ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2008
р.
Справа № 47/313-08

вх.
№ 6785/5-47

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
не з"явився;  відповідача - ОСОБА_1.
-СПДФО

розглянувши
справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Виробничий
комплекс"Світло шахтаря", м. Харків

до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., м. Харків

про
стягнення 5000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості
у розмірі 5000,00грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем
своїх зобов"язань на підставі договору №3 від 03.01.2007р. Крім того,
позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого
держмита у розмірі 102,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118 грн. та вжити заходи щодо забезпечення позову.

Позивач надав
через канцелярію господарського суду 01.10.2008р. клопотання в якому він
просить суд витребувати у позивача наступні документи, а саме:  договір оренди № 3 від 03.01.2007р., що
укладений між  ЗАТ „ВК „Світло Шахтаря”
та ФОП ОСОБА_1., акт прийому-передачі
орендованого приміщення й устаткування
від ЗАТ „ВК „Світло Шахтаря”  ФОП
ОСОБА_1. за січень 2007р., розрахунок розміру орендної плати, доданий до
договору оренди № 3 від 03.01.2007року, що є невід'ємною частиною  зазначеного договору оренди., додаткову угоду
до договору оренди № 3 від 03.01.2007р. про збільшення розміру орендної плати з
лютого 2007р. по 31.12.2007р., додаткову угоду до договору оренди № 3 від
03.01.2007р. про дострокове розірвання в односторонньому порядку, з ініціативи
ЗАТ  „ВК „Світло Шахтаря”, зазначеного
договору оренди з 01.11.2007року., договір оренди, що укладений між ЗАТ „ВК
„Світло Шахтаря” та ФОП ОСОБА_1.. в 2008році, якщо такий є у позивача., акт
прийому-передачі  орендованого приміщення
й устаткування від  ЗАТ „ВК „Світло
Шахтаря” ФОП ОСОБА_1.. за січень 2008р., якщо такий є у позивача, договір
оренди земельної ділянки, на якому розташований кіоск ЗАТ „ВК „Світло Шахтаря”,
що здається в оренду  ФОП  ОСОБА_1. Дане клопотання було прийняте та
задоволено судом.

Відповідач
15.10.2008р. надав через канцелярію суду клопотання про залишення позовних
вимог без розгляду, яке було прийнято судом до розгляду.

Представник
позивача проти задоволення заявленого відповідачем клопотання заперечує.

Представник
відповідача надав через канцелярію господарського суду відзив на позовну заяву
в якому він просить суд залишити позов без розгляду з підстав зазначених у
відзиві.

Розглянувши
матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між
позивачем та відповідачем було укладено договір оренди №3 від 03.01.2007р.,
строком дії до 31.12.2007р. Відповідно до умов даного договору орендатор
передає, а орендар приймає у тимчасове користування приміщення, яке зазначене у
договорі.

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідач за перший місяць сплатив оренду плату у розмірі
200,00грн. За домовленістю сторін з лютого 2007р. орендну плату було змінено на
500,00грн. на місяць.

Відповідно до
п. 4.2. вищезазначеного договору, сторони передбачили, що якщо сторони на
протязі 30 днів до закінчення строку дії договору не виявлять бажання його
розірвати, то даний договір вважається пролонгованим на один рік.

24.12.2007р.
позивач своїм листом, повідомив відповідача про неможливість продовжити строк
дії договору оренди, але не більш ніж до 29.02.2008р., а відповідач у свою
чергу погодився з такою пропозицією, що підтверджується належним виконанням
своїх обов"язків, щодо сплати оренди за січень та лютий 2008р.

Згідно п. 7.1.
договору оренди №3 від 03.01.2007р. передбачено, що після закінчення строку дії
договору, або при його розірванні, орендар зобов"язався  передати орендодавцю орендований кіоск та
обладнання по акту прийому-передачі, чого відповідачем зроблено не було.

Відповідно до
ст. 626 Цивільного кодексу України
договором є домовленість двох або більше сторін, спрамована на
встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Ч.1 ст. 628
Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею  638 Цивільного кодексу України передбачено,
що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні (строк, ціна та предмет), або є необхідними для договорів
даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї їз сторін
має бути досягнуто згоди.

Істотними
умовами договору оренди є предмет договору (ст. 760 ЦК України, строк дії
договору ст. 763 ЦК України та ціна ст. 762 ЦК України).

Відповідно до
вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Оскільки
сторони укладаючи договір №3 від 03.01.2007р.
не досягли згоди щодо ціни орендованого приміщення, він є неукладений, а
позовні вимоги заявлені з підстав зазначених у позові, суд вважає  безпідставним та такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у
розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито”, що становить 102,00грн., та згідно зі статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від
29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. 638 Цивільного кодексу України, статтею 3
Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, ст. 181 Господарського
кодексу України, ст. 638 Цивільного кодексу України, статтями 1,  12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення
підписано 06.11.2008р.

Суддя