрафних санкцій у розмірі 20 272грн. відповідає умовам договору.

Нормами Господарського кодексу України (ст.233) та Цивільного кодексу України (ч. 3 ст. 551) передбачена можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду. При цьому, за вказівкою законодавця, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання, майновий стан сторін тощо.

Скаржник, вимагаючи зменшення розміру неустойки, документально не довів ні ступеню виконання зобов’язань за договором, ні майнового стану підприємства, який вимагав би зменшення розміру штрафних санкцій. Відтак вимоги скаржника не можна вважати обґрунтованими.

Посилання скаржника на неналежне укладання договору (наявність дискримінаційних умов) є підставою для визнання вказаного договору або окремих його пунктів недійсними. На момент розгляду справи відповідач з вимогами про визнання спірного договору чи окремих пунктів останнього недійсними до господарського суду не звертався, зміни умов спірного договору не вимагав. За вказаних обставин підстави для відмови позивачу в задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій відсутні.

Твердження скаржника про порушення судом першої інстанції процесуальних норм спростовується матеріалами справи, в якій знаходяться і відзив на позов, і контррозрахунок, надані відповідачем. Окрім того, невиконання вимог суду відповідачем не являється підставою для скасування рішення господарського суду.

З огляду на відповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог відповідача щодо часткового скасування рішення господарського суду. За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає матеріалам справи, нормам процесуального і матеріального законодавства і повинно бути залишено без змін. В силу викладеного доводи відповідача не приймаються колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 –105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2008 року у справі № 15/271 залишити без змін, а апеляційну скаргу державного підприємства дослідного господарства „Ставидлянське” –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: Л.О.Чимбар

Л.В. Чоха