ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2008 р. Справа № 59/244-08

вх. № 8669/4-59

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мілешкін М.М. дов. від 17.05.2008р. №3558/15/14-08, 3-ї особи - Мілешкін М.М. дов. від 09.07.2008р. №460, відповідача - Тарасов А.Г. дов. від 10.12.2007р. №08-11/4114/2-07

розглянувши справу за позовом Міністерства транспорту та зв'язку України, м. Київ, 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаСтатутне територіально-галузеве об"єднання "Південна залізниця", м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Міністерство транспорту та зв’язку України звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просить визнати за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України право державної власності на нерухоме майно, що знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об’єднання «Південна залізниця», та розташовано за адресою: м. Харків, вул. Бабушкіна, 16, а саме:

- нежитлову будівлю літ. «А-1» – будівля адміністративна одноповерхова, загальною площею 511,7 м.кв., 1974 року побудови.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зазначена нежитлова будівля є державним майном, знаходяться на балансі відокремленого структурного підрозділу СТГО «Південна залізниця» Служби воєнізованої охорони, обслуговування та утримання зазначеного вище нерухомого майна здійснюється за рахунок власних коштів СТГО «Південна залізниця» (довідка від 24.09.2008р. №1044) та вказує, що спірний об’єкт задіяний у виробничо-технічному комплексі організацій і підприємств залізничного транспорту, який призначений задовольняти потреби суспільного виробництва і населення України в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях, забезпечення безпеки руху поїздів, безпеки життя і здоров’я громадян, які користуються послугами залізничного транспорту. З моменту прийняття на баланс цього об’єкту він добросовісно та безперервно експлуатуються та використовуються виключно СТГО «Південна залізниця» для забезпечення виконання завдань покладених чинним законодавством на залізничний транспорт.

Згідно з технічним висновком, складеного ТОВ «Харківреконструкція», будівельні конструкції нежитлової будівлі знаходяться у задовільному стані.

Також, позивач зазначає, що в 2001-2002 роках у зв’язку з виробничою необхідністю була самочинно проведена реконструкція спірної нежитлової будівлі під адміністративну. З метою збереження самочинно проведеної реконструкції спірної будівлі було отримано: дозвіл Жовтневої районної ради м. Харкова (лист від 14.03.2007р. №109/2), дозвіл Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради (лист від 14.03.2007р. №3096), дозвіл Санітарно-епідеміологічної станції на Південній залізниці (лист від 19.09.2005р. №1129/03-А), висновок щодо погодження місця розташування самочинно проведеної реконструкції нежитлової будівлі під адміністративну будівлю Харківського міського управління земельних ресурсів (лист від 19.06.2007р. №2145), комплексний висновок по збереженню самочинно проведеної реконструкції нежитлової будівлі під адміністративну будівлю Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради, затверджений Головним архітектором міста 31.07.2007р., рішення Харківської міської ради «Про надання фізичним та юридичним особам дозволу на збереження об’єктів самочинного будівництва та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок для експлуатації вказаних об’єктів» від 21.11.2007р. №243/07.

Державним підприємством «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту «Укрзалізничпроект» розроблено містобудівне обґрунтування розташування об’єкту.

За замовленням позивача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлений та виданий технічний паспорт на вищезазначене майно.

Позивач відзначає, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на спірне майно було направлено звернення від 10.10.2008р. №НКМ-02/767 про оформлення права власності за державою на спірне нерухоме майно. Разом із зверненням були надані всі документи, які є у наявності відносно спірного нерухомого майна і які підтверджують перебування цих об’єктів у державній власності.

Листом від 15.10.2008р. за №23-93196 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було відмовлено в оформленні права власності в зв’язку з не наданням документів передбачених Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, позивач просить господарський суд визнати право власності на спірне майно за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що позивачем не були в повному обсязі надані документи, передбачені Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2008р. до участі у справі на стороні позивача у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Статутне територіально-галузеве об’єднання «Південна залізниця».

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримує позовні вимоги.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.12.2008р. до 9.00 12.12.2008р. для повного виготовлення тексту рішення.

З’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Наказом Міністерства транспорту України «Про передачу будівлі (м. Харків, вул. Бабушкіна,16)» від 08.02.2001р. №77 з метою подальшого ефективного використання державного майна зобов’язано Станцію переливання крові ст. Харків передати з балансу, а Південній залізниці прийняти на баланс Служби воєнізованої охорони будівлю станції переливання крові із спорудами та комунікаціями-котельної, трансформаторної, технологічного устаткування та енергомережі (м. Харків, вул. Бабушкіна, 16). Пунктом 2 цього наказу на Державну адміністрацію залізничного транспорту було покладено обов’язок створити комісію по прийманню-передачі будівлі, акт приймання-передачі затвердити до 30.03.2001р. та його копію надати Мінтрансу. Південній залізниці забезпечити ефективне використання прийнятого державного майна (пункт 3 вищезазначеного наказу).

20.03.2001р. Першим заступником Генерального директора Укрзалізниці затверджено Акт приймання-передачі будівлі станції переливання крові (м. Харків, вул. Бабушкіна, 16) з балансу Станції переливання крові на баланс Служби воєнізованої охорони Південної залізниці.

Згідно пояснень до Акту узгодження меж фактичного користування земельною ділянкою, складеного «Харківським міським земельно-кадастровим центром» земельна ділянка з будівлями Лікарсько-санітарній службі «Південної залізниці» була поновлена рішенням Харківського міськвиконкому за №349 від 21.04.1945р. Наказом №77 від 08.02.2001р. будівля станції переливання крові із спорудами була передана на баланс Служби воєнізованої охорони.

В обґрунтуванні меж та розмірів земельної ділянки для оформлення права користування від 09.06.2003 №3423, складеного Управлінням містобудування та архітектури, зазначається, що право власності на спірну будівлю підтверджено наказом Міністерства транспорту України від 08.02.01р. №77, згідно якого передано з балансу Станції переливання крові ст. Харків на баланс служби воєнізованої охорони будівлю станції переливання крові із спорудами та комунікаціями-котельної, трансформаторної, технологічного устаткування та енергомережами, розташовані по вул. Бабушкіна, 16. При розгляді архівних матеріалів Управління містобудування та архітектури встановлено, що постановою виконавчого комітету Харківської міської ради №349 від 21.04.1945р. поновлено Лікарсько-Санітарній Службі Південної залізниці відвід ділянки землі з будівлями, що належали йому раніш.

Відповідно до наявних у справі документів (інвентарної картки обліку основних засобів, довідки про балансову належність тощо) спірна будівля обліковується на балансі відокремленого структурного підрозділу СТГО «Південна залізниця» - Служби воєнізованої охорони, яка експлуатує та використовує спірне майно, несе експлуатаційні витрати.

В 2001-2002 р.р. Південною залізницею була проведена реконструкція спірної будівлі під адміністративну.

Технічний висновок про проведену реконструкцію нежитлової будівлі по вул. Бабушкіна, 16 в м. Харкові та можливості її подальшої експлуатації під адміністративну будівлю служби воєнізованої охорони Південної залізниці, виготовленого ТОВ «Харківреконструкція» на підставі державної ліцензії серії АА №775360 від 18.11.2004р., підтверджує задовільний технічний стан майна.

Згідно Містобудівного обґрунтування розташування об’єкту, виготовленого Державним підприємством «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту «Укрзалізничпроект» на підставі державної ліцензії серії АА №774818 від 14.10.2004р., самочинно проведена реконструкція нежитлової будівлі під адміністративну по вул. Бабушкіна, 16 в м. Харкові не чине шкідливого впливу на екологію та життєдіяльність мешканців прилеглих будинків та мікрорайону в цілому. Будівля не виходить за встановлені чинними нормативами межі. Архітектурно будівля вписується в існуючу забудову і навіть вигідно виділяється між неї.

Для збереження самочинно проведеної реконструкції спірної будівлі Південною залізницею отримані: погодження Жовтневої районної ради м. Харкова (лист від 14.03.2007р. №109/2), погодження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради (лист від 14.03.2007р. №3096), погодження Санітарно-епідеміологічної станції на Південній залізниці (лист від 19.09.2005р. №1129/03-А).

Згідно висновку №277/07 щодо погодження місця розташування самочинно проведеної реконструкції нежитлової будівлі під адміністративну будівлю Харківського міського управління земельних ресурсів (лист від 19.06.2007р. №2145) погоджено розташування самочинно проведеної реконструкції нежитлової будівлі під адміністративну будівлю на земельній ділянці площею, орієнтовано 2270,0кв.м., за рахунок земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а за основним цільовим призначенням – землі залізничного транспорту яка знаходиться по вул. Бабушкіна, 16 у Жовтневому районі м. Харкова.

Відповідно до комплексного висновку по збереженню самочинно проведеної реконструкції нежитлової будівлі під адміністративну будівлю по вул. Бабушкіна, 16 у Жовтневому районі м. Харкова, затвердженого Головним архітектором міста 31.07.2007р., Управління містобудування та архітектури вважає, що земельна ділянка по вул. Бабушкіна, 16 придатна для розташування нежитлової будівлі, якої самочинно проведена реконструкція під адміністративну будівлю. Площа земельної ділянки, орієнтовано, 2270,0 кв.м.

Рішенням Харківської міської ради «Про надання фізичним та юридичним особам дозволу на збереження об’єктів самочинного будівництва та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок для експлуатації вказаних об’єктів» від 21.11.2007р. №243/07, Південній залізниці дозволено збереження самочинно виконаної реконструкції нежитлової будівлі по вул. Бабушкіна, 16 під адміністративну будівлю служби воєнізованої охорони Південної залізниці та надана згода на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею, орієнтовно, 0,2270 га, для експлуатації вказаного об’єкту.

Як свідчать матеріали справи, з метою оформлення правовстановлюючих документів на вищезазначений об’єкт нерухомості відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, 10.10.2008р. було направлено звернення з проханням оформити право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на балансі відокремленого структурного підрозділу Служби воєнізованої охорони Південної залізниці.

Відповідно до розпорядження Харківського міського голови від 23.04.2007р. №954 встановлений порядок оформлення свідоцтв про право власності на об’єкти нерухомого майна відповідно до якого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» готує висновок на ім’я міського голови про наявність або відсутність підстав для оформлення права власності на об’єкт нерухомості.

Листом від 15.10.2008р. №23-93196 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було відмовлено в оформленні права власності в зв’язку з ненаданням повного пакету документів визначеного Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5.

Згідно листа архівного відділу Харківської міської ради від 17.06.2008р. №ТЗ-266, акт вводу в експлуатацію нежитлової будівлі (1974рік), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Бабушкіна, 16 на зберігання в архівний відділ Харківської міської ради не надходив.

На теперішній час, відповідачем не вчинено дій по оформленню та видачі позивачу правовстановлюючих документів на спірні об’єкти нерухомості, тобто на момент розгляду судової справи, право власності на спірне майно належним чином не оформлено та не зареєстровано в органах БТІ.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд виходить з такого.

Відповідно до статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Статтею 326 Цивільного кодексу України визначено, що у державній власності є майно, в т.ч. грошові кошти, які належать державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об’єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Статтею 170 Цивільного кодексу України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов’язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Приписами статті 3 Закону України «Про управління об’єктами державної власності» встановлено, що об’єктами управління державної власності є, зокрема, майно, що передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям. Статтею 4 Закону встановлено, що суб’єктами управління об’єктами державної власності є, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади.

У відповідності до статті 9 Закону України «Про транспорт», транспортні засоби, споруди, фінансові ресурси, шляхи сполучення, закріплені за підприємствами, об’єднаннями, установами та організаціями Міністерства транспорту України, є загальнодержавною власністю і належать до єдиної транспортної системи.

Стаття 5 Закону України «Про залізничний транспорт» також встановлює, що майно, закріплене за залізницями, підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування є загальнодержавною власністю.

Згідно із ч. 2 статті 73 Господарського кодексу України, орган державної влади, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, є представником власника (тобто держави) і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до Положення про Міністерство транспорту та зв’язку України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2006р. № 789, міністерство є головним (провідним) органом виконавчої влади з питань реалізації державної політики в галузі, зокрема, залізничного транспорту. Міністерство здійснює державне управління в галузі транспорту та виконує відповідно до законодавства України функції з управління об’єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Пунктом 1.1. Статуту Південної залізниці визначено, що залізниця – це створене згідно з статтями 1, 4 Закону України «Про залізничний транспорт» статутне територіально-галузеве об’єднання, засноване на державній власності і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить до сфери управління Міністерства транспорту України.

Згідно п. 4.1., 4.2. Статуту Південної залізниці майно залізниці становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається у балансі залізниці. Майно залізниці є державною власністю і закріплене за нею на праві повного господарського відання. Залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд.

Статтею 133 Господарського кодексу України встановлено, що основу правового режиму майна суб’єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права – право господарського відання, право оперативного управління, а також право оперативного використання майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб’єктів господарювання.

Право господарського відання згідно з частиною першою ст. 136 Господарського кодексу України є речовим правом суб’єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 74 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство є суб’єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту на принципах підприємництва, зазначених у статті 44 Кодексу, і несе відповідальність усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами. Майно державного комерційного закріплюється за ним на праві господарського відання.

До складу СТГО «Південна залізниця» входить відокремлений структурний підрозділ Служба воєнізованої охорони, що діє на підставі Положення. Відповідно до пункту 4.1 Положення, майно Служби становлять основні фонди та обігові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на відокремленому балансі Служби. Майно закріплене за Залізницею на праві повного господарського відання, є державною власністю та знаходиться в оперативному користуванні Служби.

Відповідно до статті 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше індивідуально визначене майно державних підприємств.

Згідно зі статтею 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство я єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991р. № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), та встановлено, що державне майно України, яке не належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Майно залізничного транспорту, згідно з зазначеною Постановою, до комунальної власності не передавалось.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у поясненнях в судовому засіданні не навів доказів того, що спірне майно належить на праві власності іншим особам. Доказів які б спростовували твердження позивача щодо правомірності володіння майном, щодо правомірності постановки його на баланс, щодо правомірності розміщення об’єкту нерухомості на земельній ділянці, також не надав.

Враховуючи це, а також обставини викладені вище, суд приходить до висновку про те, що спірне майно, зазначене в позові, є власністю держави України в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (орган управління майном) та знаходиться у повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об’єднання «Південна залізниця».

Відповідно до статті 147 Господарського кодексу України майнові права суб’єктів господарювання захищаються законом. Право власності та інші майнові права суб’єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу.

Положення статті 20 Господарського кодексу України забезпечують можливість захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, в т.ч. шляхом визнання наявності права.

Згідно ч. 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, у спосіб визнання права.

Статтею 393 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, господарський суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Проте, згідно ч. 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. В даному разі матеріали справи свідчать, що вини відповідача у виникненні спору немає. З урахуванням цього, суд покладає судові витрати на позивача, і відмовляє у їх стягненні.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати право власності за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, код 00017584) на нерухоме майно, що знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об’єднання «Південна залізниця» (61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, код 01072609) та розташоване за адресою: м. Харків, вул. Бабушкіна,16, а саме:

- нежитлову будівлю літ. «А-1» – будівля адміністративна одноповерхова, загальною площею 511,7 м.кв., 1974 року побудови.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Суддя

повний текст рішення підписано 12.12.2008р.

справа №59/244-08