ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
33/293

23.09.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши
справу

за позовом  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1

до                      підприємства
«Інформаційні видання Тендерної палати України»

про                     стягнення 10 375, 00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:      не з'явився;

від відповідача:  не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною
заявою до підприємства «Інформаційні видання Тендерної палати України»про
стягнення 10 375, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він як суб'єкт господарювання прийняв в 2008 року участь у
відкритих торгах зі зменшенням ціни тендерної пропозиції на закупівлю продуктів
харчування і послуг по оптовій торгівлі готовими виробами, що були оголошені
Сакською міською радою Автономної Республіки Крим на виконання вимог Закону
України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

Зі змісту ч. 1 ст.18 Закону України
«Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»вбачається, що в процедурі
проведення відкритих торгів зі зменшенням ціни тендерної пропозиції мають
право  приймати  і
відповідно  надавати тендерні
пропозиції тільки ті «зацікавлені учасники», у відношенні яких мається
інформація в каталозі.

На виконання вимог Розділу III
Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», що
конкретизує механізм проведення процедури відкритих торгів зі зменшенням ціни,
з урахуванням вимог ч. 1 ст.18 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти»та з метою одержання тендерної документації для участі
у вищевказаних відкритих торгах зі зменшенням ціни тендерної пропозиції і
прийняття статусу «учасника процедур закупівель»позивач звернувся до Тендерної
палати України з відповідною письмовою заявою про включення його, як суб'єкта
господарювання в тематичний каталог учасників процедур закупівель.

20.02.2008 року позивачем був
отриманий від підприємства «Інформаційні видання Тендерної палати»рахунок -
фактура № ІВ - 2002 - 1033 від 20.02.2008 року на суму 12 375, 00 грн.

Платіжним дорученням №1 від
22.02.2008р. позивачем був у повному обсязі оплачений вищевказаний рахунок.

Проаналізувавши рахунок-фактуру №
ІВ - 2002 - 1033 від 20.02.2008 року позивач дійшов до висновку, надані
відповідачем послуги ним не замовлялися, а саме надання «Інформаційного
бюлетеня Тендерної палати України»з березня 2008 року по лютий 2009 року.

Як стверджує позивач, сторони в
телефонному режимі уточнили обсяг надання відповідачем позивачу послуг і
відповідач на адресу позивача направив уточнений рахунок-фактуру № ІВ-2002-1033
від 20.02.2008 року на суму 2 000, 00 грн.

Отже, позивач здійснив переплату за
договором у розмірі 10 375, 00 грн.

03.03.2008 року позивач звернувся
до відповідача з претензією, в якій просив повернути зайво сплачені кошти згідно
рахунку-фактурі № ІВ-2002-1033 від 20.02.2008 року в сумі 10 375,00 грн.

Претензією від 26.03.2008 року
позивач повторно звернувся до відповідача з проханням повернути грошові коштів
в розмірі 10 375,00 грн.

Жодної відповіді позивач від
відповідача не отримав.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 08.07.2008 року порушено провадження у справі, розгляд справи
призначено на 28.07.2008 року.

У судове засідання 28.07.2008 року
представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином

Представник відповідача надав суду
відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Враховуючи те, що неявка
представника позивача перешкоджає вирішенню спору суд відклав розгляд справи на
09.09.2008 року.

04.08.2008 року через загальний
відділ діловодства від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Крім того, зазначає, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд його
задовольнити.

14.08.2008 року від позивача
надійшла заява, в якій вона вказує, що ствердження відповідача у відзиві на
позов про те, що між підприємством «Інформаційне видавництво Тендерної палати
України»і суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 було
укладено договір на отримання Інформаційного бюлетеня Тендерної палати України,
є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам у справі і суперечить вимогам
чинного законодавства України. Просить суд прийняти до уваги заперечення на
відзив до позовної заяви та задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні 09.09.2008
року представник відповідача проти позову заперечував та просив суд у позові відмовити.

Враховуючи необхідність
витребування від відповідача додаткових доказів по справі, суд відклав розгляд
справи на 23.09.2008 року.

У судове засідання 23.09.2008 року
представник позивача не з'явився, але через загальний відділ діловодства від
позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності і на підставі
зазначених у позові доводів та наданих документів. Свій позов підтримує у
повному обсязі і просить суд його задовольнити, стягнути з відповідача 10 375,
00 грн. зайво сплачених коштів, витрати по оплаті державного мита у сумі 103,
75 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 118, 00 грн.

Представник відповідача не
з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи  докази, всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні дані на якому ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи та вирішення спору по суті,  суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

У відповідності до ст. 626
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Порядок укладення договору
регламентується статтями 641-646 ЦК України. Так у відповідності до ст. ст.
641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із
сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для
відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору
(відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено
законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її
прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до
моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

20.02.2008 року підприємством
«Інформаційне видавництво Тендерної палати України»було виставлено суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 рахунок-фактуру №
ІВ-2002-1033 на суму 12 375,00 грн.

22.02.2008 року позивач оплатив
вищезазначений рахунок-фактуру, що підтверджується наявним в матеріалах справи
платіжним дорученням на суму 12 375, 00 грн.

Відповідно до ч.1 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України
передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК
України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 статті 205 ЦК України
передбачає, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до
настання відповідних правових наслідків.

Стаття 181 ГК України передбачає
загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної
статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом
обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, суд вважає, що сторони уклали договір надання послуг у спрощений
спосіб.

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на той факт, що відповідач надає послуги, які позивач
не замовляв, а тому у телефонному режимі сторони домовилися про зміну істотних
умов договору надання послуг, відповідно до якого був виставлений уточнений
рахунок-фактура № ІВ-2002-1033 на суму 2000, 00 грн. Крім того, позивач просив
витребувати у позивача оригінал зазначеного рахунку-фактури.

Відповідно до ч.1 статті 525 ЦК
України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У судовому засіданні представник
відповідачаа зазначив, що зміни до договору не вносилися та в нього відсутній
оригіна рахунку-фактури № ІВ-2002-1033 на суму 2000, 00 грн. До того ж, на
виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач
періодично надає позивачеві Тематичний каталог учасників процедур закупівель,
Інформаційний бюллетень Тендерної палати України. Факт виконання відповідачем
договірних зобовязань підтверджується витягами з реєстрів на відправку поштової
кореспонденції інформаційних матеріалів по Україні, наявних в матеріалах
справи.

Частина 1 статті 33 ГПК України
передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача зайво сплачених
коштів у сумі 10 375,00 грн. є необґрунтованими та  не підлягають задоволенню.

Державне мито і судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49
ГПК України,  покладаються на позивача.

На підставі викладеного та
керуючись ч.1 ст. 33, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
С.М.Мудрий