ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 р.

№ 15/059-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грека Б.М.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства "Вулкан-2"

на постанову

від 04.09.08 Київського міжобласного апеляційного господарського суду

та на рішення

від 16.05.08

у справі

№15/059-08

господарського суду

Київської області

за позовом

Приватного підприємства "Вулкан-2"

до

Спільного українсько-йорданського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катрін"

третя особа

Васильківська міська рада

про

визнання недійсною відмови в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін

від позивача:

Хілько М.Д. –директор, Поляк О.В., дов.

від відповідача:

Миронова Т.С., Осадча Н.М., дов.

від третьої особи:

у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Вулкан-2" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Спільного українсько-йорданського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катрін" за участю в якості третьої особи Васильківської міської ради про визнання недійсною відмови в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою загальною площею 146 м2 по вул. Гагаріна, 3 у м. Васильків під належною позивачеві частиною комплексу площею 129,5 м2 та зобов’язання надати згоду на таке оформлення.

Рішенням від 16.05.08 господарського суду Київської області (суддя Рябцева О.О.), яке залишено без змін постановою від 04.09.08 Київського міжобласного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Федорчук Р.В. –головуючий, Лобань О.І., Ткаченко Б.О.), у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач придбав приміщення, а не будівлю, тому його вимоги не відповідають умовам ст.ст. 120, 123 ЗК України.

Ухвалою від 20.10.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови в справі та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Касатор доводить, що попередні судові інстанції безпідставно не врахували його доводи щодо придбання будинку і набуття права на земельну ділянку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 15.11.06 сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень –3/25 частини комплексу загальною площею 129,5 м2, у тому числі приміщень: ХVІІІ –78,6 м2, ХІХ –46,7 м2, ХІ –4,2 м2, які розташовані в місті Василькові по вул. Гагаріна, 3. На земельній ділянці розташований майновий комплекс під літерою "А", з цегли, загальною площею 1025,8 м2. Приміщення передані відповідачем (продавець) позивачеві (покупець) на підставі акту приймання-передачі.

Рішенням від 18.12.06 №ПВ-12-143/2006 постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" виділено в натурі позивачеві 3/25 часток із спільної часткової власності на вказаний комплекс, у тому числі вищезазначені приміщення. Додатковим рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 25.12.06 №ПВ-12-143/2006 встановлено, що 3/25 часток комплексу загальною площею 129,5 м2 після виділу з спільної часткової власності в натурі становлять окремий об'єкт нерухомого майна та вважаються одним цілим.

На підставі цих документів 06.02.07 Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації зареєструвало право приватної власності позивача на вказані приміщення.

Відповідно п. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Позивач листом №6 від 22.02.07 звернувся до Голови Васильківської міської ради з клопотанням надати дозвіл на оформлення права користування земельною ділянкою в зв'язку з придбанням вищевказаного нежитлового приміщення.

Крім того, листами №8 від 22.02.07 та №15 від 27.03.07 позивач звертався до відповідача з проханням надати погодження на оформлення права користування земельною ділянкою під частиною комплексу, придбаною позивачем за договором купівлі-продажу від 15.11.06. Проте відповідач листами №48/03 від 09.03.07 та №69/04 від 10.04.07 відмовив в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою, посилаючись на наявність у нього оформленого державного акту на право постійного користування землею, та запропонував позивачу укласти з ним договір оренди земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволені позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, на підставі договору від 15.11.06 відповідач придбав не житловий будинок, не будівлю та не споруду, а приміщення, що входять до складу комплексу, а відтак він права на оренду земельної ділянки не набув.

При цьому суди не керувалися вимогами п. 4 ст. 120, ст.ст. 124-126 ЗК України та ст. 377 ЦК України, якими врегульовано перехід певних прав на земельну ділянку в разі придбання особою будівлі, споруди або частки у цих об'єктах нерухомості.

Судами не встановлено обставини наявності або відсутності фактичного спільного користування земельною ділянкою, зміну прав і обов'язків фактичних землекористувачів, пропорційну частку позивача на земельну ділянку, а також права відповідача на неї після відчуження приміщень у будівлі позивачу з огляду на те, що частиною 3 ст. 125 ЗК України забороняється приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, визначених у ст. 126 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення і постанови в справі як таких, що прийняті при неповному з’ясуванні усіх суттєвих обставин та неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права. Справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення обставин наявності в позивача прав на нерухоме майно відповідно положень законодавства, їх порушення діями відповідача та прав кожної із сторін у справі на земельну ділянку після укладання ними договору купівлі-продажу.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу задовольнити частково.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.09.08 та рішення господарського суду Київської області від 16.05.08 у справі №15/059-08 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Б.Грек

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький