ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  6/151

12.06.08

За
позовом                    Міністерства юстиції України

До
відповідача-1          Святошинського районного управління
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві

До
відповідача-2           Територіального управління Державної
судової адміністрації України в місті Києві

Третя
особа                    на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, Державне казначейство України

Про                              стягнення 12803,77 грн.

Суддя
Ковтун С.А.

Представники
учасників процесу:

Від позивача           Азаров
О.В. (за дов.)

Від відповідача-1   не
з`явились

Від відповідача-2           Кудрявцев А.О. (за дов.)

Від третьої особи
не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До
господарського суду міста Києва звернулося з позовом Міністерство юстиції
України до Святошинського районного управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві та територіального
управління Державної судової адміністрації в місті Києві про стягнення 12803,77
грн. збитків.

Ухвалою
від 14.03.2008 було порушено провадження у справі № 6/151 та залучено до участі
у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, Державне казначейство України.

У
судове засідання 21.04.2008 представники відповідачів та третьої особи не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи було відкладено на
29.05.2008.

29.05.2008
відповідач-1 та третя особа до суду не з'явились повторно, заяв та клопотання
не подали.

У
свою чергу, представник відповідача-2 заявив усне клопотання про відкладення
розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 12.06.2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
внаслідок бездіяльності та затримки при розслідуванні відповідачем-1, а також
тривалим розглядом судами кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у
незаконному зберіганні боєприпасів держава на підставі рішення Європейський
суду з прав людини від 04.04.2006 сплатила ОСОБА_1 12803,77 грн., які є
збитками, завданими Державному бюджету України, що підлягають відшкодуванню
відповідачами на підставі ч. 4 ст. 9 Закон України "Про виконання рішень
та застосування практики Європейського суду з прав людини").

понесла
.

Відповідачем-1
були подані письмові заперечення на позов, відповідно до яких останній позов не
визнав, нормативно посилаючись на ст. 1176 ЦК України.

Дослідивши
наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд
встановив:

17.07.1997 Верховною Радою України
прийнято Закон України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та
11 до Конвенції".

Відповідно до ст.ст. 19, 32 Конвенції
про захист прав і основних свобод людини 1950 року для забезпечення виконання
Високими Договірними Сторонами їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами
до неї створюється Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється
на всі питання, які стосуються тлумачення та застосування Конвенції і
протоколів до неї і які передаються йому на розгляд.

14.09.2001 Європейським судом з прав
людини була порушення справа проти України за заявою громадянина України
ОСОБА_1.

Підставою звернення до Європейського
суду стало порушення прав ОСОБА_1 під час розслідування кримінальної справи за
обвинуваченням останнього у незаконному зберіганні боєприпасів.

Європейський суд дійшов висновку, що
у зв'язку з бездіяльністю національних органів влади мали місце чисельні
затримки у розслідуванні даної справи, незважаючи на те, що складність справи
не впливала на її тривалість, а правосуддя було здійснено не в розумні
строки.

У зв'язку з цим Європейський суд
вирішив, що тривалість провадження в цій справі не відповідала вимозі
"розумного строку", чим було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основних свобод 1950 року

За результатами розгляду справи
Європейський суд 04.04.2006 прийняв рішення, яким визнав прийнятною скаргу щодо
надмірної тривалості кримінального провадження, встановив порушення п. 1 ст. 6
Конвенції, та вирішив, що Україна має сплатити
заявнику суму в українських гривнях за курсом, що складає на день
розрахунку 2000 ЄВРО як відшкодування моральної шкоди та будь-який інший
податок, який може підлягати сплаті з зазначеної суми.

Відносини, що виникають у зв'язку з
обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах
проти України, регулює Закон України "Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до вказаного Закону,
відповідальним за виконання рішень Європейського суду з прав людини є Орган
представництва, яким є Міністерство юстиції України.

Виконання рішення Європейського суду
з прав людини здійснюється за рахунок Державного бюджету України (ст. 3 Закон
України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду
з прав людини").

18.09.2006 на виконання рішення
Європейського суду від 04.04.2006 за дорученням Міністерства юстиції України
(платіжне доручення № 905 від 15.09.2005) з рахунку Державного казначейства
України було сплачено ОСОБА_1. 12803,77 грн.

04.10.2006 виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 04.04.2006
закінчено.

Частиною 4 статті 9 Закон України
"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини" передбачено, що позивачем у справах про відшкодування збитків,
завданих Державному бюджету України внаслідок виплати відшкодування, виступає
Орган представництва, який зобов'язаний протягом трьох місяців з моменту,
визначеного в частині четвертій статті 8 цього Закону, звернутися до суду з
відповідним позовом.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 8 Закон
України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду
з прав людини" моментом перебігу трьохмісячного строку є надходження
коштів на рахунок стягувача, яким є заявник до Європейського суду з прав
людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Отже, визначені Цивільним кодексом
України вимоги, до яких застосовується скорочена позовна давність, не є
виключними, і трьохмісячний термін звернення Органу представництва до суду з
позовом про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України
внаслідок виплати відшкодування, є скороченою позовною давністю, встановленою
Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського
суду з прав людини".

Позивач звернувся до суду з позовом
05.03.2008, тобто з порушенням вищевказаного строку.

Однак, враховуючи, що жодна зі сторін
до винесення рішення не подала заяву про застосування позовної давності (ч. 3 ст.
267 ЦК України), у суду відсутні правові підстави для застосування наслідків її
спливу.

Попри це, суд вважає, що позов є
необґрунтованим та положення ч. 4 ст. 9 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" не
можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Зокрема, статтею 6 Конституції
України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її
поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Виходячи з цього, органи виконавчої
влади -це самостійний вид органів державної влади, які згідно з конституційним
принципом поділу державної влади мають своїм головним призначенням здійснення
однієї гілки державної влади - виконавчої.

Повноваження органу виконавчої влади
- це закріплені за органом виконавчої влади права і обов'язки, в тому числі
обов'язки нести відповідальність за наслідки виконання повноважень
("юрисдикційні" обов'язки).

Здійснюючи свої повноваження, які
закріплені за органами виконавчої влади відповідно до покладених на них завдань
і функції, вони діють від імені та в інтересах держави як носії державної влади
в Україні. Отже, обов'язок органу виконавчої влади нести відповідальність за
наслідки виконання своїх повноважень є відповідальністю держави.

Законом України "Про
міліцію" передбачено, що міліція в Україні - державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних
посягань (ст. 1 Закону).

Державна судова адміністрація України
є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність
якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (Указ
Президента України від 03.03.2003, № 182/2003 "Про Положення про Державну
судову адміністрацію України").

З огляду на викладене,
цивільно-правова відповідальність органів міліції та органів  судової адміністрації за наслідки виконання
своїх повноважень є цивільно-правовою відповідальністю держави.

Відносини, що виникають у процесі
складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх
виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та
місцевих бюджетів, регулюються Бюджетним кодексом України.

Державний бюджет України визначає
порядок формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань
і функцій, які здійснюються органами державної влади.

У той же час, виходячи зі змісту приписів
ч. 4 ст. 8 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини", звернення Міністерства юстиції України
як Органу представництва України з позовом про відшкодування збитків, завданих
Державному бюджету України, здійснюється в інтересах держави, а не у власних
інтересах, і має на меті відновлення економічних втрат держави внаслідок
неправомірних дій третіх осіб. При цьому, враховуючи, що відповідальність
органу виконавчої влади є нерозривно пов'язаною з відповідальністю держави і
Державний бюджет України визначає порядок використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади,
останні не можуть бути відповідачами за вищевказаними позовами, оскільки у
такому випадку відсутній захист інтересів держави та відновлення її економічних
втрат.

За таких обставин, підстави для
задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

У
позові відмовити повністю.

Суддя

С.А.
Ковтун

Рішення підписано 10.09.2008