ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2008
р.

Справа
№ 46/78

За
позовом

Відкритого
акціонерного товариства “Страхова компанія “Нова”

До

Комунального
підприємства “Київпастранс” в особі Автобусного парку № 8,   Закритого акціонерного товариства
“Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка”

Про

стягнення
7 048,91 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від
позивача

Холод
І.П.-представник за довіреністю від 03.01.2008 р. № 40

Від
відповідача-1

Магратій
Я.В.-представник за довіреністю від 02.01.2008 р. № 06/44

Від
відповідача-2Демидас Д.А. -представник за довіреністю від 07.11.2007 р. № 192

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите
акціонерне товариство  “Страхова компанія
“Нова” заявило до Комунального підприємства “Київпастранс” в особі Автобусного
парку № 8 та Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська акціонерна
страхова компанія “Авіоніка” позовні вимоги про стягнення 7 048,91 грн. шкоди в
порядку регресу, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини працівника відповідача-1 на належному підприємстві транспортному
засобі “Богдан”.

Позовні
вимоги мотивовані наявністю у позивача, як особи, яка відшкодувала потерпілій
стороні матеріальну шкоду, заподіяну в результаті настання
дорожньо-транспортної пригоди, права регресної вимоги до винної особи в порядку
ст. 1191 Цивільного кодексу України. Так, посилаючись на своє право регресу до
винної особи, позивач просить стягнути з особи, яка повинна нести
відповідальність, а також її страховика вартість виплаченого страхового
відшкодування.

Провадження
у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва
від16.05.2008 р. № 46/78 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні
на 02.06.2008 р.

02.06.2008
р. розгляд справи було відкладено на 18.06.2008 р. за клопотанням
відповідача-2, представник якого не з'явився у судове засідання.

18.06.2008
р. в ході розгляду спору по суті представник позивача підтримав заявлені вимоги
та, посилаючись на ст. 993, 1172, 1191 Цивільного кодексу України просив позов
задовольнити, стягнувши з Комунального підприємства “Київпастранс” в особі
Автобусного парку № 8 судові витати, а 7 049,91 грн. виплаченого страхового
відшкодування - з Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська
акціонерна страхова компанія “Авіоніка”. Як вбачається з позовної заяви та
пояснень представника позивача, в обґрунтування позовних вимог Відкрите
акціонерне товариство “Страхова компанія “Нова” посилається на наступні
обставини:

Відповідно
до умов договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземних транспортних засобів № 4775 від 04.09.2007 р., внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди, позивачем здійснено виплату страхового
відшкодування в сумі 7 048,91 грн. за заявою страхувальника ОСОБА_1 шляхом
перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю “Ілта”.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил
дорожнього руху водієм, котрий є працівником Автобусного парку № 8 Комунального
підприємства “Київпастранс”, тобто підприємства відповідача, позивач просить
задовольнити заявлені вимоги. На підтвердження вини водія відповідача у
заподіянні шкоди застрахованому автомобілю позивачем надано суду постанову
Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2007 р. у справі №
3-35739/2007.

Представник
відповідача-1 не визнав позовні вимоги, вважаючи, що виплата страхового
відшкодування повинна здійснюватися Закритим акціонерним товариством
“Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка”, з яким
Комунальним підприємством “Київпастранс” укладено договір страхування цивільної
відповідальності власників наземних транспортних засобів і котре мало всі
підстави для здійснення відшкодування за страховим випадком. Також, у відзиві
на позовну заяву відповідач-1 просив суд врахувати ту обставину, що він не в
змозі повернути всі деталі, які підлягали заміні відповідно до калькуляції акту
товарознавчого дослідження з причин їх відсутності.

Представник
відповідача-2 заперечував проти задоволення позову з мотивів, наведених у
відзиві на позовну заяву, вказуючи на те, що страхове відшкодування було
виплачено позивачем в порушення умов договору страхування № 4775 від 14.09.2007
р., а також зазначаючи, що позивач не звертався до Закритого акціонерного
товариства “Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка” з
відповідної заявою про виплату страхового відшкодування.

Дослідивши
матеріали справи, оглянувши надані оригінали копій документів, що знаходяться у
матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2007
р. між Відкритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Нова” та ОСОБА_1
укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземних транспортних засобів № 4775, відповідно до якого позивачем прийнято
під страховий захист автомобіль Peugeot
206, державний номер НОМЕР_1, вигодонабувачем за умовами якого є Закрите
акціонерне товариство “ОТП Банк”.

Як
вбачається з довідки відділу Державної автомобільної інспекції Шевченківського
районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві без вихідного номеру та дати та довідки від 16.11.2007 р. вказаний
автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Богдан,
державний номер НОМЕР_2, належного Автобусному парку № 8 Комунального
підприємства “Київпастранс” під керуванням ОСОБА_2, що сталася внаслідок
порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди застрахований позивачем автомобіль отримав
механічні пошкодження.

Цивільно-правова
відповідальність відповідача-1 (транспортний засіб Богдан А-091, державний
номер НОМЕР_3) перед третіми особами була застрахована відповідачем -2, що
стверджується договором обов'язкового страхування у формі страхового полісу №
2576624.

Постановою
Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2007 р. у справі №
3-35739/2007 встановлено, що 26.09.2007 р. приблизно о 20 год. 20 хв., Колесник
В.О., керуючи автомобілем Богдан, державний номер НОМЕР_3 по вул. Артема, 25 в
м. Києві, при об'їзді перешкоди не дотримався бокового інтервалу, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем “Пежо”, державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1., в результаті чого транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. У вказаній постанові вказано, що своїми діями Колесник В.О.
порушив п. 13.1 Правли дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На
вказаних підставах, Шевченківським районним судом м. Києва
відповідно до ст. 124
Кодексу про адміністративні правопорушення України ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 34,00
грн.

На
думку позивача, оскільки постановою Шевченківського районного суду м. Києва
встановлено вину ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого
ушкоджень зазнав автомобіль Peugeot 206, Комунальне підприємство “Київпастранс”
в особі Автобусного парку № 8 як працедавець та власник джерела підвищеної
небезпеки, а також  страховик автомобіля
Богдан -Закрите акціонерне товариство “Українсько-російська акціонерна страхова
компанія “Авіоніка” мають нести відповідальність в порядку регресу перед
позивачем, що прийняв під страховий захист вказане авто.

Для
встановлення характеру та розміру шкоди заподіяної страхувальнику, позивачем
було замовлено товарознавче дослідження у Товариства з обмеженою
відповідальністю “Експертно-асистуюча компанія “Легіон”.

Згідно
з висновком звіту про оцінку майна № 1878 від 18.10.2007 р. вартість
матеріального збитку та відновлювального ремонту, завданого власнику
транспортного засобу Peugeot 206, державний номер НОМЕР_1 внаслідок його
пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 7 778,45 грн. (копія
калькуляції від 18.10.2007 р. в матеріалах справи).

17.10.2007
р. вигодонабувач за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземних транспортних засобів № 4775 від 04.09.2007 р. (Закрите
акціонерне товариство “ОТП Банк) повідомив позивача, що не має заперечень щодо
виплати суми страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_1 на ремонт
транспортного засобу у розмірі 8 410,61 грн., але після укладання додаткової
угоди до договору страхування.

26.10.2007
р. позивачем укладено з ОСОБА_1 додаткову угоду № 1 до договору добровільного
страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №
4775 від 04.09.2007 р., за умовами якого сторони домовилися збільшити страхову
суму по застрахованому транспортному засобу на 7 778,45 грн., для чого
страхувальник сплатив суму додаткового страхового платежу в розмірі 463,59 грн.
(копія квитанції в матеріалах справи).

01.11.2007
р. ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування
по страховому випадку, що стався 26.09.2007 р. з автомобілем Peugeot 207 шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю “Ілта”.

13.11.2007
р. позивачем складено попередній страховий акт № 17324, з якого слідує, що
Відкритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Нова” вирішено виплатити
ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 7 048,91 грн., виходячи з чинності
страхового захисту, результатів розслідування страхової події та розрахунку
страхового відшкодування в розмірі суми відновлювального ремонту відповідно до
наряду-замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю “Ілта” від 29.10.2007
р. № К 3545 та з врахуванням 5 % знижки станції технічного обслуговування.  Виходячи з усних пояснень представника
позивача між Відкритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Нова” та
Товариством з обмеженою відповідальністю “Ілта” існує домовленість про 5 %
знижку на роботу станції технічного обслуговування.

Розглядаючи
даний спір, суд критично ставиться до посилань відповідача-2 на порушення
договору № 4775 від 04.09.2007 р., допущені позивачем у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування. Так, згідно з умовами зазначеного договору розмір
збитків, заподіяних внаслідок настання страхового випадку визначається або
згідно з документами, що підтверджують необхідні витрати на ремонт пошкодженого
майна - кошторис, рахунки-фактури, наряди-замовлення (при цьому, погоджується
перелік осіб та організацій, які будуть складати кошторис ремонтних робіт та
проводити ремонт пошкодженого майна), або за домовленістю страховика і
потерпілого, або згідно з актом товарознавчої експертизи (дослідження). Вибір
документів, що підтверджують розмір збитків і на підставі яких проводиться
виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком (п. 9.6 -п. 9.7
договору).

Тобто,
позивачем було обрано спосіб визначення розміру суми страхового відшкодування
згідно з документами, якими стверджуються витрати на ремонт автомобіля Peugeot
206 -нарядом-замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю “Ілта” від
29.10.2007 р. № К 3545, а страхувальником підтверджено порядок отримання
страхового відшкодування через перерахування коштів та користь організації, що
провела ремонтні роботи (копія заяви на виплату страхового відшкодування в
матеріалах справи).

Таким
чином, позивач, керуючись умовами договору № 4775 від 04.09.2007 р., на
підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 01.11.2007 р., страхового
акту № 17324 від 13.11.2007 р. здійснив виплату страхового відшкодування в сумі
7 048,90 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю “Ілта” (копія платіжного
доручення від 15.11.2007 р. № 11617 в матеріалах справи).

Відповідно
до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно
з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду,
заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Виходячи
з положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України “Про
страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором
майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною
1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах,
а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною
особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Згідно
з ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних
засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та
собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не
вважається володільцем джерела
підвищеної  небезпеки і не несе
відповідальності  за  шкоду
перед  потерпілим   особа,
яка управляє джерелом  підвищеної
небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер,
машиніст, оператор і та ін.).

Зважаючи
на те, що діючим законодавством прямо передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду потерпілій особі вправі звертатися з регресної вимогою до
особи-заподіювача шкоди чи відповідальної особи, позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства “Страхова компанія “Нова”  до Закритого акціонерного товариства
“Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка” є такими, що
заявлені безпідставно, оскільки відповідач-2 не є особою, відповідальною за заподіяні
збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою. Крім того, позивач з
відповідачем-2 не пов'язані жодними зобов'язальними правовідносинами. З цих
мотивів, суд відхиляє заперечення відповідача-1 проти позову стосовно того, що
виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися Закритим акціонерним
товариством “Українсько-російська акціонерна страхова компанія “Авіоніка”, а
також посилання відповідача-2 на те, що позивач не звернувся до нього з заявою
про виплату страхового відшкодування за описаним страховим випадком.

Згідно
з ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї
державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно
до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального
України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд
відшкодовує мито за рахунок другої сторони, і в тому разі, коли друга сторона
звільнена від сплати державного мита. У ч. 4 ст. 49 Господарського
процесуального України передбачено, що витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу при задоволенні позову покладаються на
відповідача.

Враховуючи,
що особою, відповідальною за відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 є Комунальне
підприємство “Київпастранс” в особі Автобусного парку № 8, понесені позивачем
судові витрати слід покласти на відповідача-1.

Зважаючи
на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 78, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги до Комунального
підприємства “Київпастранс” задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального підприємства
“Київпастранс” (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код
31725604) на користь Відкритого акціонерного товариства “Страхова компанія
“Нова” (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, ідентифікаційний код
31241449) 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 91 коп. вартості страхового
відшкодування, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          У задоволенні позовних вимог до
Закритого акціонерного товариства “Українсько-російська акціонерна страхова
компанія “Авіоніка” відмовити повністю.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя
С.В. Шабунін

справа
№  46/78

18.06.08

За позовом
Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова"

до                     Комунальне підприємство
"Київпастранс автобусний парк № 8"

Закрите акціонерне
товариство "Українсько-російська акціонерна страхова компанія
"Авіоніка"

про                    стягнення 7 048,91 грн.

Суддя  Шабунін С.В.

П     Шабунін С.В.