ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

"26" серпня 2008 р.
Справа  №  03/3647а

Господарський
суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.

за
участю представників сторін:

від
позивача: Дойчева Л.І.- за довіреністю;

від
відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу

за позовом  управління Пенсійного фонду України в м.
Ватутіне, Черкаська область

до  приватного підприємця ОСОБА_1, Черкаська
область, м. Ватутіне

про  стягнення 245 грн. 82 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 245 грн. 82 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за І квартал 2005 року (з
01.01.2005 по 30.03.2005).

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд  задовольнити позов
з мотивів, викладених в позовній заяві, посилаючись на Акт про донарахування
фіксованого розміру страхового внеску № 88 від 10.06.2008.

Відповідач письмове заперечення по
суті спору суду не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Суд вважає за можливе справу
розглянути на підставі ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства
України за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №
1058 (далі -Закон) відповідач по справі є платником страхових внесків. Страхові
внески відповідачем повинні сплачуватись з суми фактичних виплат на оплату
праці та інших виплат, в порядку, передбаченому цим Законом. Пп. 4 п.8
Прикінцевих положень Закону та ч.5 ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік»від 23 грудня 2004 року, в редакції до внесення  змін Законом України від 25 березня 2005
року, було встановлено, що на 2005 рік фіксований розмір страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для фізичних осіб -суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, у розмірі
мінімального страхового внеску (сума коштів, що визначається розрахунково як
добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску,
встановленого законом), визначеного Законом України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058, на місяць на кожну
особу. На період січень-березень 2005 року мінімальний страховий внесок
становив для відповідача 83,84 грн. на місяць.

Закон України «Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року  - І кварталу 2005 року»№
3583-ІV від 14.04.2006 року встановлює, що донарахування та фінансові (штрафні)
санкції до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливий
спосіб оподаткування, обліку та звітності, щодо сум фактично сплачених внесків
2004 році -І квартал 2005 року, не застосовуються та не вважаються
заборгованістю.

З дослідженого в судовому засіданні
листа Пенсійного фонду від 12.05.2006 р., вбачається, щофізичні особи -суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), сплачували внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у І кварталі 2005 року у фіксованому розмірі.
Тому сума страхових внесків, сплачених зазначеними суб'єктами в період 2004 р.
-І кварталу 2005 р. у складі єдиного та фіксованого податку, але не зараховані
на їх особливі рахунки, відкриті в органах Пенсійного фонду, не вважаються
заборгованістю.

З матеріалів справи вбачається, що
оскільки відповідач є платником фіксованого
податку на даний час, а також був платником фіксованого податку  на період І кварталу 2005 року, то стосовно
нього мають бути застосовані вище вказані норми законодавства.

Суд вважає, що позивач не може
претендувати на стягнення заборгованості за період І кварталу 2005 року, так як
перевірка позивачем не здійснювалась, Акт про донарахування фіксованого розміру
страхового внеску для ознайомлення та підписання не надавався. Також Акт
Пенсійного фонду підписаний одноосібно працівником Пенсійного фонду, тому немає
юридичної сили. Вимога про стягнення простроченої заборгованості не оформлена
належним чином, в ній не вказано номер та дату рішення, за який період виникла
заборгованість, не зазначена дата набрання чинності вимоги.

Представник позивача пояснив у
судовому засіданні, що дійсно перевірка за місцезнаходженням чи за місцем
здійснення його діяльності не проводилась. Проте, спеціалісти Пенсійного фонду
здійснили перевірку правильності та своєчасності сплати відповідачем внесків за
наявними у них відомостями.

Суд бере до уваги, що як зазначено
в ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та ст. 2 ЗУ
«Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності,
які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
не перерозподілом коштів Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004
року  - І кварталу 2005 року»№ 3583-ІV
від 14.04.2006 року встановлює, що донарахування та фінансові (штрафні) санкції
до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливий спосіб
оподаткування, обліку та звітності, щодо сум фактично сплачених внесків 2004
році -І квартал 2005 року, не застосовуються. Сума доплати до фіксованого
розміру страхового внеску  в розмірі 245
грн. 82 коп. стягненню не підлягає, так як Акт про донарахування фіксованого
розміру страхового внеску було складено в червні 2008 року, коли вже діяв ЗУ
«Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності,
які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
не перерозподілом коштів Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року  - І кварталу 2005 року», який
заборонив здійснювати донарахування.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 17, 94, 160 -163
Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову відмовити.

Про апеляційне оскарження постанови
може бути подана заява до Київського апеляційного адміністративного суду через
господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення
постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                  В.В.
Єфіменко

Господарський суд Черкаської
області у складі: головуючого - судді Швидкого В.А., секретаря судового засідання   Холодної Л. В. , за участю представників:

від позивача:  ;

від відповідача:  ;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом   управління
Пенсійного фонду України в м.Ватутіне

до
приватного підприємця ОСОБА_1

про ,

ВСТАНОВИВ:

управління Пенсійного фонду України в
м.Ватутіне (далі-Позивач) заявив позов до приватного підприємця ОСОБА_1
(далі-Відповідач) про

Керуючись ст. ст.94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанова може бути оскаржена до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до суду першої інстанції на протязі 10 днів та подачі
на протязі 20 днів апеляційної скарги, після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.А.Швидкий