ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикної С.О., розглянувши справу

за позовом           Дочірнього підприємства «Укрнафтогазкомплект» Національної

акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до            Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Н»,

Торгівельно –виробничого приватного підприємства «Ренд»

про           про визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

від позивача: Череповського Є.В.–представник за дов. № 541-13 від

19.08.2008 року;

від відповідача 1: не з’явився,

відповідача 2: Пугачова Є.К.–представник за дов. №10 від 18.08.2008

року.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 року Дочірнє підприємство “Укрнафтогазкомплект” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” та Торгівельно-виробничого приватного підприємства “Ренд” про визнання недійсним договору поруки від 12.09.2006 року, укладеного між відповідачами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.12.2007 року провадження у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” припинено на підставі п. 6 ст. 80 ГПК України у зв’язку з ліквідацією цього товариства.

Позивач зазначав, що 12.09.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” (кредитор) та Торгівельно-виробничим приватним підприємством “Ренд” (поручитель) укладено договір поруки, згідно з яким Торгівельно –виробниче приватне підприємство «Ренд»поручилося перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” за виконання його обов’язку за договором поставки № 125-06 від 21.04.2006 року, укладеним між Дочірнім підприємством “Укрнафтогазкомплект” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н”.

Посилаючись на те, що спірний договір поруки від 12.09.2006 року укладений з порушенням вимог ст.ст. 511, 528 ЦК України та умов п. 9.4 договору № 125-06 від 21.04.2006 року, згідно з якими жодна із сторін не може передавати свої права та обов’язки по даному договору третім особам без письмової згоди другої сторони, позивач на підставі вимог ст. 203, 215 ЦК України просив визнати цей договір недійсним.

В судовому засіданні 10.09.208 року представник відповідача 2 звернувся до суду з клопотанням про об’єднання даної справи зі справою №18/541, в задоволенні якого судом було відмовлено у зв’язку з тим, що ухвалою господарського суду м. Києва від 27.08.2008 року було зупинено провадження у справі №18/541 до вступу рішення господарського суду м. Києва у справі №42/492-52/116 в законну силу.

У судовому засіданні 10.09.2008 року представник позивача підтримав заявлений позов.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні проти позову заперечив.

У судовому засіданні 24.09.2008 року представник позивача звернувся до суду з доповненням до позовної заяви, в якому надав лист ТОВ “Дельта Н” №12/06 від 31.07.2006 року про відступлення права вимоги за договором №125-06 від 21.04.2006 року ТВ ПП «Ренд»і вказував, що цей лист підтверджує те, що спірний договір є удаваною угодою з метою приховання іншого договору (договору відступлення права вимоги), і що в п. 9.6 договору №125-06 від 21.04.2006 року прямо вказано на заборону відступлення права вимоги без погодження з іншою стороною, а позивач такої згоди не надавав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.04.2006 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” укладено договір № 125-06 (далі-основний договір), згідно з яким останнє зобов’язалося передати позивачу продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті та кількості, вказаними у специфікаціях, а позивач –прийняти та оплатити одержаний товар на умов попередньої оплати або після поставки продукції протягом 3-х банківських днів з дня надходження грошових коштів від споживача продукції –(ВАТ "Укртранснафта", ДК "Укргазвидобування", ДК "Укртрансгаз", ДАТ "Чорноморнафтогаз").

12.09.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” та Торгівельно-виробничим приватним підприємством “Ренд” укладено договір поруки, згідно з яким відповідач поручився перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” за виконання позивачем обов’язку за договором № 125-06 від 21 квітня 2006 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копіями згаданих договорів.

Відповідно до умов ст. 512 ЦК України однією із підстав заміни кредитора у зобов’язанні є виконання обов’язку боржника поручителем.

Таким чином, виконання відповідачем як поручителем обов’язку позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” тягне за собою перехід прав кредитора у зобов’язанні за основним договором від Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” до відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 528 Виконання обов’язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов’язання не випливає обов’язок боржника виконати зобов’язання особисто. У цьому разі кредитор зобов’язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

За умовами п. 9.4 договору № 125-06 від 21.04.2006 року жодна із сторін не може передавати свої права та обов’язки по даному договору третім особам без письмової згоди другої сторони.

Представник позивача в судовому засіданні наголосив, що в п.9.4 договору № 125-06 від 21.04.2006 року міститься заборона передавати свої права та обов’язки по даному договору третім особам без письмової згоди другої сторони, а позивач такого погодження не давав.

Доказів погодження позивачем в установленому порядку на вчинення відповідної заміни суду не надано.

Фактичні дії сторін за спірним договором поруки свідчать про їх намір приховати правочин відступлення права вимоги, укладення якого без згоди позивача по справі в силу умов п. 9.6 основного договору та вимог ст. 516 ЦК України не допускається.

Отже, враховуючи те, що спірний договір поруки укладений без згоди позивача з порушенням умов п.п. 9.4, 9.6 основного договору та вимог ст.ст. 516, 528 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору поруки від 12.09.2006 року відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України в зв’язку з задоволенням позову державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки від 12.09.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дельта Н” (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б, код 30722508) та Торгівельно-виробничим приватним підприємством “Ренд” (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 63, код 20039872).

Стягнути з Торгівельно-виробничого приватного підприємства “Ренд” (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 63, код 20039872) на користь Дочірнього підприємства “Укрнафтогазкомплект” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 27, код 30167066) 85 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                             Чебикіна С.О.