СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.11.08
Справа№ 26/242

За позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю „Ойл карт центр”, м. Луцьк

до відповідача:
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Жидачів Львівської області

про стягнення
71 534,25 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
Сесюк Ю.П. -представник (довіреність № 3 від 01.09.2008 р.)

від відповідача не
з'явився

Представнику позивача роз'яснено
його права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України

Суть спору: Товариство
з обмеженою відповідальністю „Ойл карт центр”, м. Луцьк звернулося до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Жидачів Львівської області про стягнення 71
534,25 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2008 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні
на 21.10.2008 р. Ухвалою суду від 21.10.2008 р. у зв'язку з отриманням
телеграми від відповідача про відкладення розгляду справи (підстава:
відрядження) продовжено строк розгляду спору та розгляд справи відкладався до
11.11.2008 р.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю
з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважних
представників в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не
виконав, направив телеграму про відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням на лікарняному.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи викладене в телеграмі до задоволення не підлягає,
оскільки направляється вже на друге судове засідання і наводить на думку про
затягування розгляду справи. Крім того, у справі достатньо документів для
повного та об'єктивного вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

01.04.2005 р. між сторонами
укладено договір № 139/1 купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з
використанням пластикових смарт-карт на АЗС (далі по тексту -договір).
01.04.2005 р. між сторонами підписано додаток № 3 до договору.

Згідно умов договору позивач
зобов'язався передавати у власність відповідача через АЗС з використанням
пластикових смарт-карт паливно-мастильні матеріали, а відповідач зобов'язався
приймати у власність паливно-мастильні матеріали та оплачувати їх вартість.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу паливно-мастильні матеріали, а саме: 01.04.2008 р. на суму
31 609,43 грн., що підтверджується видатковою накладною № 31485 від 01.04.2008
р. та актом приймання-передачі за період з 01 по 10.04.2008 р.; 11.04.2008 р.
на суму 21 258,15 грн., що підтверджується видатковою накладною № 34692 від
11.04.2008 р. та актом приймання передачі за період з 11 по 20.04.2008 р.;
21.04.2008 р. на суму 19 617,97 грн., що підтверджується видатковою накладною №
37766 від 21.04.2008 р. та актом приймання передачі за період з 21 по
30.04.2008 р.; всього на загальну суму 72 485,55 грн. (копії видаткових
накладних та актів прийому-передачі знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4. договору передбачено,
що Продавець (позивач) відпускає Покупцю (відповідачу) паливно-мастильні
матеріали з відтермінуванням їх оплати протягом 3 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач своїх зобов'язань по договору перед позивачем щодо оплати
паливно-мастильних матеріалів належним чином не виконував.

Позивачем до матеріалів справи
долучено підписаний обома сторонами акт звірки взаєморозрахунків станом на
27.05.2008 р., відповідно до якого відповідач визнав заборгованість в сумі 90
954,22 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, враховуючи
вищенаведене, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлені
паливно-мастильні матеріали згідно розрахунку позивача станом на 27.08.2008 р.
склала суму в розмірі 64 254,22 грн.

Згідно п. 8.6. договору, у випадку
не проведення розрахунків Покупцем (відповідачем) згідно умов п. 4.4. даного
договору, Покупець (відповідач) зобов'язується на користь Продавця (позивача)
сплатити неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день прострочки. Позивачем нараховано відповідачу
пеню на загальну суму 5 541,19 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 1
028,07 грн. та три проценти річних на загальну суму 710,77 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення
повністю.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задоволити повністю.

2.          Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер платника
податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ойл карт
центр”, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38 () 64 254 грн. 22
коп. основного боргу, 5 541 грн. 19 коп. пені, 1 028 грн. 07 коп. інфляційних
втрат, 710 грн. 77 коп. -3% річних, 715 грн. 34 коп. державного мита та 118 грн.
0 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати
згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя
Деркач Ю.Б.