ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"24" листопада 2008 р.                                                  № 02-02/

Суддя , розглянувши матеріали позовної заяви № 4580 вих.08 від 12.11.08

Ніжинського міжрайонного прокурора в інтересах держави

В особі:           Ніжинської районної державної адміністрації,

вул. Батюка, 5 а, м. Ніжин, Чернігівська область,16600

до Відповідача:           Приватного підприємства "Косан",

вул. Леніна, 125 б, с.Талалаївка, Ніжинський район, Чернігівська область,16651

Третя особа на стороні Позивача, яка не зявляє самостійних вимог на предмет спору:           Ніжинський міжрайонний відділ з контролю за використанням та охороноюземель,

вул. Подвойського 9, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Предмет спору: про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки вартістю 130358,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Ніжинським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Ніжинської районної державної адміністрації, третя особа на стороні Позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ніжинський міжрайонний відділ з контролю за використанням та охороною земель, заявлено позов до приватного підприємства "Косан" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки вартістю 130358,83 грн.

Згідно п.5 ч.ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України:

«Позовна заява повинна містити:

5) виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.»

Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України:

«До позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

2) відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;

4) обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.»

Згідно п.п.3,6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України:

„Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

3) у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми;

6) не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.”

До позову доданий опис вкладення до цінного листа на адресу ПП „Косан”, проте згідно фіскального чеку №7367 від 12.11.08р. рекомендований лист відправлений ПП „Колос”, а тому дані документи не можуть бути визнані належним доказом відправлення позовної заяви з додатками саме Відповідачу.

Крім того, з позову та доданих до нього документів не вбачаються відповідні обставини з належними доказами, які підтверджують позовні вимоги.

Так, в акті перевірки від 10.10.07р. зазначено, що землі самовільно використовує не Приватне підприємство „Косан”, як юридична особа, а його керівник Косинський А.В., який є посадовою (фізичною) особою.

Також зазначено, що дана земельна ділянка знаходиться під придбаними не житловими будівлями (столярним цехом та пилорамою).

При цьому, не зазначено з доданням відповідних доказів, ким: ПП „Косан”, його керівником, як фізичною особою, або іншою юридичною чи фізичною особою придбані ці буівлі.

Разом з тим, згідно ст.377 Цивільного кодексу України:

«1. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

2. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.»

З позову та доданих до нього документів не вбачається:

·          кому попередньо належали не житлові будівлі (столярний цех та пилорама), зазначені в акті перевірки, та кому вони продані;

·          яка площа безпосередньо цих самих будівель, та яка площа необхідна для їх обслуговування;

·          на праві власності, на праві постійного користування чи оренди належала як вся спірна земельна ділянка попередньому власнику будівель, так і її частини, які знаходяться безпосередньо під самими будівлями, та які необхідні для їх обслуговування, і в якій площі та в якому правовому режимі перейшла новому власнику.

Відсутність в позові викладення вищевказаних обставин з відповідними доказами є відсутністю обставин та доказів, що підтверджують позовні вимоги, оскільки їх відсутність не дає можливості встановити: яка дійсно земельна ділянка „самовільно зайнята” Відповідачем, а яка використовується ним „без правовстановлюючих документів”.

Про розмежування даних термінів йдеться і в листі Держкомзему від 11.11.2008р. за N14-17-4/12991, в якому зокрема зазначено:

«Право власності на земельну ділянку може також набуватися на підставі цивільно-правової угоди при переході права власності на житловий будинок, будівлю або споруду (ст. 120 Земельного кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України).

Однак, слід зазначити, що наявність рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки чи набуття права на земельну ділянку, житловий будинок, будівлю або споруду на підставі укладення цивільно-правової угоди не надають права на використання земельної ділянки, оскільки у частині третій статті 125 Земельного кодексу України визначено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації забороняється.

Безумовно, що дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки без правовстановлюючого документа, зареєстрованого в установленому порядку, але за наявності рішення відповідного органу виконавчої впади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки чи наявність цивільно-правової угоди про набуття права на земельну ділянку, житловий будинок, будівлю або споруду, які на ній розміщені, не можуть бути кваліфіковані як "самовільне зайняття земельної ділянки". Вчинення таких дій є "використанням земельної ділянки без правовстановлюючого документа", відповідальність за що не передбачена.»

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява підлягає поверненню Прокурору.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 3, 6 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути Прокурору без розгляду.

Додаток на 22 арк.

Суддя