ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.11.08
Справа № 2/23

За
позовом

Закритого акціонерного товариства
“Страхова компанія “ВУСО”, м. Донецьк

до
Луганського національного аграрного університету, м. Луганськ

3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача -Головне управління
державного казначейства України у Луганській області,

м. Луганськ

3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_1, м.
Луганськ

3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ЗАТ СК
“Українська страхова група” в особі Луганської філії , м. Київ

3-я
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача -                ОСОБА_2,  м. Луганськ

про стягнення 6330 грн. 87 коп.

головуючий                                    Лісовицький
Є.А.

суддя
Яресько Б.В.

суддя                                                Ворожцов А.Г.

за участю представників сторін:

від
позивача -  Черепахін О.О., довіреність
від 06.08.08 №128/2008-Г;

від відповідача -Дорошенко Б.М.,
довіреність від 09.01.08 №01/14;

від 3-ої особи Державного
казначейства України -представник не прибув,

від 3-ої особи ЗАТ СК “Українська
страхова група -Білецька Г.Є., довіреність
від 13.02.08 №0108-49;

від
3-ої особи ОСОБА_1 -не прибув;

від
3-ої особи ОСОБА_2-представник не прибув;

До початку слухання справи по суті
не заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у
зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального
кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору:
позивачем заявлено вимогу  про стягнення
з відповідача шкоди у порядку регресу у розмірі 6330 грн. 87 коп.

Відповідач заперечує проти позову з
мотивів, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, третіх осіб, суд, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2006 року у м. Луганську
сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля ВАЗ-2107, державний
реєстраційний НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під його ж керуванням та автомобілю
ГАЗ 5312, державний реєстраційний НОМЕР_2, що належить відповідачу, під
керуванням ОСОБА_1 -працівника відповідача.

Згідно з довідкою ВДАІ Луганського
РУ ГУМВС України в Луганській області та постанови Артемівського районною суду
м. Луганська від 20 червня 2006 року (справа N"9 3-І 0055/06)   вказана
дорожньо-транспортна
пригода   сталася   внаслідок
порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

В
результаті
дорожньо-транспортної
пригоди   було   завдано
шкоди   автомобілю   ВАЗ-2107, державний реєстраційний НОМЕР_1.

Відповідно висновку автотоварознавчого
дослідження № 0282 від 13 листопада 2006 року вартість відновлюваного ремонту з
урахуванням зносу на деталі, які підлягають заміні автомобіля «ВАЗ 2107»,
державний реєстраційний НОМЕР_1 становить 6 569
гривень 11 копійок.

25 листопада 2005 р. між ЗАТ СК
"ВУСО" та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування
наземного транспорту № 13148-40-02.

Страховим випадком, згідно до
даного договору страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було
завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування
визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання
страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми.
А підставою для виплати страхового відшкодування згідно Договору страхування є
рахунок станції технічного обслуговування (СТО) (п. 10.25 Договору
страхування).

Відповідно до рахунку фактури №
СЧ-000547 ВАТ «Луганськ-Авто»від 11.17.2006 року вартість матеріального збитку
мала складати 11879, 98 грн.

25 травня 2006 року до ЗАТ
„Страхова компанія „Українська страхова група" звернувсяОСОБА_2 з заявою
про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від
постраждалої особи.

Виплата страхового відшкодування
була здійснена позивачем - платіжним дорученням № 4175 від 08.08.06 було
перераховано 11 879,98 грн.

20 травня 2006 року між Луганським
Національним аграрним Університетом та ЗАТ „Страхова компанія „Українська
страхова група" в особі Луганської філії ЗАТ «Страхова компанія
„Українська страхова група" був укладений Договір обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів № ВА/9046653, предметом якого є страхування цивільно-правової
відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу „ГАЗ 5312", державний
реєстраційний № 2596 ВГР, тип полісу І.

26 вересня 2006 року на адресу ЗАТ
„Страхова компанія „Українська страхова група" від ЗАТ „Страхова компанія
„Східно-українське страхове товариство" надійшла регресна вимога за №
2258-ЮО з усіма необхідними документами.

10 січня 2007 року на підставі
вказаних документів ЗАТ „Страхова компанія «Українська страхова група»було
складено страховий акт № 495 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вказаних документів ЗАТ
„Страхова компанія „українська страхова група" здійснила виплату позивачу
страхового відшкодування в сумі 6059 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним
дорученням № 1341 від 1 березня 2007 року.

При розрахунку суми страхового
відшкодування ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»із загальної
суми збитку виключила франшизу, передбачену Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в
розмірі 510 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача шкоди у порядку регресу у розмірі 6330 грн. 87 коп.

Оцінивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 1188 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з довідкою ВДАІ Луганського
РУ ГУМВС України в Луганській області та постанови Артемівського районною суду
м. Луганська від 20 червня 2006 року (справа N"9 3-І 0055/06)   вказана
дорожньо-транспортна
пригода   сталася   внаслідок
порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Але у відповідності до ст. 1172 ЦК
України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником
під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, у ОСОБА_2, як у
власника автомобіля, виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування
завданого збитку.

Виплата страхового відшкодування
була здійснена у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування»на
підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 13148-40-02
від 25.11.05, заяви ОСОБА_2, страхового акту № 1152 від 02.08.2006 року.
Платіжним дорученням № 4175 від 08.08.2006 р. позивачем йому було перераховано
11 879,98 грн.

На підставі ст. 27 Закону України
"Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право
вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також
передбачене статтями 993, 1191 ЦК України.

Між відповідачем та ЗАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»укладено Договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,
щодо відповідальності за шкоду, спричинену внаслідок експлуатації автомобіля
ГАЗ 5312, державний реєстраційний НОМЕР_2.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у
встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 28 лютого
2007 року ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»перерахувала на
позивачу 6 059,11 грн.

Згідно ст. 12.1 Закону України „Про
обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної
майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2
відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.

При розрахунку суми страхового
відшкодування ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»із загальної
суми збитку 6 569  гривень 11 копійок
виключила франшизу, передбачену Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №
ВА/9046653 від 20.05.06 в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 37.5 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове  страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів»страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, має
бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою
страховиком страхового відшкодування. Отже обов'язок  відшкодування франшизи лягає на Відповідача.

Тому позовні вимоги про стягнення
шкоди у сумі покритою франшизою 510 грн. на користь позивача

Згідно зі ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої
нею шкоди зобов'язана  сплатити
потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою
(страховим відшкодуванням). Тож відповідно цієї норми Відповідач повинен
відшкодувати Позивачеві ще і різницю між його фактичними витратами та страховим
відшкодуванням ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Але позивачем невірно визначений
розмір шкоди, що спричинена автомобілю ОСОБА_2 і, відповідно, підлягає
відшкодуванню на користь позивача.

Оцінюючи розмір шкоди позивач
виходив з положень  договору
добровільного страхування наземного транспорту № 13148-40-02 від 25.11.05, який
був укладений ним з ОСОБА_2

Підставою для виплати страхового
відшкодування згідно даного договору страхування є рахунок станції технічного
обслуговування (СТО) (п. 10.25 Договору страхування).

Відповідно до рахунку фактури №
СЧ-000547 ВАТ «Луганськ-Авто»від 11.17.2006 року вартість матеріального збитку
мала складати 11879, 98 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не
здійснював ремонт автомобіля у ВАТ «Луганськ-Авто», кошти від нього дане
підприємство не отримувало, а видало лише рахунок.

Суд витребував від позивача і
ОСОБА_2 докази здійснення ремонту автомобіля на зазначену суму. Доказів суду не
надано.

А відповідно до 33 ГПК України
кожна сторона повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням   вимог  цього
Кодексу,  інших  актів
цивільного законодавства,
звичаїв  ділового  обороту,
вимог  розумності  та справедливості.

Отже позивач вправі передбачати у
договорі страхування певний спрощений спосіб виплат страховикам страхових сум,
може додатково оплачувати їм певні кошти. Але, відповідно до ст. 29 Закону
України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно висновку
автотоварознавчого дослідження № 0282 від 13 листопада 2006 року вартість
відновлюваного ремонту з урахуванням зносу на деталі, які підлягають заміні
автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний НОМЕР_1 становить 6569  гривень 11 копійок.

Позивачем отримано 6059,11 грн.
Доказів наявності обов'язку відповідача сплатити 5820 грн. 87 коп. позивач суду
не надав, тому у стягненні даної суми слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних
вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст.49, 82, 84ё85 ГПК України суд, -

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Луганського
національного аграрного університету, м. Луганськ, Агроуніверситет,
ідентифікаційний код 00493669 на користь Закритого акціонерного товариства
“Страхова компанія “ВУСО”, м. Донецьк, вул. Університетська, 20,  ідентифікаційний код 31650052 шкоду у сумі
510 грн., витрати на сплачене держмито 8 грн. 16 коп. та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 9 грн. 44 коп. Наказ
видати.

3.          В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення -17.11.08

Головуючий суддя
Є.А. Лісовицький

Суддя
Б.В. Яресько

Суддя                                                                                             А.Г.
Ворожцов