ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65
тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р.
Справа № 12/19-08

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Майора Г.І.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Щепанській
Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:

Іванков С.А., довіреність від
18.07.2008р.,

від відповідача:

Кривицький В.І., директор,

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1, м.Гайсин Вінницької області

на рішення господарського суду
Вінницької області

від "20" червня 2008 р. у
справі № 12/19-08 (головуючий суддя Говор Н.Д., судді Банасько О.О. та
Тісецький С.С.)

за позовом ОСОБА_1, м.Гайсин
Вінницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Гайсинрембуд", м.Гайсин Вінницької області

про визнання права власності на
1,44 майнового комплексу по АДРЕСА_1та витребування майна з чужого незаконного
володіння,

З перервою в засіданні суду з
28.10.2008р. по 20.11.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Вінницької області від 20 червня 2008 року у справі
№12/19-08 в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Гайсинрембуд" про визнання права власності на 1,44 майнового
комплексу по АДРЕСА_1та витребування майна з чужого незаконного володіння
відмовлено.

Вважаючи, що
судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального
права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи,
ОСОБА_1звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення
скасувати та прийняти новий судовий акт, яким задовольнити її позовні вимоги.

У судовому
засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гайсинрембуд" у відзиві на апеляційну
скаргу та його представник в засіданні суду з апеляційною скаргою не
погоджуються. Зазначають, що господарський суд першої інстанції, відмовивши у
задоволенні позову, ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Просять оскаржене
рішення господарського суду Вінницької області від 20.06.2008р. по справі
№12/19-08 залишити без змін, а подану позивачем апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, розглянувши та обговоривши доводи, зазначені в
апеляційній скарзі позивача, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку
обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

05.11.2007 року
до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява учасника
товариства покупців ОСОБА_1. до ТОВ "Гайсинрембуд" із вимогою про
встановлення права власності на 1,44 % майнового комплексу по АДРЕСА_1 та
витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.17-19 том 1).

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: в 1995 році
товариством покупців ГРБД-4, до складу яких відносить себе позивач, було
викуплено майновий комплекс по АДРЕСА_1 . При реєстрації ЗАТ
"Гайсинрембуд" ОСОБА_1. відмовилась підписувати установчі документи з
мотивів їх невідповідності вимогам чинного законодавства. В подальшому ЗАТ "Гайсинрембуд"
реорганізувалось в ТОВ "Гайсинрембуд", яке є правонаступником ЗАТ. В
зв'язку з тим, що в майні ГРБД-4 ОСОБА_1. належала частка в розмірі 585,83
грн., або 1,44 % від статутного фонду позивач звернувся до суду з відповідною
позовною заявою.

Зокрема,
05.02.2008 року до господарського суду першої інстанції від позивача надійшла
заява від 30.01.2008р. про доповнення позовних вимог відповідно до ч.4 ст.22
ГПК України, а саме: виділення частки в майні товариства покупців ГРБД-4,
відтак його правонаступників АТЗТ, а потім ТОВ "Гайсинрембуд"
(а.с.82, том 1).

08.05.2008 року
представником позивача ОСОБА_2 . до господарського суду Вінницької області
подано заяву про уточнення позовних вимог згідно якої вони викладені в такій
редакції:

1. З точки зору
суб'єкта підприємницької діяльності:

- про
встановлення права власності на 1,44 % майнового комплексу поАДРЕСА_1,
витребування майна з чужого незаконного володіння;

2. З точки зору
корпоративного права:

- про
встановлення права власності на 1,44 % майнового комплексу поАДРЕСА_1
викупленого товариством покупців, виділення частки з майна викупленого
товариством покупців (а.с.28, том 2).

В процесі
розгляду справи в суді першої інстанції представником позивача подано письмове
клопотання про збільшення позовних вимог згідно якого останній просив суд
доповнити позовні вимоги: стягнути недоотриманий прибуток в сумі                                      153
000,00 грн. До вказаного клопотання було долучено квитанцію № 2053 від
18.06.2008 року в якості підтвердження подачі позову до окружного
адміністративного суду м.Києва (а.с.55-56 том 2).

Відмовляючи в
прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 щодо
стягнення недоотриманого прибутку в сумі 153000,00грн., господарський суд
першої інстанції виходив з того, що такі додаткові вимоги не є збільшенням
позовних вимог в розумінні статті 22 Господарського процесуального кодексу
України.

З матеріалів
справи вбачається, що громадянка ОСОБА_1. 23.01.2008р. зареєструвалась фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію
серія  В01 № 015571 (а.с.84, т.1).

Відповідно до
статей 1 і 21 ГКП України підприємства, установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні), фізичні особи, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому  порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів. Сторонами в господарському процесі - позивачами
і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1
цього Кодексу.

Згідно частини
1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам
підвідомчі:

1) справи у
спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про
приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що
виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про
встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені
за угодою сторін;

спорів, що
виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів.

2) справи про
банкрутство.

3) справи за
заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань,
віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

З огляду на
викладене, вищевказані норми статей свідчать про те, що підвідомчість справ
господарським судам пов'язана також із суб'єктним складом учасників процесу,
тобто належністю їх до юридичних осіб чи фізичних осіб, які в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Отже,
зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства,
оскільки позов подано у відповідності до вимог статей 12, 21 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до
рішення загальних зборів членів трудового колективу Гайсинської підрядної
спеціалізованої госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці № 4 прийнятого
15.05.1995р. було створено товариство покупців.

Згідно наказу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області
від 26.05.1995р. № 360-К було зареєстровано протокол загальних зборів і угоду
про спільну діяльність членів трудового колективу Гайсинської
підрядно-спеціалізованої госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці № 4 та
товариство покупців, яке утворено членами трудового колективу названої
організації, що стверджується свідоцтвом від 26.05.1995р. № 041 про державну
реєстрацію товариства покупців.

Відповідно до
договору купівлі-продажу від 19.09.1995р. №113 РВ ФДМУ по Вінницькій області
продало товариству покупців, створеному членами трудового колективу, майновий
комплекс Гайсинської підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці №
4.

На загальних
зборах товариства покупців, які було проведено 30.10.1995р. було прийнято
рішення про припинення його діяльності.

Розпорядженням
голови Гайсинської районної державної адміністрації від 29.12.1995р. за №167
був зареєстрований статут АТЗТ "Гайсинрембуд", з якого вбачається що
до складу засновників включено ОСОБА_1(а.с.194-195, том 1), загальна кількість
засновників АТЗТ становила 75 фізичних осіб.

Для
підтвердження частки майна в статутному фонді засновникам АТЗТ
"Гайсинрембуд" було видано сертифікати акцій повний перелік яких
відображено в книзі реєстрації тимчасових сертифікатів, копія якої наявна в
матеріалах справи.

Відповідно до
сертифікату № 40 виданого 14.02.1997 року, громадянці ОСОБА_1. в ЗАТ
"Гайсинрембуд" із статутним фондом 40 590,00 грн. належить частка
майна номінальною вартістю 500,00 грн. (а.с. 51, т.1).

07.04.1997р. на
загальних зборах АТЗТ "Гайсинрембуд" прийнято рішення, крім іншого,
про виведення зі складу АТЗТ Макєєвої Раїси Миколаївни, оскільки остання
відмовилась підписувати установчий договір, не виконує вимоги статуту АТЗТ та
рішень правління. Також на вказаних зборах було затверджено передачу часток
майна 35 акціонерів ОСОБА_3., які добровільно їх відчужили.

13.02.1998р. на
зборах акціонерів АТЗТ "Гайсинрембуд" прийнято рішення щодо зменшення
розміру статутного фонду товариства на 1 500,00 грн. в тому рахунку 500,00 грн.
- сума частки громадянки ОСОБА_1

Крім того,
13.02.1998р. на зборах було прийнято рішення про реорганізацію АТЗТ
"Гайсинрембуд" в ТОВ "Гайсинрембуд", а також затверджено
установчий договір та статут ТОВ "Гайсинрембуд".

Установчим
договором ТОВ "Гайсинрембуд" передбачено, що статутний фонд
товариства складає 39 090,00 грн., його засновниками є 35 осіб і до їх складу
не входить громадянка ОСОБА_1.

Згідно п.п.3.3
Статуту ТОВ "Гайсинрембуд", зареєстрованого Гайсинською районною
державною адміністрацією 10.03.1998 року ТОВ "Гайсинрембуд" є
правонаступником АТЗТ "Гайсинрембуд".

Виходячи із
змісту уточнених 08.05.2008 року позовних вимог, позивачем  заявлено з точки зору суб'єкта підприємницької
діяльності вимогу про встановлення права власності на 1,44 % майнового
комплексу по АДРЕСА_1, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Власник майна
має право як на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним так і пред'явити позов про
визнання його права власності.

Таким чином,
заявляючи вимоги наведені  вище  в якості фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1повинна була довести наявність за нею, саме як за суб'єктом
підприємницької діяльності права власності на 1,44 % від загальної вартості
майнового комплексу ТОВ "Гайсинрембуд".

Статтею 387
Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.392
Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна,
права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування,
має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього
акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право
на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Як вбачається
із матеріалів справи статут АТЗТ "Гайсинрембуд" було зареєстровано
29.12.1995 року, а статут ТОВ "Гайсинрембуд" - 10.03.1998 року. При
цьому встановлено, що громадянка ОСОБА_1. зареєструвалась в якості фізичної
особи-підприємця лише 23.01.2008 року, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про державну реєстрацію.

Отже, її права
як суб'єкта підприємницької діяльності не могли бути порушені відповідачем у
вищевказаних правовідносинах.

Заявлені
позивачем вимоги з точки зору корпоративного права - про встановлення права
власності на 1,44 % майнового комплексу по АДРЕСА_1  викупленого товариством покупців, виділення
частки з майна викупленого товариством покупців також не підлягають
задоволенню.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1. дійсно була носієм корпоративного права у АТЗТ
"Гайсинрембуд", що підтверджується сертифікатом акцій     № 40 виданим 14.02.1997 року, статутом
АТЗТ "Гайсинрембуд" зареєстрованим розпорядженням голови Гайсинської
районної державної адміністрації 29.12.1995 року. Отримання сертифікату акцій №
40 ОСОБА_1. зумовлювалось тим, що будучи членом товариства покупців, створеного
членами трудового колективу Гайсинської підрядної спеціалізованої
госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці № 4, вона в якості внеску за
викуплений цілісний майновий комплекс передала приватизаційний майновий
сертифікат на суму 500,00 грн.

В подальшому,
зборами АТЗТ "Гайсинрембуд", які проводились 07.04.1997 року та
13.02.1998 року Умнову (Макєєву) Р.М. було виведено із складу акціонерів АТЗТ
та зменшено розмір статутного фонду на 1 500,00 грн., в тому рахунку і на
500,00 грн., що належали позивачу. При утворенні і реєстрації ТОВ
"Гайсинрембуд" до складу засновників увійшло 36 фізичних осіб. Як
встановлено судом, в складі засновників ТОВ "Гайсинрембуд" громадянки
ОСОБА_1. немає, що підтверджується установчим договором та статутом ТОВ "Гайсинрембуд".

Виходячи із
аналізу статей Глави 2 розділу 2 Закону України "Про господарські
товариства", ст.ст. 114,116, 117, 140-150 ЦК України суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що носіями корпоративного права у товаристві з
обмеженою відповідальністю є учасники цього товариства.

При цьому слід
зазначити, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту вступу до  господарського товариства, про що
наголошується в п.п.2.2.2 Рекомендацій Вищого господарського суду України від
28.12.2007 року № 04-5/14. Підставою для виплати учаснику частки у майні
товариства є його вихід зі складу останнього, що встановлено ч.1 ст.54 Закону
України "Про господарські товариства".

Згідно ст.33
ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивачем не
надано ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції належних доказів щодо
звернення громадянки ОСОБА_1. із заявою про вступ до ТОВ
"Гайсинрембуд" чи доказів, які б підтверджували її участь у ТОВ
"Гайсинрембуд".

Таким чином, у
ОСОБА_1. на момент звернення до суду відсутні корпоративні права у ТОВ
"Гайсинрембуд".

Відповідно до
ч.2 ст. 148 Цивільного кодексу України учасник, який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

За домовленістю
між учасником та товариством виплата вартості частини майна може бути замінено
переданням майна в натурі.

В такому
випадку відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про виділення частки
з майна ТОВ "Гайсинрембуд".

Чинним
законодавством не передбачено права акціонерів на вихід з акціонерного
товариства з виплатою акціонерові вартості частки майна товариства,
пропорційній розміру його частки у статутному капіталі акціонерного товариства.

Відповідно до
частини першої статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий
ринок" акція є іменним цінним папером, який посвідчує право на отримання
частини майна акціонерного товариства лише у разі його ліквідації. Оскільки
акція є об'єктом цивільного обороту, її власник вправі реалізувати свої
корпоративні майнові права шляхом відчуження належних йому акцій.

З огляду на
викладене, громадянка ОСОБА_1до складу учасників ТОВ "Гайсинрембуд"
не належить, рішення про її виключення із складу акціонерів прийняте 07.04.1997
року не визнане незаконним, а АТЗТ "Гайсинрембуд" не ліквідовувалось,
а реорганізовувалось. В сукупності вказані обставини приводять до висновку про
неможливість задоволення позовних вимог.

Отже, доводи
апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та не можуть бути
підставою для скасування оскаржуваного судового акту.

Таким чином,
рішення господарського суду Вінницької області від 20.06.2008р. має бути
залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Вінницької області від 20 червня 2008 року у справі
№12/19-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , м.Гайсин Вінницької області - без
задоволення.

2. Справу №12/19-08
повернути до   господарського суду
Вінницької області.

Головуючий суддя
Майор Г.І.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Філіпова Т.Л.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - в наряд