ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№
22/102

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  судді:

Кота
О.В.,

суддів:

Владимиренко
С.В.,

Шевчук
С.Р.,

розглянув
касаційну скаргу

ОСОБА_1

на
ухвалу

господарського
суду Львівської області від 27.03.2008р.

у
справі

№22/102

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Будівельна кераміка Львова"

до

1)          Відкритого акціонерного товариства
"Львівське заводоуправління будівельних матеріалів" 2)          Приватного підприємства
"Агентство з працевлаштування Лео Інтер"

за
участю

третьої
особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної
оцінки"

про

визнання
недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод у користування
майном,

за
участю представників:

-          скаржника -не з'явились;

-          позивача -ОСОБА_2., дов. б/н від
16.09.2008р.;

-          відповідача 1 - не з'явились;

-          відповідача 2 - не з'явились;

-          третьої особи - не з'явились.

В
С Т А Н О В И В:

У
березні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна
кераміка Львова" звернулось до господарського суду з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Львівське заводоуправління будівельних
матеріалів" та Приватного підприємства "Агентство з працевлаштування
Лео Інтер", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про
визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами
21.03.2007р.

Водночас
позивач просив в порядку ст.ст. 66,67 ГПК України вжити заходів забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення під літерою
"А-1" площею 3653,8кв.м., під літерою "Б-1" площею
34,7кв.м., під літерою "В-1" площею 81,5кв.м., під літерою
"Г-1" площею 34,7кв.м., під літерою "Д-1" площею 37,2кв.м.,
які знаходяться у АДРЕСА_1посилаючись на можливе подальше відчуження спірного
майна на користь третіх осіб, що може ускладнити чи зробити неможливим
виконання зазначеного рішення суду.

Ухвалою
господарського суду Львівської області від 27.03.2008р. у справі №22/102 (суддя
Желік М.Б.) вжито заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на
нежитлові приміщення під літерою "А-1" площею 3653,8кв.м., під
літерою "Б-1" площею 34,7кв.м., під літерою "В-1" площею
81,5кв.м., під літерою "Г-1" площею 34,7кв.м., під літерою
"Д-1" площею 37,2кв.м., які знаходяться уАДРЕСА_1; копію ухвали
надіслано в Франківське ВДВС Львівського міського управління юстиції для
негайного виконання.

Не
погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 27.03.2008р.,
ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України
про скасування зазначеної ухвали, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

В
судове засідання 18.09.2008р. представники скаржника, відповідачів та третьої
особи не з'явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи
вищевказані особи були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий
господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх
відсутності.

Відзиви
на касаційну скаргу скаржника на час розгляду справи в касаційній інстанції
суду надані не були, що в силу положень статті 1112 ГПК України не
перешкоджає перегляду судової ухвали, що оскаржується.

Заслухавши
пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального
права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за
заявою сторони, прокурора  чи його
заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно
ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується,
зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим
особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору, тощо.

Відповідно
до п. 3 ч.2 ст.86 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви
винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Умовою
застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване
припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до
нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на
момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються
господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Місцевий
господарський суд в оскаржуваній ухвалі навів мотиви та обґрунтування,
відповідно до яких суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання
позивача, врахувавши обґрунтування позивача щодо необхідності накладення арешту
на майно, яке є предметом спору, зокрема: можливе подальше відчуження спірного
майна на користь третіх осіб, передача його у володіння чи користування іншим
особам, які не є учасниками спору, що призведе до виникнення нових судових
спорів, ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у частині
застосування наслідків недійсності правочину.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що при винесенні ухвали
господарського суду не було допущено порушень процесуального законодавства. При
цьому, колегія суддів виходить з пов'язаності заходів до забезпечення позову з
його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, а також
відповідності способу забезпечення позову вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи
наведене, застосований господарським судом забезпечувальний захід колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає правильним, у зв'язку з чим не
вбачає підстав для скасування вказаної ухвали місцевого господарського суду,
яка відповідає приписам Господарського процесуального кодексу України щодо
підстав та умов застосування заходів до забезпечення позову.

Твердження,
викладені в касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування
місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для
зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту суд касаційної
інстанції не вбачає.

Відтак,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що ухвала
господарського суду Львівської області від 27.03.2008р. у справі №22/102,
прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111,
11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Ухвалу
господарського суду Львівської області від 27.03.2008р. у справі №22/102
залишити без змін.

Головуючий
суддя:

О.
Кот

Судді:

С.
Владимиренко

С. Шевчук