ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
листопада 2008 р.

Справа
№ 19/119

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В.

При секретарі судового
засідання:  Гринюк О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за
позовом:        Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аптека Біокон”

02098, м. Київ,
вул. Березняківська, 29

до відповідача: Підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про:                    стягнення з відповідача 8 827
грн. 26 коп.

За участі
представників сторін:

представники сторін: не з»явилися;

Суть спору: ТзОВ «Аптека
Біокон» заявлено вимогу про стягнення з відповідача                                          8 827
грн. 26 коп., з яких: 7198 грн. 34 коп. - основний борг, 144 грн. 05 коп. -
пеня,                      719 грн. 83
коп. - штраф, 18 грн. - 3% річних, 72 грн. 04 коп. - % за користування чужими
коштами, 675 грн. - збитки, понесені позивачем у зв»язку із захистом та
відновленням свого порушеного права.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, але надіслав суду клопотання             № 1454 від 11.11.08. (вх. № 12154
від 17.11.08р.) про розгляд справи без участі представника позивача за наявними
в справі матеріалами; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача двічі в
судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав, хоча належним чином
повідомлений про місце і час розгляду справи ухвалами суду від 08.10.08. (вих.
№ 13687) та від 04.11.08. (вих. № 15467), про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами,
виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК
України, суд,  враховуючи  те, що відповідач  належним чином  повідомлений
про час і місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без
участі повноважного представника відповідача за
наявними  в ній матеріалами
запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали,
подані учасниками процесу та зібрані судом із
врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних
свобод  стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, всебічно і повно
з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються його вимоги та, давши
оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив, що між
сторонами даного спору 30.05.08. укладено Договір поставки товару                          № 0095/08, відповідно
до якого постачальник (позивач) зобов»язався поставити та передати у власність
(повне господарське володіння) покупцю (відповідачу) лікарські засоби та вироби
медичного призначення (товар), а підприємець Соловйова Наталія Валеріївна, в
свою чергу, зобов'язалася прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його
оплату на умовах даного договору (п.1.1).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем його зобов'язань станом на 23.09.08. виникла заборгованість в сумі
7 198 грн. 34 коп., що підтверджується накладними: № 2473881 від 25.06.08., №
2489972 від 16.07.08., № 2489973 від 16.07.08., № 2501279 від 30.07.08., №
2505940 від 06.08.08., № 2505941 від 06.08.08., № 2511846 від 13.08.08, №
2511847 від 13.08.08. та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК  України, зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 3.1. договору,  покупець оплачує кожну поставлену партію
товару в безготівковому порядку протягом 30 календарних днів з дати постачання.

Доказів, які б свідчили про погашення
вказаної суми боргу або ж спростували доводи позивача суду не подано. За
наведених обставин, вимоги  в частині
стягнення
7198 грн. 34 коп. основного боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. 7.3 договору, за
порушення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки Національного Банку України від заборгованої суми за
кожний день прострочки платежу.  Отже,
вимоги щодо стягнення пені в сумі 144
грн. 05 коп. за період з 25.07.08. по 23.09.08. обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7.2 договору, у
випадку прострочки платежу, покупець сплачує постачальнику одноразовий штраф у
розмірі 10% від суми несплаченого в строк товару. З огляду на викладене, вимоги
позивача щодо стягнення штрафу в розмірі 719 грн. 83 коп. є обгрунтованими та
такими, що  підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625  Цивільного кодексу України, боржник який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.                                       Отже, вимоги позивача щодо стягнення
3 % річних за період з 25.07.08. по 23.09.08. в розмірі 18 грн.  підлягають задоволенню.

Суд не вбачає підстав для задоволення
позову в частині стягнення 72 грн.04 коп. -
% за користування чужими коштами, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК
України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Правилами
ст. 536 ЦК України визначено, що розмір процентів встановлюється договором,
законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договором поставки товару № 0095/08
від 30.05.08., укладеним між сторонами спору не встановлений розмір і порядок
обчислення процентів у разі несвоєчасної оплати товару.

Суд не вважає обгрунтованими
посилання позивача на ч.1 ст. 8 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
оскільки аналогія закону може мати місце лише тоді, коли цивільні відносини не
врегульовані ні законодавством, ні договором. Так як відносини поставки
врегульовані главою 54 Цивільного кодексу України та договором поставки товару
№ 0095/08 від 30.05.08., його сторони не можуть та й не мають необхідності
вдаватися до аналогії закону.

Для отримання правового захисту ТзОВ
«Аптека Біокон»уклало угоду про надання юридичних послуг № 6/9 від 08.09.08. з
ПП «Юридична фірма «ЕВІДЕНС», згідно якої позивач сплатив  675 грн. за юридичні послуги.

Суд не може погодитись, що витрати на
консультаційні та юридичні послуги є заподіяні з вини відповідача збитки,
оскільки вказані витрати не мають обов"язкового характеру та факт
наявності цих витрат не знаходиться у необхідному зв"язку із
заборгованістю, яку просить стягнути позивач.

Витрати на оплату юридичної допомоги
у суді не мають необхідних ознак шкоди ( її грошового вираження у формі
збитків) відповідно до вимог чинного законодавства. Збитки, пов"язані із
сплатою юридичних послуг, наданих стороні у справі не адвокатами не можна
розцінювати, як збитки у розумінні ст.ст. 611, 623 ЦК України.

В силу ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив господарське зобов"язання або
установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки суб"єкту, права або законні інтереси якого
порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного виконання зобов"язання або додержання
правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до
складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні
санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені
особою, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;
неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою
стороною.

Згідно ч.1 ст .623 ЦК України
боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.
В силу ч.2 ст.22 ЦК України, під збитками розуміються витрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Притягнення до цивільно-правової
відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.
Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою
цивільно-правової відповідальності.

Одним з елементів складу цивільного
правопорушення, який вимагається законом для настання відповідальності у формі
відшкодування збитків, є об'єктивна сторона, яку утворюють: наявність збитків у
майновій сфері кредитора; протиправні дії, які виражені у невиконанні або
неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов'язання; причинний зв'язок
між протиправними діями боржника та збитками.

При цьому важливим елементом
об'єктивної сторони правопорушення є причинний зв'язок між збитками, які
виникли у кредитора та протиправними діями боржника, які виражені у порушенні
ним взятих на себе зобов'язань. Тобто, протиправна дія є причиною, а збитки
-наслідком протиправної дії.

Між тим, заявлена позивачем до
стягнення грошова сума у розмірі 675 грн., витрачена ним у зв'язку з отриманням
юридичних послуг від іншої юридичної особи безпосередньо, не може розглядатись
як завдані йому (позивачу) відповідачем збитки, оскільки такі витрати не мають
обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у
необхідному зв'язку з фактом неналежного виконання відповідачем своїх
зобов'язань за іншим договором.

Таким чином, віднесення позивачем до
збитків його  витрат  на правове обслуговування суперечить закону,
зокрема положенням ст.ст. 224, 225 ГК України та ст. 22 ЦК України.

Об"єктом правопорушення не є
зобов"язальні правовідносини, а витрати не мають обов"язкового
характеру (позадоговірні зобов"язання). Подібні витрати на юридичну
допомогу не знаходяться у причинному зв"язку із предметом  основного позову.

Судом встановлена відсутність
необхідних  елементів, що утворюють склад
цивільного правопорушення: вина, протиправність поведінки, причинний
зв"язок.

З огляду на викладене та наведених
правових норм,  вимоги  в частині стягнення збитків, понесених
позивачем у зв»язку із захистом та відновленням свого порушеного права в
розмірі 675 грн. є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати слід покласти на
відповідача за правилами ст. 49 ГПК України.                                                          На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст.ст. 59, 124 Конституції України,        ст.ст. 22, 525, 526, 536, 623, 625, 692
ЦК України, ст. 224, 225 ГК України, керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85
ГПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з  Підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека Біокон», 02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29 (код
30263519) -             8 080 грн. 22 коп., 102 грн. судових
витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В решті позову -  відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                            Максимів
Т.В.

Рішення оформлене та
підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України  01.12.08.

Виготовлено в АС
«Діловодство суду»

помічник судді Кузишин
У.Б.