донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

20.10.2008
р.
справа №16/79пд

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів: при секретарі:

Рибачук Н.А.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_1
- по довір. №41 від 21.05.08р.,

від
відповідачів:

1. не
з'явились 2. ОСОБА_2 - по довір. №23 від 14.10.08р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Регіонального
відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м. Донецьк

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

24.06.2008
року

по
справі

№16/79пд

за
позовом

Регіонального
відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м. Донецьк

до

1.
ОСОБА_3 м. Артемівськ Донецької області 2. Приватного підприємства
"Екологія+" м. Артемівськ Донецької області

предмет
спору

визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 19.01.05р. укладеногоміж
відповідачами  та  зобов'язання ПП "Екологія +"
повернути об'єкт приватизації до державної власності

В С Т А Н О В И В:

Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  м. Донецьк (далі по тексту -Регіональне
відділення Фонду державного майна) звернулось до господарського суду Донецької
області з позовом до фізичної особи ОСОБА_3 м. Артемівськ Донецької області
(далі по тексту - ОСОБА_3) та до  Приватного    підприємства   «Екологія+»м. Артемівськ  Донецької області  (далі по тексту -ПП «Екологія+»), в якому
просило визнати  недійсним  укладений між відповідачами  договір
купівлі -  продажу   від
19.01.05р. нежитлового вбудованого приміщення  площею 153,9 кв.м., яке розташоване за адресою:
Донецька область, м. Артемівськ, вул. Комсомольська, 2, що знаходилось на
балансі Артемівського професійного ліцею,
та  зобов`язати  ПП
«Екологія+»повернути   об`єкт  приватизації
до  державної  власності.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилався на
порушення з боку  ОСОБА_3   вимог
договору  купівлі -  продажу
від  15.10.04р., а саме      непогодження  з Регіональним відділенням Фонду державного
майна укладення  з  ПП «Екологія+»договору  від 19.01.05р.  купівлі -
продажу  нежитлового вбудованого
приміщення  площею 153,9 кв.м., яке
розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Комсомольська, 2,
на  підставі  чого
просив суд визнати  недійсним  договір
купівлі -  продажу   від
19.01.05р.  та зобов`язати   ПП
«Екологія+»повернути   зазначене
приміщення  до  державної
власності.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 24.06.08р. по справі №16/79пд у
позовних  вимогах Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  м. Донецьк
відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до ч. 1 ст. 215 і ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України,
підставою недійсності правочину є суперечність його змісту актам цивільного
законодавства. Під змістом правочину тут розуміється зміст волевиявлення
учасників правочину в цілому, тобто як волевиявлення щодо змісту цивільних
правовідносин, що мають виникнути на підставі правочину, так і волевиявлення
стосовно того, з ким ці правовідносини мають бути встановлені. Тому правочин
може бути визнаний недійсним, зокрема у разі, коли ним порушено право третьої
особи, яка відповідно до закону отримала право на укладення договору стосовно
того ж предмета за результатами конкурсу, аукціону тощо (в зв'язку з тим, що
волевиявлення стосовно учасника правочину, суперечить акту цивільного
законодавства).

Господарський
суд дослідивши договір  купівлі -  продажу
від  19.01.05р., укладений  між
ОСОБА_3та    ПП «Екологія+»
дійшов  до висновку, що сторонами
досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договорів, тому  він
вважається укладеним за вимогами закону.

Рішення  суду мотивовано тим, що позивачем  не
доведений  факт  того, що
укладення між відповідачами спірного
договору  купівлі - продажу  від 19.01.05р. суперечить інтересам держави і
суспільства з застосуванням наслідків, передбачених  ст. 203, ст. 215, ст. 207 - 208  Цивільного кодексу України, на  підставі
чого  вимоги позивача  щодо
визнання  недійсним    цього
договору  визнані судом
недоведеними.

Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  м. Донецьк
звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 24.06.08р. по
справі №16/79пд і просить його скасувати, та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник
скарги вважає, що підставою для визнання недійсним  укладеного між  відповідачами
договору   купівлі -  продажу
від   19.01.05р. є те, що  ОСОБА_3 в порушення  умов п.5.8 договору купівлі-продажу №4380 від
15.10.04р., перепродав ПП «Екологія +» об'єкт за спірним договором без
погодження з Регіональним відділенням Фонду державного майна, та в даному
договорі відсутній обов'язок покупця утримувати об'єкт у належному технічно -
санітарному стані.

Тому
скаржник вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено йому у
задоволенні позовних вимог.

Представник
другого відповідача - ПП «Екологія+» у судовому засіданні апеляційної інстанції
просив  рішення   господарського  суду
Донецької  області від  24.06.08р. по
справі №16/79пд залишити без змін, апеляційну скаргу  залишити без
задоволення вказавши на те, що у договорі   купівлі -
продажу    від  15.10.04р.,
укладеному     між  позивачем
та  ОСОБА_3    відсутні обов`язки  щодо
подальшого погодження   з  позивачем при   продажі
об`єкта іншому власнику, тому відсутні
підстави  для  визнання
недійним  договору   купівлі -
продажу    від   19.01.05р., укладеного   між
відповідачами.

Представник
першого відповідача у судове засідання апеляційної інстанції не з'явився,
відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і
місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду  у відповідності до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,  на
підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської
справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм
матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.
Апеляційний  господарський суд  не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого  господарського
суду у повному обсязі.

Відповідно
до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснено запис судового засідання за
допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши
докази матеріалів справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні
представників позивача та другого відповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
дійшла до висновку, що  апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, між
Регіональним  відділенням    Фонду
державного майна   України    по
Донецькій області    та     ОСОБА_3
був  укладений    договір
купівлі -  продажу   №4380          від
15.10.04р.  на  нежитлове
вбудоване  приміщення   площею
153, 9 кв.м., яке
розташоване    за  адресою:
Донецька  область,  м. Артемівськ, вул.   Комсомольська, 2, що  знаходилось
на  балансі Артемівського   професійного
ліцею.

Відповідно
до розділу  5 договору від 15.10.04р.
№4380 обов'язками покупця нерухомого майна є:
сплата ціни  продажу у  встановлений
цим   договором   термін, прийняття  об`єкту
приватизації, збереження утримання об'єкту у належному
санітарно-технічному стані, а також  при
зміні   власника   об`єкта
приватизації   покупець   повинен
покласти   всі   зобов`язання    за
цим   договором    на
нового    власника.

Згідно
з п.5.5.     договору      об`єкт
приватизації    відчужується     або здається   в
оренду з  додержанням  умов, на
яких він був  придбаний.  Подальше відчуження    об`єкта
приватизації    здійснюється    в
порядку  визначеному     діючим
законодавством   ( п.5.8.  договору).

19.01.05р.  між
ОСОБА_3 та ПП  «Екологія+»
був  укладений   договір
купівлі -   продажу на нежитлове
вбудоване приміщення площею 153,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Донецька
область, м. Артемівськ, вул. Комсомольська, 2, (будівля гуртожитку),  за умовами якого останній набув право
власності на нежитлове приміщення, яке було предметом договору купівлі-продажу
№ 4380 від 15.10.04р.

Позивач
вважає,  що ОСОБА_3 при укладанні
договору з ПП «Екологія+» були порушені
норми п.1. ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)», п.2., п.4. ст. 27  Закону
України  «Про  приватизацію державного  майна», та просив суд на підставі ч.1, 2, 4
ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 220 Цивільного кодексу України, та ч. 1  ст. 207 Господарського кодексу України
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.01.05р.  укладеного між  ОСОБА_3 та ПП
«Екологія+», який і є предметом спору по даній справі.

Дослідивши   матеріали
справи, зокрема   договір   купівлі -
продажу   №  4380 від 15.10.04р. між позивачем і ОСОБА_3,
судова колегія дійшла до висновку, що вимоги
позивача не ґрунтуються на умовах договору купівлі-продажу № 4380 від
15.10.04р., а  саме  умовами
розділу 5 даного  договору  сторонами не
було передбачено обов'язковості погодження    подальшого
відчуження   зазначеного у договорі
нежитлового приміщення з
Регіональним  відділенням    Фонду
державного майна   України.

Позивач
в обґрунтування своїх вимог посилається на порушення ОСОБА_3 при укладанні
договору купівлі-продажу від 19.01.05р.
з ПП «Екологія+»вимог п.2, 4 ст. 27 Закону  України
«Про  приватизацію державного  майна», та п.1 ст. 23 Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Виходячи
з аналізу  вимог  договору за
№  4380  від 15.10.04р.  вбачається, що ним  не передбачені   зобов`язання,  викладені
у  п. 2., п.4    ст.
27  Закону  України
«Про  приватизацію    державного
майна», оскільки  вони  передбачені зокрема при приватизації майна  державного
підприємства    в вигляді   цілісного
майнового    комплексу,   а
даним  договором   передбачена приватизація  нежитлового
вбудованого  приміщення   площею 153, 9 кв.м., яке  не відноситься   до складу
цілісного  майнового  комплексу.
Також, зобов'язання викладені  в
п.1. ст. 23      Закону  України
«Про  приватизацію  невеликих
державних  підприємств»не  були
покладені на  ОСОБА_3   при
приватизації  спірного об`єкту  державної власності.

Крім
цього в обґрунтування своїх вимог
позивач   посилався на  порушення
інтересів  держави  та
просив    визнати    згідно
з  нормами    ч.1, 2, 4, ст. 203, ч.1. ст. 215 ,
ч.1.  ст. 220 Цивільного кодексу України,
та ч.1  ст. 207 Господарського кодексу
України,  недійсним договір  купівлі -
продажу  від  19.01.05р.,
укладений між відповідачами.

Відповідно
до ч. 1 ст. 215 і ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності
правочину є суперечність його змісту актам цивільного законодавства. Під
змістом правочину тут розуміється зміст волевиявлення учасників правочину в
цілому, тобто як волевиявлення щодо змісту цивільних правовідносин, що мають
виникнути на підставі правочину, так і волевиявлення стосовно того, з ким ці
правовідносини мають бути встановлені. Тому правочин може бути визнаний
недійсним, зокрема у разі, коли ним порушено право третьої особи, яка
відповідно до закону отримала право на укладення договору стосовно того ж
предмета за результатами конкурсу, аукціону тощо (в зв'язку з тим, що  волевиявлення стосовно учасника правочину,
суперечить акту цивільного законодавства).

Статтею
220 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки недодержання вимог
закону про нотаріальне посвідчення договору, у зв'язку з чим такий договір є
нікчемним.

Зі
змісту договору купівлі-продажу від 19.01.05р. укладеного між  відповідачами вбачається, що останній  відповідає визначеній у ч.  4 ст. 27 Закону України «Про приватизацію
державного майна» обов'язковій нотаріальній формі угоди  та
є  нотаріально  посвідченим.

Згідно
ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України правочини, що є підставою господарських
зобов'язань, можуть бути визнані недійсними у разі вчинення їх з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства з застосуванням наслідків,
передбачених цією частиною.

Дослідивши    договір
купівлі -  продажу   від
19.01.05р., укладений  між   ОСОБА_3 та
ПП  «Екологія+», судова колегія
дійшла  висновку, що сторонами було
досягнуто згоди  відносно усіх суттєвих
умов договору, тому він  вважається
укладеним за  вимогами  закону.

З
огляду на зазначене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від
24.06.08р. по справі №16/79пд ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області
від 24.06.08р. по справі №16/79пд підлягає залишенню без змін.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника
апеляційної скарги - Регіональне
відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м. Донецьк.

Керуючись
ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

Апеляційну  скаргу Регіонального  відділення Фонду державного майна України в
Донецькій області м. Донецьк залишити без задоволення, рішення господарського
суду Донецької області від 24.06.08р. по справі №16/79пд залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

1. у
справу

1. ДАГС

1. господарському  суду