ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.10.08
р.
Справа № 41/133пн

Суддя
господарського суду Донецької області
Гончаров С.А.

при
секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Красноармійського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Красноармійської райдержадміністрації, м. Красноармійськ

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк

про
зобов'язання  повернути Красноармійській
райдержадміністрації Донецької області самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,6050 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради і
привести її у придатний для використання за призначенням первісний стан, а
саме: знести самовільно побудовані будівлі, очистити земельну ділянку від
будівних матеріалів; стягнення з відповідача на користь Красноармійської
райдержадміністрації шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та
зняття ґрунтового покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі
9265,00 грн.; покладення на відповідача витрат, пов'язаних з поверненням
земельної ділянки

При
участі представників:

від
позивача: Зима Л.О. - довіреність №01-0503-7 від 03.09.2008р.

від
відповідача: не з'явились

в
засіданні брали участь:  прокурор Лисенко
С.І.

СУТЬ
СПОРУ:

Красноармійський
міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Красноармійської
райдержадміністрації звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк про зобов'язання  повернути Красноармійській
райдержадміністрації Донецької області самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,6050 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради і
привести її у придатний для використання за призначенням первісний стан, а
саме: знести самовільно побудовані будівлі, очистити земельну ділянку від
будівних матеріалів; стягнення з відповідача на користь Красноармійської
райдержадміністрації шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та
зняття ґрунтового покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі
9265,00 грн.; покладення на відповідача витрат, пов'язаних з поверненням
земельної ділянки.

В
обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що в ході перевірки
встановлений факт самовільного заняття відповідачем земельної ділянки загальною
орієнтовною площею 0,6050 га (прибережна смуга) на території Миколаївської
сільської ради Красноармійського району Донецької області, крім того, в
порушення ст. 168 Земельного кодексу України відповідачем при проведенні
будівництва на зазначеній земельній ділянці був знищений ґрунтовий покрив
земельної ділянки, спеціальний дозвіл при цьому отриманий не був.

Прокурором
зазначено, що за результатами перевірки
Красноармійським міжрайонним відділом з контрою за використанням та
охороною земель здійснено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, який склав 223,90 грн., та розрахунок шкоди,
заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, який склав 9040,52 грн. та, таким чином, загальний розмір
шкоди, заподіяний позивачу, склав 9265,00 грн.

Позивачем
позов прокурора підтримано.

Відповідач
в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив,  вимоги суду не виконав, відзив на позов не
надав

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Державним
інспектором - начальником Красноармійського міжрайонного відділу з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області 16.05.2008 року проведено
перевірку відповідача відповідно до вимог статей 6, 10 Закону України „Про
державний контроль за використанням та охороною земель” з питання дотримання
вимог земельного законодавства, результати якої викладені в акті перевірки від
16.05.2008 року.

Перевіркою
встановлено та в акті перевірки зафіксовано, що на час перевірки відповідачем
самовільно зайнята та використовується земельна ділянка водного фонду загальною
площею 0,6050 га поблизу с. Калинове Миколаївської сільської ради Красноармійського
району, на якій проводиться будівництво капітальних споруд без встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї та його державної реєстрації, що є порушенням вимог ст. 125
Земельного кодексу України. Крім того, у порушення ст. 168 Земельного кодексу
України відповідачем при проведенні будівництва на зазначеній земельній ділянці
був знищений ґрунтовий покрив земельної ділянки, спеціальний дозвіл при цьому
отриманий не був.

За
результатами перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною
земель в Донецькій області відповідачу 16.05.2008 року видано припис № 017845,
яким відповідачу приписано усунути виявлені порушення земельного законодавства.

20.06.2008
року здійснено повторну перевірку відповідача з питання виконання вимог припису
від 16.05.2008 року № 017845, якою встановлено, що на час перевірки 20.06.2008
року відповідачем вимоги припису від 16.05.2008 року № 017845 не виконані.

Одночасно
начальником Красноармійського міжрайонного відділу з контролю за використанням
та охороною земель в Донецькій області складено протокол № 010173 від
20.06.2008 року про адміністративне правопорушення, вчинене відповідачем та
передбачене ст. 1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Начальником
Красноармійського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною
земель в Донецькій області було розраховано розмір шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, який склав 223,90 грн.,
та розмір шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу, який склав 9040,52 грн.

Рішенням
Красноармійської районної ради Донецької області від 30.07.2008 року № V/15-9
від 30.07.2008 року та розпорядженням голови Красноармійської районної
Державної адміністрації від 08.08.2008 року № 479 погоджено Проект землеустрою
щодо відведення в оренду відповідачу терміном до 26.02.2017 року включно земель
водного фонду для рибогосподарських цілей під орендованим водним об'єктом та
прибережною смугою загальною площею 32,7202 га, виконаний за рахунок земель
запасу водного фонду державної власності на території Миколаївської сільської
ради (кадастровий номер :07:000:1141).

Розпорядженням  голови Красноармійської районної Державної
адміністрації від 15.08.2008 року № 496 затверджено Акт встановлення зовнішніх
меж земельних ділянок під дзеркалом води та прибережною смугою ставка, що
знаходиться в оренді відповідача на території Миколаївської сільської ради, складений
ТОВ „Геоцентр-плюс” в 2008 році на підставі матеріалів проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок під орендованим ставком та прибережною смугою в
оренду відповідачу для рибогосподарських потреб загальною площею 32,7802 га,
виконаний за рахунок земель запасу водного фонду державної власності на
території Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької
області.

Наведеним
розпорядженням відповідачу передано  в
довгострокову оренду терміном до 26.02.2017 року включно (термін оренди водного
об'єкту) земельні ділянки для рибогосподарських потреб загальною площею 32,7802
га, в тому числі: 20,3502 - під дзеркалом води, 0,8748 - під гідротехнічними
спорудами, 0,0211 га - під будівлею рятувальної (лодочної) станції, 11,5341 га
пасовищ прибережної смуги, з перенесенням зовнішніх меж загальної земельної
ділянки в натуру (на місцевість), кадастровий № :07:000:1141.

19.08.2008
року між Красноармійською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та
Приватним підприємцем ОСОБА_1(орендарем) було укладено договір оренди землі,
відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає  в строкове платне користування земельну
ділянку для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території
Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області
загальною площею 32,7802 га, в тому числі: 20,3502 га - під дзеркалом води,
11,5341 га пасовищ прибережної смуги,0,0211 га - під будівлею рятувальної
(лодочної) станції, 0,8748 - під гідротехнічними спорудами орендованого ставка
із земель запасу водного фонду державної власності, кадастровий №
:07:000:1141.

Договір
укладено до 26.02.2017 року включно (п. 8 договору).

Договір
оренди землі від 19.08.2008 року зареєстрований у відділі земельних ресурсів у
Красноармійському районі Донецької області, про що в Журналі тимчасової
реєстрації Договорів оренди землі під орендованими ставками, укладеними по акту
встановлення зовнішніх меж вчинено запис 29.08.2008 року за № 06.

Перевіркою,
проведеною 02.09.2008 року державним інспектором з контролю за використанням та
охороною земель у Донецькій області з питання дотримання відповідачем вимог
земельного законодавства, результати якої оформлено відповідним актом перевірки
дотримання вимог земельного законодавства, встановлено, що на час перевірки
відповідачем на земельній ділянці із земель водного фонду загальною площею
0,605 га у межах прибережної захисної смуги водоймища на території
Миколаївської сільської ради біля с. Калинове розташована капітальна будівля.
ТОВ „Геоцентр плюс” виконаний проект землеустрою щодо відведення земель водного
фонду в оренду гр. ОСОБА_1. для рибогосподарських цілей під орендованим водним
об'єктом та прибережною захисною смугою. Проект погоджений розпорядженням
голови Красноармійської районної державної адміністрації від 08.08.2008 року №
479 та рішенням Красноармійської районної ради від 30.07.2008 року № V/15-9 та
направлений в Держкомзем України для проведення державної землевпорядної
експертизи. Порушення, виявлені 16.05.2008 року не усунуті, припис № 017845 від
16.05.2008 року не виконаний.

Господарський
суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Як
зазначалось, прокурором заявлені вимоги до відповідача, зокрема, про
зобов'язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,6050 га,
розташовану на території Миколаївської сільської ради і привести її у придатний
для використання за призначенням первісний стан, а саме: знести самовільно
побудовані будівлі, очистити земельну ділянку від будівних матеріалів.

Основним
законом, яким регулюються земельні відносини, є Конституція України. Крім
цього, земельні відносини регулюються іншими, прийнятими відповідно до
Конституції законами і підзаконними актами, а саме законами України "Про
землеустрій", "Про державний контроль за використанням та охороною
земель", "Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також
Земельним кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року,
який набув чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно
до частини першої статті 13 Конституції України земля є об'єктом права
власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи
державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією
Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Cтаттею
2 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні  відносини - це суспільні відносини щодо
володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної
влади.

Завданням
земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення
права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави,
раціонального використання та охорони земель.

Стаття
12 Земельного кодексу України встановлює повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить:
розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною
земель комунальної власності; додержання земельного та екологічного
законодавства.

Підстави
набуття права на землю передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У
цій статті врегульовані відносини щодо набуття громадянами та юридичними
особами права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках
є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах
їх повноважень, визначених  цим  Кодексом
або  за  результатами аукціону.

На
підставі рішень сільських, селищних, міських рад, а в окремих випадках
-районних і обласних рад, земельні ділянки передаються у власність громадян і
юридичних осіб із земель комунальної власності шляхом відведення їх в натурі
(на місцевості) та оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Згідно
статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Лише така реєстрація
надає документам легітимності.

Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Приступати
до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється   (п. 3 ст. 125
Земельного кодексу України).

Відповідно
до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Визначення
терміну „самовільне зайняття земельних ділянок” наведене в ст. 1 Закону України
„Про державний контроль за використанням та охороною земель”. За приписами цієї
статті, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність
або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Як
зазначалось, Розпорядженням голови Красноармійської районної Державної
адміністрації від 15.08.2008 року № 496 відповідачу передано в довгострокову
оренду терміном до 26.02.2017 року включно (термін оренди водного об'єкту)
земельні ділянки для рибогосподарських потреб загальною площею 32,7802 га, в
тому числі: 20,3502 - під дзеркалом води, 0,8748 - під гідротехнічними
спорудами, 0,0211 га - під будівлею рятувальної (лодочної) станції, 11,5341 га
пасовищ прибережної смуги, з перенесенням зовнішніх меж загальної земельної
ділянки в натуру (на місцевість), кадастровий № :07:000:1141.

Також,
19.08.2008 року між Красноармійською районною державною адміністрацією
(орендодавцем) та Приватним підприємцем ОСОБА_1(орендарем) було укладено
договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар
приймає  в строкове платне користування
земельну ділянку для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території
Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області
загальною площею 32,7802 га, в тому числі: 20,3502 га - під дзеркалом води,
11,5341 га пасовищ прибережної смуги,0,0211 га - під будівлею рятувальної
(лодочної) станції, 0,8748 - під гідротехнічними спорудами орендованого ставка
із земель запасу водного фонду державної власності, кадастровий №
:07:000:1141.

Позивачем
у судовому засіданні пояснено суду, що земельна ділянка площею 0,6050 га,
розташована на території Миколаївської сільської ради, відносно якої прокурором
заявлені вимоги щодо звільнення її відповідачем, є складовою частиною земельної
ділянки загальною площею 32,7802 га, яку було передано відповідачу в
довгострокову оренду терміном до 26.02.2017 року розпорядженням голови
Красноармійської районної Державної адміністрації від 15.08.2008 року № 496 та
відносно якої між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди
земельної ділянки від 19.08.2008 року.

Тобто,
як вбачається з матеріалів справи, є рішення органу виконавчої влади про  надання у користування (оренду) відповідачу
спірної земельної ділянки, а також наявний договір оренди щодо надання
відповідачу в оренду спірної земельної ділянки, такий договір зареєстрований у
відділі земельних ресурсів у Красноармійському районі Донецької області, про що
свідчить відповідна відмітка на договорі.

Таким
чином, відповідач набув у встановленому законом порядку право користування
(оренди) спірної земельної ділянки.

Зважаючи
на викладене, оскільки судом встановлено, що із розпорядження голови
Красноармійської районної Державної адміністрації від 15.08.2008 року № 496 та
договору оренди землі від 19.08.2008 року вбачається наявність у відповідача
права користування спірною земельною ділянкою, факт самовільного зайняття
відповідачем земельної ділянки загальною орієнтовною площею 0,6050 га
(прибережна смуга) на території Миколаївської сільської ради Красноармійського
району Донецької області, на який посилався прокурор в обґрунтування вимоги
щодо звільнення такої земельної ділянки, відсутній та матеріалами справи не
підтверджено самовільне використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Таким
чином, позовні вимоги прокурора щодо зобов'язання відповідача повернути
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,6050 га, розташовану на території
Миколаївської сільської ради і привести її у придатний для використання за
призначенням первісний стан, а саме: знести самовільно побудовані будівлі,
очистити земельну ділянку від будівних матеріалів, є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Прокурором
також заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь Красноармійської
райдержадміністрації шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та
зняття ґрунтового покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі
9265,00 грн.

Красноармійським
міжрайонним відділом з контрою за використанням та охороною земель здійснено
розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,
який склав 223,90 грн., та розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок зняття
ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, який склав
9040,52 грн.

Відповідно
до ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього природного   середовища” відносини у галузі охорони
навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також
розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством,
законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і
використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Статтею
5 цього ж закону визначено, що державній охороні і регулюванню використання на
території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність
природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені
в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період
(земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний
світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Таким
чином, законодавство щодо охорони та використання землі є складовою частиною
законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно
п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України “Про охорону навколишнього природного
середовища” до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на
місцях належить подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в
результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного
середовища.

Відповідно
до ст. 35 цього ж закону, державний контроль у галузі охорони навколишнього
природного середовища здійснюється Радами та їх виконавчими і розпорядчими
органами, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів, його органами на місцях та іншими
спеціально уповноваженими державними органами.

Державному
контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і
підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного
світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони республіки,
природних територій та об'єктів, що підлягають особливій охороні, стан
навколишнього природного середовища.

Порядок
здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища
та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншим
законодавством України.

Відповідно
до п. 1. Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища
України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада
2006 р. N 1524, Міністерство охорони навколишнього природного середовища
України (Мінприроди) є центральним органом виконавчої влади, є головним
(провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань
охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання,
відтворення і охорони природних ресурсів, здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель, екологічної безпеки, заповідної справи,
поводження з відходами, формування, збереження та використання екологічної мережі,
геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, а також
топографо-геодезичної та картографічної діяльності.

Положенням
про Державну екологічну інспекцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України від 17 листопада 2001 р. N 1520 передбачено, що Держекоінспекція
відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний
контроль, зокрема, за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього
природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорони
природних ресурсів, екологічну та в межах своєї компетенції радіаційну безпеку,
у сфері поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) та
небезпечними хімічними речовинами центральними та місцевими органами виконавчої
влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами і
організаціями, громадянами (п.п. 1 п. 4 Положення).

Також
положенням передбачено право Держекоінспекцій складати акти перевірки і
протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про
адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом (п.п 5
п. 5 Положення).

Крім
того, п.п. 9 п. 5 Положення про Державну екологічну інспекцію в областях,
містах Києві та Севастополі, затвердженої наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України № 548 від 19.12.2006р. визначено,
що Інспекція має право вживати в установленому порядку заходів досудового
врегулювання спорів та подавати позови про відшкодування втрат і збитків,
завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього
природного середовища.

Абзацем
3 п. 1 зазначеного Положення встановлено, що повноваження Інспекції поширюються
на територію відповідної області, за винятком встановленої законодавством
водоохоронної зони вздовж Азовського та Чорного морів, навколо заток та
лиманів, а у разі її відсутності -на відповідну адміністративну територію та
територію шириною не менше двох кілометрів від урізу води вздовж Азовського та
Чорного морів, навколо заток та лиманів, що розташована в межах Одеської,
Миколаївської, Херсонської, Запорізької, Донецької областей та м. Севастополя.

Крім
того, відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні” сільські,   селищні,  міські
ради  є  органами
місцевого самоврядування,  що
представляють відповідні територіальні громади та   здійснюють
від  їх  імені
та  в  їх  інтересах  функції
і повноваження  місцевого  самоврядування,  визначені
Конституцією України, цим та
іншими законами.

Згідно
статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” органи  місцевого
самоврядування  є  юридичними особами і наділяються цим та  іншими
законами  власними  повноваженнями,  в межах
яких  діють  самостійно
і  несуть відповідальність за свою
діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом
можуть надаватися окремі
повноваження  органів виконавчої
влади,  у здійсненні яких вони є
підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Стаття
18 цього ж закону встановлює, що відносини органів місцевого    самоврядування    з підприємствами,  установами та організаціями,  що не перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі
та на засадах підконтрольності у межах
повноважень,   наданих  органам
місцевого  самоврядування законом.
Органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо  перевірок, а також організовувати проведення
перевірок на  підприємствах,  в установах та організаціях,  що не перебувають у  комунальній
власності,   з   питань
здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно
до ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання
виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні
(самоврядні) повноваження, у тому числі, визначення   в
установленому порядку
розмірів   відшкодувань  підприємствами,  установами
та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля
та  інші екологічні збитки, а також
делеговані повноваження, у тому числі, здійснення   контролю
за   додержанням   земельного
та природоохоронного законодавства,
використанням і охороною земель, природних  ресурсів
загальнодержавного  та  місцевого
значення.

Відповідно
до ст. 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного   середовища", місцеві Ради несуть
відповідальність за стан навколишнього природного  середовища
на  своїй  території
і  в   межах
своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики
України, екологічних прав громадян, здійснюють
контроль  за  додержанням
законодавства   про охорону
навколишнього природного середовища; припиняють господарську діяльність
підприємств, установ та організацій
місцевого  підпорядкування,  а
також  обмежують   чи зупиняють   (тимчасово)
діяльність   не   підпорядкованих   Раді підприємств,  установ
та  організацій  в
разі   порушення   ними законодавства про охорону навколишнього
природного середовища; координують
діяльність    відповідних     спеціально уповноважених  державних
органів  управління  в
галузі охорони навколишнього
природного  середовища та
використання природних ресурсів на території місцевої Ради.

Згідно
частини 2 цієї статті місцеві  Ради  можуть
здійснювати   й   інші
повноваження відповідно до законодавства України.

Таким
чином, зважаючи на наведені норми законодавства, позивачем у даній справі
можуть бути органи Державної екологічної інспекції або органи місцевого
самоврядування.

Тобто,
у спірних правовідносинах Красноармійська районна державна адміністрація, яка
визначена прокурором в якості позивача, не наділена повноваженнями щодо
стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок
самовільного зайняття земельної ділянки, а також шкоди, заподіяної внаслідок
зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Також,
відповідно до 47 Закону України “Про охорону навколишнього природного
середовища” для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного
середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим
та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі
республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого
бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини
грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої
діяльності, згідно з чинним законодавством.

Статтею
59 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України” та статтею 52 Закону України „Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”
встановлено, що джерелами формування спеціального фонду місцевих бюджетів у
2007 році та 2008 році є надходження до бюджету розвитку місцевих бюджетів, які
включають, зокрема, 35 відсотків збору за забруднення навколишнього природного
середовища та грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та
іншої діяльності, в тому числі: до місцевих (сільських, селищних, міських) - 10
відсотків, обласних та республіканського Автономної Республіки Крим бюджетів -
25 відсотків, Київського та Севастопольського міських бюджетів - 35 відсотків.

Згідно
зі ст. 2 Бюджетного кодексу України до бюджетів місцевого самоврядування
відносяться бюджети територіальних громад сіл, селищ, міст та їх об'єднань.

Красноармійський
міжрайонний прокурор, заявляючи позов, просив стягнути з відповідача шкоду від
самовільного захоплення земельної ділянки та зняття ґрунтового покриву
(родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 9265,00 грн. не на користь
місцевого бюджету, а на користь Красноармійської райдержадміністрації, яка,
згідно діючого законодавства, не наділена повноваженнями щодо стягнення такої
шкоди.

Правові
підстави для стягнення шкоди на користь Красноармійської районної державної
адміністрації, незалежно від доводів прокурора, у суду відсутні.

Таким
чином, оскільки прокурором не заявлялись взагалі вимоги щодо стягнення
заподіяної відповідачем шкоди на користь місцевого бюджету, у задоволенні вимог
щодо стягнення з відповідача на користь Красноармійської райдержадміністрації
шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та зняття ґрунтового
покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 9265,00 грн., повинно
бути відмовлено.

Враховуючи
викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог прокурора про
зобов'язання повернути Красноармійській райдержадміністрації самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,6050 га, розташовану на території Миколаївської
сільської ради і привести її у придатний для використання за призначенням
первісний стан, а саме: знести самовільно побудовані будівлі, очистити земельну
ділянку від будівних матеріалів; стягнення на користь Красноармійської
райдержадміністрації шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та
зняття ґрунтового покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі
9265,00 грн.; покладення на відповідача витрат, пов'язаних з поверненням
земельної ділянки.

На
підставі викладеного та керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12,
116, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про
оренду землі”, ст. 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та
охороною земель”, ст.ст. 2, 5, 15, 20, 35 Закону України “Про охорону
навколишнього природного середовища”, ст.ст. 10, 16, 18, 33 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р
І Ш И В :

У
задоволенні позовних вимог Красноармійського міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Красноармійської райдержадміністрації до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк” про зобов'язання повернути Красноармійській
райдержадміністрації Донецької області самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,6050 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради і
привести її у придатний для використання за призначенням первісний стан, а
саме: знести самовільно побудовані будівлі, очистити земельну ділянку від
будівних матеріалів; стягнення з відповідача на користь Красноармійської райдержадміністрації
шкоди від самовільного захоплення земельної ділянки та зняття ґрунтового
покриву (родючого ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 9265,00 грн.;
покладення на відповідача витрат, пов'язаних з поверненням земельної ділянки -
відмовити.

Суддя