ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.12.2008 року                                                                      Справа № 22/117б

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лазненко Л.Л.

суддів                                        Медуниці О.Є.

Перлова Д.Ю.

секретар

судового засідання                    Михайличенко Д.В.

та за участю

представників сторін:

від кредитора:                              компетентний та повноважний представник не прибув;

від боржника:                               Швидкий О.О., ухвала ГСЛО від 25.10.07 №22/117б; ліквідатор;

розглянув

апеляційну скаргу                     Приватного підприємства „Наукове промислово-комерційне об’єднання „ТАТА”, м. Запоріжжя

на ухвалу

господарського суду                    Луганської області

від                                                  07.10.2008

по справі                                        № 22/117б (суддя –Кривохижа Т.Г.)

за заявою кредитора                     Приватного підприємства „Наукове промислово-комерційне об’єднання „ТАТА”, м. Запоріжжя

до боржника                              Відкритого акціонерного товариства „Алмазнянський завод залізобетонних шпал”, м. Алмазна Луганської області

про                                                   визнання грошових вимог

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя звернулося до господарського суду Луганської області з заявою без номеру від 09.07.2008 року про відновлення строку для подачі заяви про визнання кредитором та про визнання кредитором.

За цією заявою вказане підприємство називало себе позивачем і прохало суд визнати Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя кредитором Відкритого акціонерного товариства «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області на суму 130566 грн. 00 коп., що складає 23,58% від статутного фонду, а також включити Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя в реєстр кредиторів Відкритого акціонерного товариства «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог у справі заявник посилався на ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Господарським судом Луганської області 07.10.2008 прийнята ухвала по справі № 22/117б, у тому числі на підставі статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зазначеною ухвалою по справі судом відмовлено заявнику у відновленні строку для подачі заяви про визнання його кредитором.

Решта вимог щодо визнання Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя з грошовими вимогами до банкрута - Відкритого акціонерного товариства «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області та про включення заявника, як кредитора, з цими вимогами, до реєстру, судом першої інстанції залишена без розгляду.

Судом першої інстанції застосовані ст. ст. 80, 81, 88 Господарського кодексу України та згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України залишена без розгляду заява, яка подана Приватним підприємством «Наукове промислово-комерційне об’єднання «Тата», м. Запоріжжя.

Приватним підприємством «Наукове промислово - комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя оскаржена ухвала від 07.10.2008 № 22/117б господарського суду Луганської області, яку заявник апеляційної скарги вважає прийнятою у порушенні ст. 41 Конституції України, бо фізична та юридична особи мають право захищати свою власність.

Апелянт наполягає на скасуванні оскарженої по справі ухвали, а за постановленою новою задовольнити клопотання про відновлення строку для подачі заяви про визнання кредитором.

Розпорядженням від 10.11.2008 голови Луганського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства «Наукове промислово –комерційне об’єднання «ТАТА» від 24.10.2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 07.10.2008 у справі № 22/117б, керуючись ст. 28 Закону України «Про судоустрій України», призначена судова колегія у складі суддів: Лазненко Л.Л. - суддя - головуючий колегією, Медуниця О.Є.- суддя, Перлов Д.Ю. - суддя.

Ухвалою судової колегії Луганського апеляційного господарського суду від 10.11.2008 порушено апеляційне провадження по справі № 22/117б.

Відзивом без номеру від 02.12.2008 на апеляційну скаргу по справі № 22/117б банкрутом –Відкритим акціонерним товариством «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області доведено суду про своє непогодження з апеляційною скаргою, в задоволенні якої треба відмовити.

Заявником у справі Приватним підприємством «Наукове промислово-комерційне об’єднання «Тата», м. Запоріжжя подано суду клопотання № 1649 від 24.11.2008 про розгляд апеляційної скарги по справі без його участі.

Заявник апеляційної скарги висловив суду другої інстанції, що повністю наполягає на задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи думку повноважного представника Відкритого акціонерного товариства «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області, судова колегія визначила можливим задовольнити заявлене клопотання та розглядати по суті апеляційну скаргу по справі без участі представника заявника.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника банкрута, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена по справі ухвала скасуванню, а справа передачі на розгляд до господарського суду Луганської області

Судова колегія вважає, що ухвала місцевого господарського суду від 07.10.2008 № 22/117б прийнята з порушення норм права, що призвело до прийняття неправомірної ухвали по справі.

Суд другої інстанції дійшов такого висновку з наступних обставин.

Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя є учасником підприємства боржника (банкрута) –Відкритого акціонерного товариства «Алмазнянський завод залізобетонних шпал», м. Алмазна Луганської області, акціонером –юридичною особою.

Акціонери господарського товариства взмозі бути учасниками справи про банкрутство, якщо вони мають статус будь-якої із осіб, зазначених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

(Розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор, власник майна орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, держаний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника).

Заявник у справі - Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об’єднання «ТАТА», м. Запоріжжя , у розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», такого статуту по даній справі не має, та в даному випадку, будучи учасником банкрута (боржника), за правовою природою не може бути кредитором підприємства –банкрута.

Чинним законодавством України не передбачено та не визначено правового статусу учасників акціонерів –юридичних осіб, господарського товариства –боржника (банкрута), лише зазначено у яку чергу задовольняються вимоги стосовно повернення внесків акціонерів, - членів трудового колективу –до статутного фонду підприємства (п.п.5 ч. 1 ст. 31 Закону).

Акціонер підприємства –банкрута звернувся до суду з вимогою про визнання грошових вимог до банкрута, а саме –визнання в якості грошових вимог вартості 522264 шт. простих іменних акцій –130566 грн. 00 коп., що становить 23,58% статутного фонду боржника, який на цей час має статус банкрута.

Безумовно, фізичні та юридичні особи, вправі захищати свою власність, звертатися до суду з своїми вимогами.

Однак, враховуючи, що

-          заявник у справі, з огляду на організаційно-правовий статус підприємства банкрута, є його учасником,

-          заявник у справі є власником акцій, а також по суті боржником, а не кредитором,

-          своїми акціями відповідає перед кредитором, а з вищенаведеною – учасник товариства невзмозі звертатися з грошовими вимогами, бо сам є боржником, що кореспондується з приписами статті І Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», -

судом першої інстанції правильно у мотивувальній частині ухвали зроблений висновок з цього питання і посилання на вищеназвану статтю Закону України.

Стаття 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку посилався суд першої інстанції, як підставу прийняття ухвали по справі № 22/117б, передбачає розгляд по суті вимог, а за його наслідками –прийняття відповідного рішення: визнання або їх відхилення.

Президією Вищого господарського Суду України в п. 8.10 Рекомендацій від 04.06.2004 № 04-5/1193 зазначено, що якщо господарський суд дійде висновку, що спірні вимоги обґрунтовані, вони визнаються, якщо ні –відхиляються.

Місцевий господарський суд, дослідивши всі необхідні питання, що стосуються заявленої вимоги по справі, перш за все, щодо статусу заявника, остаточно не розглянув по суті питання щодо обґрунтованості або необґрунтованості заявлених вимог, а за наслідками не прийняв рішення щодо визнання або відхилення вимог заявника за безпідставністю.

Отже, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не реалізував своє право, визначене цією статтею, яка не передбачає випадки застосування статті 81 Господарського процесуального кодексу України при розгляді грошових вимог.

З оглядом на викладене, судом першої інстанції безпідставно не розглянута по суті справа, відповідно до приписів статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За таких обставин, оскаржена по справі ухвала підлягає бути скасованою, згідно п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, а справа –передана на розгляд місцевому господарському суду, відповідно п. 4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Питання щодо судових витрат у справі судом не вирішується, оскільки держмито при поданні апеляційної скарги не сплачувалося, бо оскаржена ухвала по справі.

За згодою представника банкрута, присутнього у судовому засіданні, по справі оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.2 ст.103, п.4 ст.104, ст.105, п.4 ст.106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Наукове промислово-комерційне об’єднання „ТАТА”, м. Запоріжжя від 24.10.2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 07.10.2008 по справі № 22/117б задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 07.10.2008 по справі 22/117б (суддя –Кривохижа Т.Г.) скасувати.

3. Справу №22/177б передати на розгляд господарському суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Луганський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                   Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                       О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Д.Ю.Перлов