ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом

Київської міської ради

до

Релігійної громади Української Православної Церкви парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва

про

розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути майно

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

не з’явився;

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Київська міська рада (далі –Позивач) звернулась до господарського суду з позовом до Релігійної громади Української Православної Церкви парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва (далі –Відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.05.2005, укладеного між Позивачем та Відповідачем, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів 14.05.2005 за № 91-6-0044 (далі –Договір оренди) та зобов'язання Відповідача повернути Позивачу орендовану земельну ділянку на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва, шляхом приведення її у придатний для використання стан.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідачем прийнято рішення від 26.07.2007 № 129/1963 «Про відміну рішення Київської міської ради від 21.04.2005 № 373/2948 «Про передачу релігійній громаді Української Православної Церкви парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва»(далі –Рішення № 129/1963), а тому у Позивача є усі підстави розірвати Договір оренди та зобов'язати Відповідача повернути Позивачу орендовану земельну ділянку на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва, шляхом приведення її у придатний для використання стан.

Відповідач у судові засідання не з’являвся, письмових заперечень проти позову не подав, проте через канцелярію суду подав копію постанови Вищого господарського суду України від 21.10.2008, якою залишені без змін рішення Господарського суду м. Києва від 21.04.2008 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 у справі № 34/588. Вказаним рішенням Господарського суду м. Києва від 21.04.2008 у справі № 34/588 Рішення №129/1963 визнано недійсним.

Ухвалою від 16.01.2008 зупинялось провадження у справі № 34/597 до вирішення пов'язаної з нею справи № 34/588.

Ухвалою від 28.07.2008 поновлено провадження у даній справі.

Розгляд справи відкладався.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

21.04.2005 Позивачем прийнято рішення № 373/2948 «Про передачу релігійній громаді Української Православної Церкви парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва»(далі –Рішення №373/2948).

Відповідно до пункту 1 Рішення № 373/2948 Позивач вирішив затвердити проект відведення земельної ділянки Відповідачу для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на честь Рівноапостольного Великого Князя Володимира на перетині вулиці Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з пунктом 2 Рішення № 373/2948 Позивач вирішив передати Відповідачу, за умови виконання пункту 5 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,11 га для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на честь Рівноапостольного Великого Князя Володимира на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

12.05.2005 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір оренди, відповідно до пункту 1.1 якого Відповідач на підставі Рішення № 373/2948 за актом приймання-передачі передає, а Позивач приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку визначену цим Договором.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, даний Договір укладено на двадцять п'ять років.

14.05.2005 Позивач та Відповідач уклали акт приймання-передачі земельної ділянки.

26.07.2007 Позивач прийняв Рішення № 129/1963.

Відповідно до пункту 1 Рішення № 129/1963 Позивач вирішив скасувати Рішення № 373/2948.

Згідно з пунктом 2 Рішення № 129/1963 Позивач вирішив запропонувати Відповідачу надати згоду на розірвання Договору оренди.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.04.2008, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2008, у справі № 34/588 Рішення №129/1963 визнано недійсним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 140 Конституції України особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності в порядку, передбаченому цим Кодексом; викуп земельних ділянок для суспільних потреб міста; припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом; прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок із земель державної власності, що проводяться органами виконавчої влади; встановлення та зміна меж сіл, селищ, районів у містах; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; інформування населення щодо надання, вилучення (викупу) земельних ділянок; внесення у встановленому порядку пропозицій до Верховної Ради України щодо встановлення та зміни меж міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення № 129/1963, яке було підставою для подання даного позову до суду та на якому ґрунтуються позовні вимоги Позивача, в судовому порядку було визнано недійсним.

За таких обставин справи, вимога про розірвання Договору та зобов'язання Відповідача повернути Позивачу орендовану земельну ділянку на перетині вулиць Олеся Гончара та Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва, шляхом приведення її у придатний для використання стан, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.