донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

24.11.2008 р.
справа №1/112

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової  Н.В.

суддів

Дзюби  О.М. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Базелюк Т.В. довіреність №
юр/5189 від 31.12.07р,

від відповідача:

ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Димитрів

на рішення господарського суду

Донецької області

від

24.09.2008 року

по справі

№1/112 (Азарова З.П.)

за позовом

Обласного комунального підприємства
“Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в особі виробничої одиниці
“Димитровтепломережа” м.Димитрів

доСуб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Димитрів

про

стягнення 2946грн. 57коп.

В С Т А Н О В
И В:

Обласне комунальне підприємство
“Донецьктеплокомуненерго”  м.Донецьк в
особі виробничої одиниці “Димитровтепломережа”м.Димитрів звернулось до
господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Димитрів про стягнення заборгованості у
сумі 2 291 грн. 42 коп., інфляційних витрат у сумі 358 грн. 02 коп., річних у
сумі 42 грн. 46 коп., пені у сумі 254 грн. 67 коп. /арк. справи 3-5/.

Рішенням від 24.09.2008року
господарський суд Донецької області /суддя АзароваЗ.П./ позовні вимоги
задовольнив   частково; стягнув   з
відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 2 291 грн. 42
коп., інфляційні витрати у сумі 358 грн. 02 коп., річні у сумі 42 грн. 46 коп.,
пеню в сумі 50 грн. 00 коп.; в іншій частині відмовив. /арк. справи 96-98/.

Рішення мотивоване тим, що
01.08.2004 року  між сторонами  був
укладений  договір № 70 на
постачання теплової енергії для опалення приміщення загальною площею 121,9 м.
кв, яке знаходиться за адресою: м-н “Молодіжний”, 37/77 у м. Димитров (крамниця
“Вега”); пров. Львівський б.15 у м. Димитров (господарська крамниця). Розділом
5 договору сторони передбачили порядок розрахунків, відповіднодо якого
розрахунки за теплову енергію здійснюються виключно у грошовій формі згідно
встановленого тарифу. Зміна тарифу здійснюється на підставі додаткової угоди,
підписаної сторонами. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць.
Додатковою угодою від 01.09.2007р. сторони доповнили розділ 5 договору, згідно
з яким оплата за спожиту теплову енергію здійснюється не пізніше 10 числа
місяця наступного за звітним. За період з 18.10.2007р. по 15.04.2008р. позивач
поставив відповідачу теплову енергію на суму 6 484 грн. 74 коп. Факт подачі
теплової енергії підтверджується актом на включення опалення від 18.10.2007
року. На оплату вартості отриманої енергії позивач  за
вказаний  період  пред'явив
відповідачу  рахунки №№ 464 від
31.10.2007р., 487 від 06.11.2007р., 613 від 06.12.2007р., 21 від 04.01.2008р.,
93 від 17.01.2008р., 128 від 06.02.2008р., 238 від 11.03.2008р., 345 від
16.04.2008р., проте оплату він здійснив частково у сумі 4 193 грн. 32 коп.,
внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 2 291 грн. 42 коп. Відповідач не
погасив її у добровільному порядку, тому позивач звернувся з позовом до суду.
Позивач довів позовні вимоги, тому вони
підлягають задоволенню. Пунктом 6.4 додаткової угоди від 01.09.2007р.
передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати (неоплати) у строки, передбачені
п. 5.2 та п. 5.4 договору споживач (відповідач) сплачує пеню на користь
енергопостачальної організації у розмірі 0,3% від суми боргу, але не більше
подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період
прострочки, а пунктом 6.5 вказаної додаткової угоди визначено, що у випадку
прострочки виконання грошових зобов'язань на суму заборгованості нараховуються
3% річних та індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу
України. Факт прострочки виконання зобов'язань встановлений, тому позивачем
нараховані інфляційні витрати у сумі 358 грн. 02 коп., річні у сумі 42 грн. 46
коп., пеня у сумі 254 грн. 67 коп. Однак суд враховує пояснення відповідача,
часткове погашення боргу та зменшує розмір пені до 50грн. 00 коп. Не
приймаються до уваги заперечення відповідача щодо невиконання зобов'язань
позивачем з опалення у листопаді 2007-грудні 2007р., оскільки в матеріали
справи наданий акт на включення опалення від 18.10.2007р., підписаний
відповідачем. Крім того, при здійсненні розрахунку суми оплати вартості тепла
позивачем враховані акти на тимчасове відключення відповідача від опалення,
акти обстеження приміщення для визначення температури та стану приладів
опалення.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 м.Димитрів в апеляційній скарзі просить скасувати
рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2008року у справі
№1/112 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити
посилаючись на  недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
порушення судом першої інстанції норм матеріального права./арк. справи
108-110/.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що позивач не довів, що виконував умови договору в частині поставки теплової не
енергії на адресу відповідача; акт на включення опалення від 18.10.2007року не
є належним доказом того, що теплова енергія поставлена, оскільки діючим
законодавством України не передбачено, що саме цей документ має підтверджувати
вказаний  факт; дані акти складено
одноособово; відповідач не підписував акти про включення теплової енергії; відповідач
упродовж всього опалювального сезону неодноразово звертався до позивача,
оскільки не получав теплову енергію, що підтверджується заявами на ім'я
начальника Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”
м.Донецьк з підписами покупців, про те, що приміщення не опалюється у
листопаді, грудні 2007року та січні 2008року.

Представник Обласного комунального
підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в особі виробничої одиниці
“Димитровтепломережа” м.Димитрів  вважає
рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2008року у справі
№1/112 законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, апеляційну
скаргу без задоволення, оскільки факт надання послуг з постачання теплової
енергії доведено належними доказами; відповідач не надав суду доказів повного
погашення суми боргу або доказів, що підтверджували б порушення умов договору з
боку позивача; перерахунок згідно
укладених актів  про замір температури
повітря у приміщення відповідача позивачем здійснено.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України
„Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України
на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали
господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при
розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для
справи.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників
сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.67 ГК України,
відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в
усіх сферах господарської діяльності, здійснюються на основі договорів.

Відповідно ст.3 Закону України
"Про теплопостачання", відносини між суб'єктами діяльності у сфері
теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Основним обов'язком споживача теплової
енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії (ст.24 Закону України "Про
теплопостачання").

Як встановлено судом першої
інстанції, 01.08.2004 року  між
сторонами  був  укладений
договір № 70 на постачання теплової енергії для опалення приміщення
загальною площею 121,9 м. кв, яке знаходиться за адресою: м-н “Молодіжний”,
37/77 у м. Димитров (крамниця “Вега”); пров. Львівський б.15 у м. Димитров
(господарська крамниця)./арк. справи 8/.

Предметом даного договору у
відповідності з розділом 1 є зобов'язання Постачальника /позивача/
здійснювати  відповідності з даним
договором поставку теплову енергію  у
необхідних йому обсягах та зобов'язання Споживача /відповідача/ сплачувати
отриману теплову енергію за установленими тарифами у строки, що встановлені
вказаним договором./розділ 1 у редакції додаткової угоди від 01.01.2006року,
арк. справи12/.

Даний договір вступає в силу з
моменту його підписання та  укладений на
невизначений термін./п.9.1 договору/.

Предмет позовних вимог -стягнення
заборгованості у сумі 2 291 грн. 42 коп. - за період з 18.10.2007року по
15.04.2008року; інфляційних витрат у сумі 358 грн. 02 коп., річних у сумі 42
грн. 46 коп. -за період з 11.11.2007року по 10.07.2008року  , пені у сумі 254 грн. 67 коп.  -за період з
11.01.2008року по 10.07.2008року./арк. справи 3-5/.

Згідно п.2.1 договору №70 теплова
енергія поставляється у вигляді теплоносія для об'єктів Споживача для опалення
та гарячого водопостачання у період опалювального сезону.

Факт надання послуг підтверджується
актами про включення опалення за відповідний період.

Зокрема,  надання послуг по об'єкту, що знаходиться за
адресою: пров. Львівський б.15 у м. Димитров (господарська крамниця)
підтверджується актом на включення опалення від 18.10.2007року, який підписано
обома сторонами без заперечень./арк. справи 33/.

Відповідач не заперечує факту
отримання постачання теплової енергії для опалення приміщення, що знаходиться
пров. Львівський б.15 у м. Димитров (господарська крамниця).

Надання послуг по об'єкту, що
знаходиться за адресою: м-н “Молодіжний”, 37/77 у м. Димитров (крамниця “Вега”)
підтверджується актами на включення опалення від 26.10.2007року та від
30.10.2007року, від підпису яких представник відповідача відмовився, що
зроблену відповідну відмітку в актах./арк. справи 34,36/.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі, що, дані акти на включення опалення від 26.10.2007року та від
30.10.2007року не є належними доказами факту постачання теплової енергії для
опалення приміщення, що знаходиться за адресою: м-н “Молодіжний”, 37/77 у м.
Димитров (крамниця “Вега”), будь-які інші докази відсутні, є безпідставним
виходячи з наступного.

Оскільки приміщення відповідача,
яке знаходиться за адресою: м-н “Молодіжний”, 37/77 у м. Димитров (крамниця
“Вега”), знаходиться  у житловому
будинку, докази відключення даного приміщення від системи централізованого
опалення будинку відсутні, тому, належними доказами факту включення опалення за
вказаною адресою відповідача є акти на включення опалення житлового будинку №37
м-ну “Молодіжний”, які підписані
представниками позивача та Комунального підприємства “ Служба єдиного
замовника”, що є балансоутримувачем будинку. /арк. справи 80,82/.

Крім того, факт поставки теплоносія
відповідачу за згадуваною адресою підтверджується актом обстеження системи
центрального теплопостачання від 21.11.2007року, яким встановлено факт поставки
теплоносія, але рекомендовано  здійснити
замір температури. Даний акт підписано представниками позивача та Комунального
підприємства “ Служба єдиного замовника”, представник відповідача відмовився
від підписання акту, що зроблену відповідну відмітку./арк. справи 74/.

Відповідно п. 4.3 договору №70
Постачальник зобов'язаний забезпечувати поставку теплової енергії Споживачу у
обсягах, що передбачені температурним графіком.

Згідно ч.5 ст. 20 Закону України
“Про житлово - комунальні послуги”
споживач має право на  зменшення
розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних
показників від затверджених нормативів споживання.

Актами про індивідуальний замір
температури №122 від 29.01.2008року, №155 від19.02.2008року, №167 від
29.03.2008року, як підписані представниками сторін,  підтверджено неналежний  рівень t
у приміщенні./арк. справи 75-77/.

З позовної заяви вбачається, що в
період з 18.10.2007р. по 15.04.2008р. позивач поставив відповідачу теплову
енергію на суму 6 484 грн. 74 коп. Дана сума розрахована позивачем з
урахуванням перерахунку суми згідно з актами
про індивідуальний замір температури.

На оплату вартості отриманої
енергії позивач  за  вказаний
період  пред'явив  відповідачу
рахунки №№ 464 від 31.10.2007р., 487 від 06.11.2007р., 613 від
06.12.2007р., 21 від 04.01.2008р., 93 від 17.01.2008р., 128 від 06.02.2008р.,
238 від 11.03.2008р., 345 від 16.04.2008р./арк. справи 25-32/.

Згідно ст. 19 Закону України “Про
теплопостачання” споживач теплової енергії
повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Розрахунки за теплову енергію
проводяться виключно у грошовій формі у відповідності з установленим тарифом.
Зміна тарифу здійснюється на підставі додаткової угоди, що підписана обома
сторонами. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць./п.5.1
договору/.

Сторонами підписано декілька
додаткових угод щодо зміни тарифу на певний період. /арк. справи10,17а/.

Тобто, тарифи, що передбачають
вартість отриманих послуг, сторонами договору узгоджено.

Згідно додаткової угоди від
01.09.2007року сторони доповнили договір №70 п.5.4, за яким  оплата за спожиту теплову енергію
здійснюється не пізніше 10 числа місяця, що наступає за звітним. /арк. справи
17а/.

Оплату теплової енергії в сумі 6
484 грн. 74 коп., яку  в період з
18.10.2007р. по 15.04.2008р. позивач поставив відповідач, останній здійснив
частково у сумі 4 193 грн. 32 коп., внаслідок чого виникла заборгованість у
сумі 2 291 грн. 42 коп.

Статтею 526 Цивільного Кодексу
України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки згідно умов договору  на відповідача покладений обов'язок
сплачувати отриману теплову енергію за установленими тарифами у строки, що встановлені
вказаним договором, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу 2 291 грн.
42 коп.

Посилання відповідача на
відхилення  кількісних показників
теплопостачання, яке надавалось за договором у спірний період, від затверджених
нормативів споживання, що унеможливлює задоволення позовних вимог, не
приймається судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду,
оскільки даний факт належними доказами не підтверджено, зокрема, відсутні
відповідні акти про індивідуальний замір температури, складені у порядку, що
передбачений законодавчо; згідно підписаних актів про індивідуальний замір
температури №122 від 29.01.2008року, №155 від19.02.2008року, №167 від
29.03.2008року позивачем здійснено належний перерахунок суми, яка належить до
сплати.

З огляду на викладене, висновок
суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог відносно стягнення
основної заборгованості в сумі 2 291 грн. 42 коп. є обґрунтованим.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.5 додаткової угоди від
01.09.2007року, до договору № 70 від 01.08.2004року визначено, що у випадку
прострочки виконання грошових зобов'язань на суму заборгованості нараховуються
3% річних та індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу
України. /арк. справи 17а/.

Суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі
358 грн. 02 коп., річні у сумі 42 грн. 46 коп., що нараховані на суму
заборгованості, яка виникла в зв'язку з несплатою відповідачем на час звернення
з позовною заявою до суду заборгованості в сумі 2 291 грн. 42 коп., оскільки
відповідач взяв на себе зобов'язання оплатити отриману теплову енергію і свої
зобов'язання вчасно не виконав, тобто прострочив виконання грошового
зобов'язання.

Згідно ст.594 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею)  є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пунктом 6.5 додаткової угоди від
01.09.2007року, до договору № 70 від 01.08.2004року визначено, що у випадку
несвоєчасної оплати (неоплати) у строки, передбачені п. 5.2 та п. 5.4 договору
споживач (відповідач) сплачує пеню на користь енергопостачальної організації у
розмірі 0,3% від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла у період прострочки.

Факт прострочення виконання
відповідачем свого зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати
матеріалами справи доведений, тому вимоги щодо стягнення пені в сумі  254 грн. 67 коп.  є правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 233
Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на
увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити
розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У відповідності з ч. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу України господарський  суд, приймаючи рішення, має право  зменшувати у виняткових випадках розмір
неустойки /штрафу, пені/, яка підлягає стягненню із сторони, що порушила забов'язання.

Тобто, суд першої інстанції  має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки, але при цьому повинен взяти до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на
увагу.

У даному випадку, суд першої
інстанції за власної ініціативи, враховуючи пояснення відповідача, часткове
погашення боргу, зменшив розмір пені до 50грн. 00 коп., що сторонами не
оскарджується.

Доводи скаржника судовою колегією
не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова
колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній
справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви,
з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються
вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України
витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на
скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49,53, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд

П О С Т
А Н О В И В:

Відновити
строк на подання апеляційної скарги.

Рішення господарського суду
Донецької області від 24.09.2008року у справі №1/112 залишити без змін,
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
м.Димитрів -без задоволення.

Головуючий          Н.В.
Акулова

Судді:          О.М.
Дзюба

Г.Я.
Старовойтова

Надруковано: 6 прим.

1,2. позивачу

3. відповідачу

4 у справу

5 ДАГС 6.ГСДО