ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.11.08р.

Справа № 18/248-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівія", м. Дніпропетровськ

до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району

Дніпропетровської області, смт.Іларіонове, Синельниківський район,

Дніпропетровська область

третя особа КП "Синельниківське бюро технічної інвентаризації",

м.Синельникове, Дніпропетровська область

про визнання права власності

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Тютюнник В.О.; дов. від 26.09.08р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням уточнень позовної заяви, просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олівія»в цілому право власності на нежитлову будівлю магазину (літ.А-ІІ, загальною площею 634,1 кв. м.), розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Петровського, 3, яка складається з:

-          коридор №1, першого поверху - площею 23,9 кв. м.;

-          аптека №2, першого поверху - площею 8,0 кв. м.;

-          торгівельний зал №3, першого поверху - площею 43,9 кв. м.;

-          комора №4, першого поверху - площею 45,2 кв. м.;

-          торгівельний зал №5, першого поверху - площею 46,1 кв. м.;

-          торгівельний зал №6, першого поверху - площею 71,3 кв. м.;

-          підсобне приміщення №7, першого поверху - площею 6,5 кв. м.;

-          підсобне приміщення №8, першого поверху - площею 2,2 кв. м.;

-          торгівельний зал №9, першого поверху - площею 19,9 кв. м.;

-          торгівельний зал №10, першого поверху - площею 18,6 кв. м.;

-          підсобне приміщення №11, першого поверху - площею 3,7 кв. м.;

-          підсобне приміщення №12, першого поверху - площею 10,8 кв. м.;

-          санвузол №13, першого поверху - площею 4,6 кв. м.;

-          балкон №14, другого поверху - площею 39,8 кв. м.;

-          торгівельний зал №15, другого поверху - площею 138,7 кв. м.;

-          торгівельний зал №16, другого поверху - площею 150,9 кв. м.;

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що міні-кафе, яке належить позивачу на праві власності, перебудував без дозволу на його перебудову. При зверненні до відповідача з вимогою визнати на цю будівлю право власності, останній порекомендував звернутися до суду.

Відповідач позов визнає, зазначає, що будівля не порушує права третіх осіб і просить суд розглянути даний спір без його участі.

Третя особа з позовними вимогами позивача згодна, просить розглянути даний спір без участі її представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про право власності від 13.07.2000 року, виданого на підставі рішення № 51 виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельнівського району від 25.05.2000 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олівія" є власником в цілому будівлі адміністративно-виробничого приміщення з міні-кафе (літ. А-1 будівля міні-кафе, літ. Б-1 будівля маслоцеху, літ. В-1 будівля млину, літ. Г-1 вбиральня), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Петровського,3.

Вказана будівля розташована на двох земельних ділянках: площею 0,0240 га з цільовим використанням для комерційного використання (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №566922 від 11.05.2007 р.) та площею 0,0787 га з цільовим використанням для виробничої діяльності (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №163973 від 11.05.2007 р.(а.с. 10, 11).

Позивач своїми силами та за власний рахунок у 2007 році провів капітальний ремонт та перебудову вищезазначеної будівлі. Після проведеної перебудови загальна площа будівлі магазину (літера А-ІІ) складає - 634,1 кв. м., що підтверджуються технічним паспортом від 03.06.2008 р., виготовленим за результатами поточної інвентаризації будівлі.

З часу завершення будівництва вказана будівля використовується для здійснення підприємницької діяльності у якості магазину.

Після завершення будівництва позивач звернувся з заявою до виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради щодо прийняття будівлі до експлуатації та видачі свідоцтва про право власності. Рішенням виконкому Іларіонівської селищної ради № 177 від 25 вересня 2008 року позивачу відмовлено по суті заяви і рекомендовано з питання визнання права власності на нежитлову будівлю магазину звернутися до суду з позовом ( а.с. 21)

Згідно ст. 144 ГК України майнові права та майнові обов"язки суб"єкта господарювання можуть виникати внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом. Право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Частина 3 ст. 375 ЦК України передбачає, що право власника на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки заїї цільовим призначенням.

Згідно обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій будівель, що розташовані за адресою: вул. Петровського,3, смт. Іларіоново, Синельниківський район, Дніпропетровська область (здійснено інститутом «Дніпроагропроект», ліцензія АБ №204592) конструкції 2-х поверхової будівлі (літ. А-1; Б-1; В-1) знаходяться в нормальному та задовільному стані та можлива їх експлуатація за призначенням.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлена вимога позивача підлягає задоволенню.

Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у винекненні спору, судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олівія»в цілому право власності на нежитлову будівлю магазину (літ.А-ІІ, загальною площею 634,1 кв. м.), розташовану за адресою: Дніпропетровська, Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Петровського, 3, яка складається з:

-          коридор №1, першого поверху - площею 23,9 кв. м.;

-          аптека №2, першого поверху - площею 8,0 кв. м.;

-          торгівельний зал №3, першого поверху - площею 43,9 кв. м.;

-          комора №4, першого поверху - площею 45,2 кв. м.;

-          торгівельний зал №5, першого поверху - площею 46,1 кв. м.;

-          торгівельний зал №6, першого поверху - площею 71,3 кв. м.;

-          підсобне приміщення №7, першого поверху - площею 6,5 кв. м.;

-          підсобне приміщення №8, першого поверху - площею 2,2 кв. м.;

-          торгівельний зал №9, першого поверху - площею 19,9 кв. м.;

-          торгівельний зал №10, першого поверху - площею 18,6 кв. м.;

-          підсобне приміщення №11, першого поверху - площею 3,7 кв. м.;

-          підсобне приміщення №12, першого поверху - площею 10,8 кв. м.;

-          санвузол №13, першого поверху - площею 4,6 кв. м.;

-          балкон №14, другого поверху - площею 39,8 кв. м.;

-          торгівельний зал №15, другого поверху - площею 138,7 кв. м.;

-          торгівельний зал №16, другого поверху - площею 150,9 кв. м.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 01.12.08 року