ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2008 р.
Справа № 59/217-08

вх.
№ 7754/4-59

Суддя
господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі
судового засідання Макаренко К.М.

за участю
представників сторін:

прокурора -
не з"явився; позивача - Масенко А.І., за довіреністю № 02-15/805 від
08.12.2008р.; 3-й особи - Решетько Р.О., згідно наказу № 922-КТ від
05.11.2008р.; відповідача - ОСОБА_1, фізична особа-підприємець; ОСОБА_3 за
довіреністю б/н від 12.11.2008р.

розглянувши
справу за позовом  Прокурора
Краснокутського району Харківської області смт. Краснокутськ в інтересах
держави - в особі Пархомівської сільської ради, с. Пархомівка, 3-я особа на
стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору-
Краснокутський районний відділ земельних ресурсів, м. Краснокутськ

до  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.
Пархомівка, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, с. Пархомівка

про
повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в
інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій просить зобов"язати відповідача за
власний рахунок привести земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0008 га у
придатний стан та повернути за належністю Пархомівській сільській раді.

Прокурор в
судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час
та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник
позивача через канцелярію суду надав заяву (вх.20898), в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, а також заяву (вх.20903)
про залучення додаткових документів для залучення до матеріалів справи, які
долучаються судом.

Представник 3-ї
особи на стороні позивача також  в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав, через канцелярію суду надав заяву
(вх.20901) про залучення до матеріалів справи додаткових документів, які
долучаються судом.

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог заявленого позову,
через канцелярію суду надав заяву (вх.20900) про залучення до матеріалів справи
витребуваних судом довідок, які долучаються судом до матеріалів справи.

Третя особа на
стороні відповідача через канцелярію суду надала лист (вх.20899), в якому
повідомила, що не заперечує проти розміщення на території свого домоволодіння
торгівельного кіоску відповідача.

З'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення,
дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача,
відповідача та третьої особи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази, суд встановив наступне.

03.02.2004р.
між ОСОБА_4. та ОСОБА_2.  був  укладений
договір  купівлі-продажу,  відповідно до якого ОСОБА_2 став власником
дерев"яного житлового будинку загальною площею 54,40 кв.м., що знаходиться
у АДРЕСА_1 та прибудинкових будівель: льох - літ.Г, два сараї - літ.В.Е., літня
кухня - літ.Б, гараж - літ.Д, убиральня - літ.Є, ворота, огорожа (схема розташування
будівель та споруд на садибній ділянці № 4 міститься в матеріалах справи).

Відповідно до
ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Рішенням
Пархомівської сільської ради IV сесії V скликання від 15.11.2006р., в
зв"язку з добровільною відмовою від земельної ділянки було припинено право
користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0030 га.

Рішенням
Пархомівської сільської ради IV сесії V скликання від 15.11.2006р. "Про
надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель"
СПД ФО ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки за рахунок запасу земель житлової та громадської
забудови, землі, не надані у власність або постійне користування в межах
населених пунктів, вид угідь під житловою забудовою (одно та двоповерховою) в
АДРЕСА_1 для розміщення торгівельного кіоска продовольчих товарів, та дозвіл на
виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель для
подальшого надання в оренду. Цим рішенням також
зазначено, що приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї та державної реєстрації - забороняється.

Рішенням
Пархомівської сільської ради №89 від 05.12.2006р. СПД ФО ОСОБА_1 надано дозвіл
на встановлення кіоску розміром 2Х4 м в АДРЕСА_1а.

15.09.2008р.
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській
області було проведено перевірку, у ході якої було виявлене, що на території
Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області,
приватним підприємцем ОСОБА_1(відповідач по справі) самовільно, в порушення
вимог діючого законодавства, було зайнято земельну ділянку площею 0,0008 га за
адресою: АДРЕСА_1, на якій встановлено торгівельний кіоск.

За результатами
проведеної перевірки було складено постанову від 15.09.2008р. № 00039, якою на
ОСОБА_1 було накладено адміністративний штраф.

23 вересня 2008
Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області
звернулось до прокуратури з листом № 15/3799, яким повідомило про порушення
земельного законодавства.

Надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав
позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 2
ЗУ "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата
за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Земельним
кодексом України (ст.125) встановлено, що право   власності
та  право  постійного
користування  на земельну  ділянку
виникає  після  одержання
її  власником   або користувачем  документа,
що  посвідчує  право
власності чи право постійного користування  земельною
ділянкою,  та  його
державної реєстрації. Право  на
оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Виникнення
права власності або права користування земельною ділянкою на підставі дозвілу
на на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми, на підставі рішення
про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки Земельним
кодексом України 2001р., а також іншими нормами чинного законодавства, не
передбачено.

Відповідно до
положень ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне
зайняття  земельної  ділянки
- будь-які дії, які свідчать
про   фактичне   використання   земельної
ділянки   за відсутності
відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування
про її передачу у власність або надання у користування  (оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до
закону є  правомірними).

Відповідно до
статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки,
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними, з приведенням земельних
ділянок у придатний для користування стан.

Спірна земельна
ділянка є державної власністю і відповідно до пункту 12 перехідних положень
Земельного кодексу України перебуває у віданні Пархомівської сільської ради.

Відповідачем
заходи, щодо оформлення земельної ділянки на момент розгляду справи не
проведені, земельна ділянка не звільнена, що підтверджується актом обстеження
земельної ділянки № 001126 від 15.09.2008р.

За таких
обставин суд приходить до висновку про те, що спірна земельна ділянка
використовується відповідачем за відсутності відповідного рішення органу
місцевого самоврядування про надання її користування  (оренду), тобто зайнята самовільно, а тому
підлягає поверненню власнику.

Суд критично
оцінює посилання відповідача про те, що земельна ділянка зайнята ним не
самовільно, а на підставі дозволу органів місцевого самоврядування. Дозвіл на
розміщення стаціонарної малої архітектурної форми, за умови додержання інших
необхідних вимог (державної реєстрації, одержання ліцензій, патентів тощо), дає
право на здійснення вказаної у ньому господарської діяльності у визначеному в
ньому місці. Однак, дозвіл не звільняє від необхідності додержання інших вимог
чинного законодавства, зокрема законодавства галузі земельних відносин. Так
само, юридично неспроможними  є посилання
відповідача на рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки, як на документ, який посвідчує право землекориствання. Таке
рішення, згідно чиинного земельного законодавства, є необхідною, але
недостатьою умовою для виникнення такого права.

Посилання 3-ї
особи на стороні відповідача (ОСОБА_2) на те, що він не заперечує проти
розміщення на його земельній ділянці торгівельного кіоску відповідача, також не
приймаються судом, оскільки матеріали справи свідчать про  добровільну відмову ним від спірної земельної
ділянки (Рішення Пархомівської сільської ради IV сесії V скликання від
15.11.2006р. про припинення права користування земельною ділянкою громадянина
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0030 га.).

За таких
обставин позовні вимоги прокурора щодо звільнення земельної ділянки
відповідачем є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи
питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що
виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається
на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на
відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні
позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судові витрати у даній справі в частині державного мита по оплаті
немайнових позовних вимог (85,00 грн.) витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу (118,00 грн.) покладаються на відповідача.

На підставі
викладеного, на підставі ст.ст.  6, 8,
19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 124, 125, 126, 212 Земельного кодексу
України, ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та
охороною земель", керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49,
ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентю код НОМЕР_1) привести за
власний рахунок земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0008 га,  у придатний для використання стан, та
повернути її Пархомівській сільській раді Краснокутського району Харківської
області (62013, Харківська область, Краснокутській район, с. Пархомівка, вул.
Кооперативна, 2, кв. 6, ).

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентю код НОМЕР_1) на користь державного
бюджету України (відділення державного казначейства м. Харкова, , рахунок 0002 в Управління державного казначейства у
Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22090200, символ
звітності 095) - 85,00 грн. державного мита.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентю код НОМЕР_1) на користь
державного бюджету України (одержувач коштів
-  УДК у м. Харкові, № рахунку
0002, , код бюджетної класифікації 22050000,символ
звітності банку 259, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) -
118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Бринцев О.В.

повний текст рішення підписано
11.12.2008р.

справа № 59/172-08