ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2008 Справа№ 38/175-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Науменко І.М., Ясир Л.О.

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю:

прокурор –Миргород Б.П., посвідчення № 186285;

представників сторін:

від позивача –Фесенко А.Л., довіреність від 31 жовтня 2008 року № 1687;

від відповідача –Кас’янов М.В., довіреність від 28 жовтня 2008 року б/н; Тоцька К.С., довіреність від 28 жовтня 2008 року б/н;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Військового прокурора Донецького гарнізону, м.Донецьк

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2008 року у справі № 38/175-08

за позовом Військового прокурора Донецького гарнізону м.Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції в спірних відносинах Військовій частині А4176, с.Парасковєєвка Артемівського району Донецької області

до Державного підприємства проектного та конструкторського-технологічного бюро “Механомонтаж” корпорації “Укрмонтажспецбуд”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 14230,12 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2008 року у справі № 38/175-08 (суддя Бишевська Н.А.) в задоволенні позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача суми надмірно сплачених коштів у розмірі 14230,12 грн. відмовлено.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із виконання сторонами у повному обсязі зобов’язань відповідно до умов договору від 25 вересня 2006 року № 49-06 та відсутності взаємних претензій на момент прийняття робіт. Також судом зазначено, що акт контрольно-ревізійного управління не містить доказового обґрунтування пред’явленої до стягнення суми, а тому не може слугувати належним доказом.

Не погодившись з рішенням, військовий прокурор Донецького гарнізону звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому посилаючись на неповне з’ясування суттєвих обставин справи, невідповідність викладених в рішенні висновків обставинам справи, невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційному поданні прокурор зазначає про порушення відповідачем Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000) та завищення вартості робіт на суму 14230,12 грн.

Позивач –Військова частина А4176 апеляційне подання прокурора підтримав за викладеними в ньому обставинами.

Відповідач –ДП “Механомонтаж” проти викладених в апеляційному поданні доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційного подання відмовити. У поданому відзиві та доповненнях зазначає, що виконані роботи були прийняті та оплачені позивачем без зауважень, а також вказує, що позовні вимоги не підтверджені розрахунками та порівняльним аналізом, що на думку відповідача свідчить про їх недоведеність.

В порядку ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 05 листопада 2008 року до 26 листопада 2008 року.

Вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційного подання, колегія суддів вважає, що апеляційне подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 вересня 2006 року між позивачем –Військовою частиною А-4176 (замовник) та відповідачем –ДП ПКТБ “Механомонтаж” (виконавець) укладений договір № 49-06, відповідно умов якого відповідач зобов’язався виконати роботи з ремонту вентиляційної системи сховищ військової частини, а позивач –прийняти та оплатити виконані роботи /а.с.13-17/.

Вартість робіт сторонами визначена відповідно до Протоколу погодження ціни (додаток № 2) /а.с.19/ та структурою ціни (додаток № 3) /а.с.20/ в сумі 800000 грн. (п.4.1 договору).

На виконання умов договору відповідачем були проведені роботи з капітального ремонту вентиляційної системи сховищ, які прийняті позивачем, що підтверджується актом прийняття виконаних підрядних робіт від 22 листопада 2006 року та актом комісійної перевірки від 17 листопада 2006 року /а.с.41-51/. Позивачем перераховано на користь відповідача в оплату виконаних робіт 80000 грн. /а.с.52, 53/.

Як вбачається із матеріалів справи, Артемівським міжрайонним контрольно-ревізійним відділом було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності військової частини А 4176, за результатами якої складено акт від 15 листопада 2007 року № 380-17/35 /а.с.54-63/.

Згідно вказаного акту вибірковою перевіркою застосування одиничних розцінок Державним підприємством “Механомонтаж”, включених в акт виконаних робіт за листопада 2006 року, встановлено порушення застосування розцінки по позиції 9 ЖР1-7-4 “Екструзійне зварювання прутком д=4 мм стикових швів”. Порушення встановлено шляхом співставлення видів витрат по Відомості ресурсів (витрати по факту) до акту по пропози ції 29 «пруток поліпропіленовий д=4 мм».

Згідно пропозиції 29, якою визначена вартість поліпропіленового прутку з урахуванням транспортних та заготівельно-складських витрат, вар тість 1 м з урахуванням транспортних та заготівельно-складських витрат становить 598,71 грн., в тому числі транспортна складова в сумі 436,97 грн.

Ревізією складових витрат по позиції 29 відомості ресурсів встановлено, що була застосована транспортна складова на весь обсяг виконаних робіт в сумі 11870 грн. 38 коп. (436,97 грн. х 27,1652 кг), яка вища за нормативну, визначену розцінкою С 1633-60-1. Фактично до акту виконаних робіт форми КБ-2в до варто сті матеріального ресурсу (поліпропіленового прутка) внесена транспортна складова на перевезення 1 тони поліпропіленового прудка, тоді як застосо вана одиниця виміру 1 кілограм.

Згідно нормативних витрат, затверджених Держбудом, транспортна складова становить –11 грн. 87 коп. (436,97 грн. : 1000 х 27,1652 кг).

Завищення внаслідок невірного застосування одиниці виміру стано вить 11858,44 грн. (11870,31 грн. –11,87 грн.), з урахуванням ПДВ –14230,12 грн. (11858,44 грн. х 1,2).

Внаслідок невірного застосування одиниці виміру при визначенні транспортної складової, що входить до одиничної розцінки ЖР1-7-4 “Екструзійне зварювання прутком д=4 мм стикових швів” по перевезенню прутка (кг замість тон), завищена вартість матеріалів (прутка поліпропіленового), включених до розцінки ЖР1-7-4 по акту виконаних робіт за листопад 2006 року на загальну суму 14230,12 грн., і є пору шенням п.п.3.3.10.1, 3.1.10.8 та 3.3.12 ДБН.Д 1.1-1-2000 “Правил ви значення вартості будівництва”, затверджених наказом Держбуду від 27 серпня 2000 року № 174.

При цьому, підрядником, в порушення п.3.3.3.3 ДБН.Д.1.1-1-2000 “Правил визначення вартості будівництва”, не було проведено уточнення вартості виконаних ремонтних робіт та застосування розцінки, що призвело до завищення вартості виконаних робіт з боку підрядної організації.

Таким чином, відповідачем ДП ПКТБ “Механомонтаж” було безпідставно та неправомірно завищено вартість виконаних робіт за договором від 25 вересня 2006 року № 49-06, що призвело до надмірного отримання коштів в сумі 14230,12 грн.

В квітні 2008 року військовий прокурор Донецького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України в особі Військової частини А4176 звернувся до господарського суду з позовом до ДП ПКТБ “Механомонтаж”, в якому просив стягнути з відповідача 14230,12 грн. суми надмірно отриманих бюджетних коштів

З рішенням господарського суду про відмову в задоволені позовних погодитись не можна.

Відповідно до вимог п.п.1, 2 ст.193 ГК України суб’єкти госпо дарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконан ня зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно став ляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною.

Враховуючи, що внаслідок завищення відповідачем вартості виконаних робіт позивачем – Військовою частиною А4176 було надмірно сплачено 14230,12 коп., чим останньому спричинені збитки, позовні вимоги прокурора про відшкодування відповідачем вказаної суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Висновок господарського суду при відмові в задоволенні позову про виконання сторонами зобов’язань та відсутність взаємних претензій судова колегія визнає невірним.

Як встановлено ч.1 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами держав ної влади або органами місцевого самоврядування.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 серпня 2000 року № 174 затверджено Правила визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000). Ці будівельні норми встановлюють основні правила визначення вартості нового будівництва, розширення, реконструкції та технічного переоснащення підприємств, будівель і споруд, ремонту житла, об’єктів соціальної сфери і комунального призначення та благоустрою, а також реставрації пам’яток архітектури та містобудування і носять обов’язковий характер при визначенні вартості будов (об’єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Проте, при визначенні вартості робіт відповідачем вимоги ДБН Д.1.1-1-2000 додержані не були, загальна вартість підрядних робіт ним не уточнювалась, що призвело до надмірної сплати позивачем коштів в сумі 14230,12 коп.

Вищевказаним також спростовуються викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу заперечення щодо відсутності його вини, оскільки факт порушення з боку відповідача є доведеним.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що державі фактично не спричинено збитків, оскільки обидві сторони відносяться до державної форми власності, судова колегія відхиляє як неспроможні.

Крім цього, судова колегія визнає безпідставними твердження відповідача про недоведеність позовних вимог з посиланням на відсутність розрахунків, оскільки прокурором, як в позовній заяві, так і в додатково поданому обґрунтуванні стягуваної суми /а.с.86-87/ наведений детальний і обґрунтований розрахунок надмірно сплачених сум, які підлягають стягненню.

Також розрахунок суми завищення вартості підрядних робіт міститься у довідці від 12 листопада 2007 року № 380-17 та Акті від 15 листопада 2007 року № 380-17/35, складених Артемівським міжрайонним контрольно-ревізійним відділом за результатами перевірки позивача щодо використання бюджетних коштів. Вказаний акт відповідає вимогам ст.34 ГПК України і є належним доказом, у зв’язку з чим відхилений господарським судом першої інстанції неправомірно.

З урахуванням вищевикладеного, рішення господарського суду, у зв’язку з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Господарські витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання військового прокурора Донецького гарнізону задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2008 року у справі № 38/175-08 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства проектного та конструкторського-технологічного бюро “Механомонтаж” корпорації “Укрмонтажспецбуд” на користь Військової частини А4176 надмірно отримані кошти в сумі 14230,12 грн.

Стягнути з Державного підприємства проектного та конструкторського-технологічного бюро “Механомонтаж” корпорації “Укрмонтажспецбуд” на користь державного бюджету державне мито в сумі 142,30 грн., витрати по розгляду апеляційної скарги в сумі 71,15 грн., на користь ДП “Судовий інформаційний центр” витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Головуючий                                О.В. Голяшкін

Судді                                                                                  І.М. Науменко

Л.О. Ясир