Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008
р.
Справа № 8/218-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І.,
суддя Білоконь Н. Д., суддя Івакіна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю прокурора - не з'явився,

та представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - Обозного І.В., дов. №681 від 03.11.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи
(державне підприємство "Сумське лісове господарство") (вх. № 2386
С/1-7) на ухвалу господарського суду Сумської області від 23.09.2008 року
по справі №8/218-08

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Нижнє Піщане Сумського
району Сумської області,

до Сумської районної державної
адміністрації, м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - державне підприємство "Сумське лісове господарство",
м. Суми,

за участю прокурора
Сумського району м. Суми,

про визнання продовженим договору оренди,

встановила:

Позивач, суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1,
звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про
визнання договору оренди (строкового платного користування) водних об'єктів та
гідроспоруд (майна) від 14.05.2002 року, укладеного між Сумською районною
державною адміністрацією, відповідачем, та
приватним підприємцем ОСОБА_1., позивачем, продовженим на строк і на
умовах, викладених у ньому.

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.06.2008 року
позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1. задоволені: договір оренди
(строкового платного користування) водних об'єктів та гідроспоруд (майна) від
14.05.2002 року, укладений між Сумською районною державною адміністрацією та
приватним підприємцем ОСОБА_1., визнано продовженим на той строк і на тих самих
умовах, які було передбачені цим договором.

Прокурор Сумського району м. Суми в інтересах держави в особі
Сумської районної державної адміністрації вніс до господарського суду Сумської
області подання про перегляд рішення господарського суду від 02.06.2008 року за
нововиявленими обставинами. Просив залучити до справи як третю особу державне
підприємство «Сумське лісове господарство" та відмовити СПД-ФО ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

Подання про перегляд судового рішення за нововиявленими
обставинами прокурор, обґрунтовує, зокрема, тим, що на час прийняття
господарським судом першої інстанції рішення по справі, позивач не повідомив
суд про те, що земельна ділянка, на якій знаходиться наданий йому в оренду
об'єкт водного фонду, є земельною ділянкою лісогосподарського призначення і
перебуває у постійному користуванні ДП "Сумське лісове господарство",
що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

На час прийняття рішення по справі, господарському суду першої
інстанції не було відомо про наявність постійного користувача земельною
ділянкою, на якій знаходиться об'єкт водного фонду. Крім того, суд не був
обізнаний і про те, що ставок площею 5.7 га, що знаходиться на земельній
ділянці лісогосподарського призначення, не може бути наданий у користування
СПД-ФО ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.07.2008 року
державне підприємство «Сумське лісове господарство" залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору.

17.07.2008 року прокурор Сумського району м. Суми подав заяву про
вступ у справу № 8/218-08 згідно зі статтею 121 Конституції України.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.09.2008 року у
справі № 8/218-08 (суддя  Миропольський
С.О.) відмовлено в задоволенні подання прокурора Сумського району м. Суми про
перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Сумської
області від 02.06.2008 року у справі № 8/218-08, вказане рішення залишено без
змін.

Державне підприємство «Сумське лісове господарство», третя особа,
не погодившись з ухвалою господарського суду Сумської області у справі №  8/218-08, подало до  Харківського
апеляційного  господарського суду
апеляційну скаргу. Вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню
на  підставах неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в ній,
обставинам справи. З урахуванням уточнень до апеляційної скарги, просить
оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити подання прокурора про перегляд за
нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Сумської області від
02.06.2008 року скасувати та постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

Представники позивача та відповідача, а також прокурор в судове
засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, місце
та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримує, просить колегію суддів її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення представників сторін та перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила наступне.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 14.05.2002 року між
Сумською районною державною адміністрацією, орендодавцем, та СПД-ФО ОСОБА_1.,
орендарем, укладено договір оренди (строкового платного користування водних
об'єктів та гідроспоруд (майна), далі за текстом - Договір.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору орендодавець передав,
а орендар прийняв в строкове платне користування водний об'єкт (ставок)
загальною площею 5.7 га, розташований на території Битицької сільської ради
Сумського району Сумської області.

Згідно з пунктом 7.1 Договір діє з 14 травня 2002 року до 14
травня 2007 року.

Пунктом 7.4. передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну Договору після закінчення строку його дії
протягом одного місяця він вважається продовженим на той строк і тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Крім того, сторонами укладена додаткова угода про доповнення та
зміни до договору оренди (строкового платного користування водних об'єктів та
гідроспоруд (майна) від 14.05.2002 року, відповідно до умов якої, сторонами
викладено в новій редакції пункт 7.1 Договору, а саме - встановлено строк дії
Договору з 14 травня 2002 року до 15 листопада 2007 року включно, після
закінчення вказаного терміну дії, Догорів вважається припиненим.

Стаття 626
Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох   або більше сторін, спрямовану на
встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Умовами статті 627
Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно  до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними
в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629
Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином,
судова колегія вважає, що сторонами при укладенні Додаткової угоди був
встановлений строк дії Договору до 15 листопада 2007 року, після чого Договір
припинив свою дію. Підстави для його пролонгації відсутні.

Судова колегія
зазначає, що відповідно до положень частини 3 статті 1 Лісового кодексу
України, усі ліси на території України,
незалежно від того, на землях яких
категорій  за основним цільовим
призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них,
становлять лісовий  фонд України і
перебувають під охороною держави.

Відповідно частини 1 статті 5 Лісового кодексу України, до
земель  лісогосподарського  призначення
належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові
землі, зайняті
сільськогосподарськими  угіддями,
водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними  землями тощо, які надані в установленому
порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Згідно з частиною 5 Розділу VII "Прикінцеві положення"
Земельного кодексу України, до одержання в установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного
користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це
право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування.

Таким чином, на
час прийняття оскаржуваного рішення, господарському суду першої інстанції не
була відома та обставина, що земельна ділянка, на якій знаходиться наданий
позивачеві в оренду ставок, є земельною ділянкою лісогосподарського
призначення, яка розташована на території ДП "Сумське лісове
господарство" та перебуває у постійному користуванні ДП "Сумське
лісове господарство", що підтверджується планом лісонасаджень Битицького
лісництва Сумського держлісгоспу Сумської області лісовпорядкування 1995 року
та водогосподарським паспортом ставку, розташованого на території Битицької
сільської ради за с. Вакалівщина Сумського району Сумської області.

Статтею 57
Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського
призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним
підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані
підрозділи, для ведення лісового господарства.

Приватному
підприємцю ОСОБА_1 виходячи з положень статті 57 Земельного кодексу України
ставок площею 5,7 га, що знаходиться на земельній ділянці лісогосподарського
призначення, не може бути наданий у користування.

Також судова
колегія зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, господарський суду
першій інстанції не було відомо про те, що ДП «Сумське лісове
господарство»неодноразово зверталось до Сумської райдержадміністрації,
управління охорони навколишнього природного середовища, Сумського облводгоспу
та самого позивача - приватного підприємця ОСОБА_1., з заявами про те, що як
постійний користувач земельної ділянки має потребу у використанні ставка для
потреб лісового господарства, що підтверджується листами ДП "Сумське
лісове господарство" № 115 від 14.02.2007 року, № 80 від 02.02.2007 року,
№ 81 від 02.02.2007 року, № 184 від 21.03.2007 року, №183 від 21.03.2007 року,
№ 182 від 21.03.2007 року, № 301 від 08.05.2007 року, № 300 від 08.05.2007
року.

Вищенаведені
обставини судова колегія вважає нововиявленими виходячи з наступного.

Відповідно до
положень статті 112 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало
законної сили за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для
справи і не могли бути відомі заявникові.

До  нововиявлених
обставин  відносяться  матеріально-правові факти,  на
яких  ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного
вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх
наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що вони не були відомі
заявнику, і по-третє ці обставини не могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи. Днем виникнення нововиявлених обставин слід вважати день, коли
вони стали або повинні були стати відомі заявникові. Якщо нововиявлена
обставина пов'язана з вироком чи рішенням суду, днем виникнення такої обставини
вважається день набрання законної сили вироком чи рішенням суду, які покладено
в основу відповідного судового акта, або день коли заявникові стало чи повинно
було стати відомо про набрання сили вироком чи рішенням.

Окремі вказівки
щодо нововиявлених обставин містяться в постанові Пленуму Верховного Суду
України від 27 лютого 1981 року № 1 "Про практику перегляду судами у
зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних
справах, що набрали законної сили", відповідно до яких, як нововиявлені
можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін
чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували
на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не
могли знати заявник і суд.

У зв'язку з
вищевикладеним судова колегія зазначає, що відповідно  до статті 92 Земельного кодексу України,
право  постійного  користування
земельною  ділянкою  - це право володіння і користування земельною
ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення
строку.

Статтею 95
Земельного кодексу України встановлені права користувачів, зокрема, право
самостійного господарювання на землі, а також
використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці  загальнопоширені  корисні
копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості
землі.

Стаття 13
Цивільного кодексу України встановлює, що при
здійсненні  своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права  інших
осіб,  завдати  шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Беручи до уваги
всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під
час розгляду подання прокурора Сумського району господарським судом першої
інстанції фактичні обставини справи встановлені не були на основі всебічного,
повного і об'єктивного дослідження поданих матеріалів, а висновки суду не
відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, а отже з урахуванням вищезазначених нововиявлених обставин рішення
господарського суду Сумської області від 02.06.2008 року підлягає скасуванню.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 102, пунктом 2 статті 103;
пункт 4 104; 105, 106, 112-114 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Сумської області від 23.09.2008 року по справі 8/218-08 скасувати. Подання
прокурора Сумського району Сумської області про перегляд рішення господарського
суду Сумської області від 02.06.2008 року по справі № 8/218-08 за
нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення господарського
суду Сумської області від 02.06.2008 року по справі № 8/218-08 скасувати та
постановити нове.

У позові відмовити.

Постанова може бути
оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                              (підпис)                            Сіверін В. І.

Суддя                             (підпис)                            Білоконь Н. Д.

Суддя                             (підпис)                            Івакіна В.О.