ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.08р.

Справа № 34/287-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШТАН-ГОДИННИКИ", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору

Суддя Примак С.А.

Представники:

від позивача - Дерлюк В.Д., предст., дов. №2-Д13 від 14.01.2008р.від відповідача - Федоріщев В.Г., предст., дов. б/н від 17.11.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2008р. було порушено провадження по справі №34/287-08 за позовом ВАТ „ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ” до ТОВ „КАШТАН-ГОДИННИКИ” і призначено для слухання на 18.11.2008р.

Відповідно до вимог ст.77 ГПК України справу було відкладена для слухання до 02.12.2008р.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву з 02.12.2008 до 05.12.2008 до 14год.30хв.

Позов заявлено про розірвання договору оренди №1 від 01.07.1996р.,укладений між позивачем та відповідачем і стягнення з відповідача грошової суми 85, 00 грн. державного мита по немайновим вимогам, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач у відзиві на позов зазначив наступне: від позивача надійшла пропозиція про зміну умов договору оренди в частині розміру орендної плати дане питання на погляд відповідача піднімається позивачем без врахування того, що приміщення в порушення законодавства вилучене у відповідача з липня 2005р.Факт неправомірності поведінки підтверджується рішенням господарського суду м. Києва по справі №30/266 яким позивача зобов’язано повернути відповідачу спірне приміщення на умовах договору оренди тобто за цінами вказаними в договорі. Далі відповідач зазначив, що вищевказане рішення суду позивачем в добровільному порядку не виконане. Розрахунки по оренді позивач провів без врахування думки відповідача залучає неузгоджених експертів та не враховує збитків відповідача понесених з вини позивача і за таких умов відповідач не зміг знайти з позивачем згоди з питання вартості оренди тому його пропозиція залишена відповідачем без розгляду. На підставі вищевикладеного у відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.1996р. позивач та відповідач уклали між собою договір оренди №1 нежитлового приміщення загальною площею 180,9 кв.м. розташованого за адресою: м. Київ , бульвар Шевченко,6. , що підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 25.09.1996р. по справі №19/61, терміном до 31.12.2016 року (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата склала еквівалент трьох доларів США за 1 кв.м. на місяць за курсом встановленим НБУ на день здійснення платежу. Розмір орендної плати був встановлений відповідно до Постанови КМУ від 04.10.1995р. №786 „Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна” з урахуванням правового режиму орендованого майна, а саме орендоване майно на момент укладення договору було державним майном.

На даний час у зв’язку з приватизацією зазначене майно втратило статус державного майна і стало власністю позивача , що підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2007р. по справі №16/198-07.

На даний час нормативний документ , відповідно до якого було встановлено розмір орендної плати Постанова КМУ від 04.10.1995р. №786 „Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна”, не може застосовуватись при визначені розміру орендної плати , про що було зазначено у рішенні господарського суду м. Києва по справі №36/411 від 06.02.2008р.

У відповідності до вимог ст.35 ГПК України факти встановленні рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач у серпні місяці 2008р. звернувся до сертифікованого оцінювача з запитом про визначення ринкової вартості орендної плати торгових приміщень у районі будинку №6 по бульвару Т.Шевченко в м. Києві для приведення договору оренди №1 від 01.07.1996р. у відповідності з обставинами які істотно змінились.11.08.2008р. позивач отримав висновок № 255/АН про визначення ринкової вартості орендної плати в районі будинку №6 по бульвару Т.Шевченко в м. Києві станом на 06.08.2008р.Висновком було зазначена вірогідна ставка орендної плати для нежитлових приміщень на 1-поверсі для бульвару Т.Шевченко станом на 06.08.2008р. 485-970 грн. за 1кв.м. за один місяць (100-200доларів США) та підвальних приміщень 194-388 грн. за 1кв.м. за один місяць (40-80 доларів США).

Позивач у зв’язку зі зміною правового регулювання відносин щодо визначення розміру орендної плати направив в адресу відповідача пропозицію про внесення змін до договору оренди №1 від 01.07.1996р.(лист №463-202 від 10.09.2008р.).Дана пропозиція позивача була обґрунтована вимогами ст.652 ЦК України про необхідність встановлення нового (ринкового) розміру орендної плати.

В Постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2007р. по справі № 16/198-07 про визнання недійсним договору оренди №1 від 01.07.1996р. , колегією судів було зазначено якщо позивач (ВАТ „ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ”) дійде до висновку , що укладений договір оренди №1 від 01.07.1996р. підлягає зміни , позивач має право звернутися з відповідною пропозицією до сторони за договором , а у разі не досягнення згоди - передати спір на вирішення суду , обґрунтувавши свої вимоги.

Згідно ч.2 ст.188 Господарського кодексу України, сторона яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ч.3 ст. 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідач відповіді позивачеві, щодо його пропозиції ( лист №463-202 від 10.09.2008р.) стосовно зміни ціни орендної плати по договору оренди у встановлений Законом строк не надав, при цьому слід зазначити , що є докази отримання пропозиції представником відповідача 27.09.2008р.( в матеріалах справи арк.40)

Відповідно до ч.4 ст. 188 даного Кодексу у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №535-202 від 22.10.2008р. про розірвання договору оренди №1 від 01.07.1996р. укладеного між ВАТ „ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ” та ТОВ „КАШТАН-ГОДИННИКИ” на підставі ст.652 ЦК України та ст.188 Господарського кодексу України.

Відповідач у своєму відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Господарський суд дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін вважає задовольнити позовні вимоги позивача з наступних підстав:

У відповідності до вимог ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміни обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до вимог ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1.) –в момент укладення договору сторони виходили з того , що така зміна обставин не настане;

2.) - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3.) - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розрахувала при укладені договору;

4.) - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована особа;

Господарський суд вважає , що істотною зміною обставин у даному випадку є знецінення встановленої договором оренди , орендна плата за використання не житлового приміщення в наслідок стрімких інфляційних процесів які не залежать від дій та сторін по договору і дані процеси не могли бути передбачені сторонами при укладенні даного договору.

Враховуючи відмову відповідача від зміни до договору оренди №1 від 01.07.1996р. у вигляді не надання відповіді на лист позивача №436-202 від 10.09.2008р. господарський суд вважає, що розірвання вищевказаного договору можливо з наступних підстав:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна , як можливість регулювання розміру орендної плати на підставі чинного на момент укладення договору законодавства , не настане;

- дана зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися , так позивач не може внести зміни до законодавчого або нормативного правового документа , який регулює встановлення орендної плати, оскільки позивач не має правового повноваження щодо законодавчої ініціативи ані інших важелів впливу на нормо творчий процес , так як єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, відповідно до ст.75 Конституції України;

- подальше виконання договору в частині вартості орендної плати на думку суду буде порушувати співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладені договору, а саме: подальше виконання договору оренди у частині платежів та розрахунків, позбавляє позивача права на отримання прибутку, як мети підприємницької діяльності ;

Головною метою діяльності підприємницького товариства є отримання прибутку, оскільки відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна , ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутків.

- із суті договору оренди №1 від 01.07.1996р. або звичаїв ділового обороту не випливає , що ризик зміни обставин несе заінтересована особа , а саме позивач;

Господарський суд вважає , що таким чином не досягнувши згоди щодо приведення договору у відповідності з обставинами , які істотно змінилися а саме збільшення розміру орендної плати , що підтверджується залишенням без відповіді пропозиції про внесення змін до договору, враховуючи наявність у сукупності обставин передбачених вимогами ст.652 Цивільного кодексу України, позивач отримав право на розірвання договору оренди №1 від 01.07.1996р. не житлового приміщення безпосередньо на підставі ст.652 Цивільного кодексу України.

У відповідності до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст.33,35,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.652 Цивільного кодексу України, ст.188 Господарського кодексу України , господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди №1 від 01.07.1996р., укладений між Відкритим акціонерним товариством „ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ” та Товариством з обмеженою відповідальністю „КАШТАН-ГОДИННИКИ”

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „КАШТАН-ГОДИННИКИ” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. К.Цеткін, 8/11, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „ПІВДЕНТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ” (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 27, ) 85, 00 грн. державного мита , 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів згідно зі ст. 85 ГПК України.

Суддя

С.А. Примак