РІШЕННЯ

"07" жовтня 2008 р.

Справа № 17/111-2661

Господарський
суд Тернопільської області у складі

Судді  Андрусик
Н.О.

при секретарі судового засідання
Грохольській В.В.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарську справу

за позовом  Закритого акціонерного товариства
комерційний банк “Приватбанк”, м. Дніпропетровськ

до відповідача
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Тернопіль

За участю представників сторін:

Позивача:
Гулкевич Н.І., начальник юридичного відділу, довіреність № 3865 від 12.08.08р.;

Відповідача:  не з'явився

Представнику позивача роз'яснено
права та обов'язки учасників судового процесу у відповідності до приписів
ст.ст. 20, 22, 811 ГПК України.

Судом в порядку ст. 811
ГПК України фіксація  судового процесу
технічними засобами не здійснювалася у зв'язку з  відсутністю письмового клопотання сторони.

Позивач
-Закрите акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк”, м.
Дніпропетровськ  звернувся до
господарського суду Тернопільської області
01.07.2008 р. (згідно штампу на поштовому конверті) з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Тернопіль, про стягнення 13539,36 грн. заборгованості за кредитним договором №
ТЕ111Х від 01.07.2006р., з яких: 9972,47 грн. боргу за кредитом, 2295,43 грн.
заборгованості по відсотках за користування кредитом; 1271,46 грн.  пені, нарахованої за несвоєчасне повернення
кредиту та відсотків за його користування.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на копію договору №ТЕ111Х від 31.07.2006р. та додаток до
договору-Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на
картковий рахунок; копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця; копію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1; копію свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної особи;
інші матеріали.

Судове засідання, призначене вперше
на 26.08.2008р., неодноразово відкладалося, востаннє на 07.10.2008р. у зв'язку
з необхідністю надання сторонами додаткових документів, неявкою представника
відповідача, відсутністю у суду доказів вручення підприємцю процесуальних
документів.

В судовому засіданні 24.09.2008 р.
в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 15-00 год. 25.09.2008
року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач обґрунтованого
документально підтвердженого відзиву на позов, інших витребуваних письмових
доказів не подав. Представник відповідача в судові засідання жодного разу не
з'явився. Процесуальні документи, які направлялися судом, за адресою,
зазначеною в позовній заяві повернуто відділенням поштового зв'язку м.
Тернополя без вручення адресату із зазначенням причин: «За закінченням терміну
зберігання».

Як вбачається з довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №808055 від
25.09.2008р., підприємець ОСОБА_1, станом на 25.09.2008р. зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, тобто за адресою, куди судом направлено ухвалу суду від
25.09.08 р. про відкладення судового засідання.

Згідно п. 26.4.71
Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від
31.05.2002 р. „Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило
чинність, деяких роз'яснень президії Вищого господарського суду України”,
особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про  час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві. Оскільки ухвала від 25.09.2008 р. надсилалася відповідачу за
місцем його проживання (реєстрації), тому суд вважає, що відповідач був
повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи у
відповідності до ст. 64 ГПК України.

Враховуючи, що явка повноважних
представників сторін не визнавалася обов'язковою, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній матеріалами згідно правил ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи  представника позивача,  оцінивши зібрані по справі докази в
сукупності, суд встановив наступне.

Згідно п. 15 Положення
Національного Банку України "Про кредитування", затвердженого
постановою Правління Національного банку України від 28.09.1995 року № 246
(далі -Положення), кредитні взаємовідносини регламентуються на підставі
кредитних договорів, що укладаються між кредитором і позичальником у письмовій
формі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та обов'язки
виникають  із  дій
осіб,  що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

31 липня 2006 року між Тернопільською
філією ЗАТ КБ “ПриватБанк” (Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Клієнт) було укладено договір банківського рахунку №ТЕ111Х (далі -Договір),
предметом якого є відкриття Банком Клієнту поточного (поточних) рахунку
(рахунків) у національній валюті та іноземній валюті ( у тому числі карткового
(карткових) та інших рахунків зі спеціальним режимом використання) та
здійснення його (їх) розрахункового та касового обслуговування відповідно до
чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та
умов цього Договору.

За Договором банківського рахунку
Банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту,
грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції
за рахунок (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим Договором
(пункт 1.2. Договору).

Пунктом 2.1.25 Договору
передбачено, що у разі потреби, за вимогою Клієнта, Банк зобов'язується
здійснювати овердрафтове обслуговування Клієнта, що передбачає проведення його
платіжних доручень та платежів, здійснених довіреними особами Клієнта з
використанням КПК, понад залишок коштів на поточному (поточних) та картковому
(карткових) рахунку (рахунках) Клієнта, відкритому в Банку (далі -“поточному
рахунку”), за рахунок кредитних коштів. Порядок та умови надання Клієнту
овердрафту обумовлюються у додатковій угоді до Договору банківського рахунка
або окремому договорі про надання овердрафтового кредиту на поточний або
картковий рахунок, що укладений між Клієнтом та Банком.

Відповідно до Додатку №7 від
31.07.2006р. до Договору банківського рахунку № ТЕ111Х від 31.07.2006р.
-Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий
рахунок (далі -Додаток), відповідач отримав на корпоративну картку
№052852 кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн.

Проведення платежів Клієнта в
порядку, встановленому цим додатком до договору, здійснюється Банком у термін
до 30 липня 2007 року (пункт 1.3 Додатку №7 до Договору).

Згідно п. 1.4. Додатку № 7 до
Договору, овердрафтове кредитування здійснюється Банком у межах ліміту і
терміну, установлених відповідно з п. 1.3. цього додатку до Договору (10000
грн.), з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів. Клієнт
сплачує відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п.
3.1., 3.2., 3.3. цього додатку до Договору. (п. 1.5. Додатку №7 до Договору).

Окрім того, сторони погодили, що
для розрахунку відсотків за користування кредитом встановлюється
диференційована процентна ставка (п.4.1 Додатку), а п.п. 4.2.5. Додатку сторони
передбачили, що у випадку непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати
початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 31-го дня
встановлюється подвоєна процентна ставка, визначена в п. 3.2 Додатку.

З досліджених документів слідує, що
Відповідач отримав кредит і згідно п. 1.9 Додатку повинен здійснювати повне
погашення кредиту, простроченої дебіторської заборгованості, а також нарахованих
і прострочених нарахованих відсотків не пізніше терміну згідно з п. 1.3 Додатку
№7. При цьому, погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також
нарахованих  і прострочених нарахованих
відсотків може бути здійснено Клієнтом також з інших, належних йому рахунків,
відповідно до законодавства в порядку, визначеному п.4, п.2.3. Додатку.

Факт отримання вищезазначеного
кредиту відповідачем не заперечено у встановленому законом порядку.

Як випливає з матеріалів справи,
свої зобов'язання згідно Договору та Додатку №7 до цього договору фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 не виконав, допустивши заборгованість перед Банком
станом на 19.05.2008р. в розмірі 9972,47 грн. по кредиту.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК
України встановлено обов'язок учасників господарських відносин належним чином
виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону, інших правових
актів, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених  Господарським
кодексом України

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК
України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Беручи до уваги доводи позивача,
оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем
виникли зобов'язання з  кредитного договору,
згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним
договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Матеріали справи свідчать, що
позивач у справі надав ОСОБА_1 грошові кошти, однак відповідач не виконав умов
договору і не погасив кредит у термін, передбачений Додатком №7 до кредитного
договору.

У відповідності до статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь -які фактичні дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин,
на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Із досліджених у судовому засіданні
документів встановлено, що відповідач у справі- фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 порушив права позивача -ТФ ЗАТ КБ “ПриватБанк”, м. Тернопіль,
зокрема  у здійсненні розрахунків за
отриманий кредит.

Таким чином, представленими суду
доказами, а саме Договором банківського рахунку № ТЕ111Х від 31.07.2006
року та Додатком №7 до цього договору -Регламенту надання мінімального
бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, позивач у справі довів
наявність заборгованості відповідача перед ним за наданий кредит, а тому
позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за кредитом на суму 9 972,47
грн. та 2295,43 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом,
підтверджені документально та підлягають до задоволення.

Чинним законодавством України
визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (стаття
546 ЦК).

Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань.

Отже, як випливає із змісту
Цивільного кодексу України -відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено
договором.

Належне виконання будь-яких
зобов'язань: зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення
кредиту
й інших витрат, передбачених пунктами цього додатку до
договору, винагороди забезпечено, згідно п. 5.1. Додатку №7 до Договору пенею у
розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу,
але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла
в період, за який виплачується пеня.

Окрім того, п. 5.4 Додатку №7 до
Договору сторони встановили, що терміни давності позову з вимогою про стягнення
кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені,
штрафів за Додатком установлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно частини 2 статті 258 ЦК
України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК
України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у
письмовій формі.

Оцінюючи вимоги позивача в частині
нарахованої пені за період з 24.09.2007р. по 19.05.2008р. (283 дні), суд
вважає, що вони підлягають до задоволення в заявленій сумі - 1271,46 грн.,
як правомірно заявлені, підтверджені належними доказами та є такими, що
відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.  4-7 ГПК України судові рішення приймаються за
результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто
відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи
реалізується також положеннями ст. 43 ГПК України,  згідно з
якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача у справі.

У судовому засіданні 07.10.2008 р.
за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину
рішення господарського суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст. 6 Закону України “Про судоустрій України”, ст. ст. 11, 15, 258,
259, 509, 526, 549,  1054 ЦК України,
ст.ст. 193, 347 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33,
43, 44 - 49, 75, 82- 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В
:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент.
номер НОМЕР_1, - 9972,47 грн. заборгованості по кредиту, 2295,43 грн.
заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1271,46 грн. пені та
253,39 грн. в повернення сплачених судових витрат на користь Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
„13” жовтня 2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя