ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.08.08 р.
Справа № 34/115пн

Суддя господарського суду Донецької
області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання
Котельниковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом - Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м. Донецьк

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Єнакієве

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1.

від відповідача -  ОСОБА_2.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_1, м. Донецьк до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2, м. Єнакієве про визнання права власності на нежитлову будівлю -
виробничий цех по виготовленню електротехнічної продукції та виробів із металу,
розташований за адресою: Донецька область, місто Єнакієве, смт. Карло Марксове,
АДРЕСА_1, загальною площею 319,4кв.м.  та
зазначену літерою Б-1, І-замощення .

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на лист №15 від 15.05.2008року, лист від
06.06.2008року, договір купівлі-продажу від 17.06.2006року, клопотання №439 ,
паспорт погоджень, технічний висновок про стан реконструйованого приміщення,
технічну документацію.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву від 26 серпня 2008року (вхід. №02-41/30143) проти позову заперечує у
повному обсязі .

За клопотанням сторін справа
слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін,
господарський суд, встановив :

Між Колективним
сільськогосподарським підприємством „Кіндратіївський” в особі ліквідатора
ОСОБА_3. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) 17 червня 2006року був укладений
договір купівлі-продажу. За умовами укладеного договору  продавець продав, а покупець купив нежитлову
будівлю, що розташована в місті Єнакієве, Донецької області, смт.
Карло-Марксове, наАДРЕСА_1, загальною площею 317,6кв.м., позначену на плані під
літерою Б-1 - їдальня, І - замощення.

06 липня 2006року позивачу видано
свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою :
Донецька область, м. Єнакієве, смт. Карло-Марксове, АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом  Карло-Марксівської  селищної ради 19 жовтня 2006року порушено
клопотання перед Єнакіївською міською радою про закріплення  земельної ділянки для розміщення виробничого
цеху по виготовленню електротехнічної продукції, а також виробів з металу за
адресою: смт. Карло-Марксове, АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 за рахунок  забудованих земель із земель житлової та громадської
забудови, які належать Карло-Марксівській селищній раді.

Згідно паспорту погоджень виданого
15 серпня 2007року виконавчим комітетом Єнакіївської міської ради та технічної
документації  виданої 24 квітня 2007року
КП „Єнакіївське міське бюро технічної інвентаризації” позивачем нежитлову
будівлю літ. „Б-1” самовільно переобладнано під виробничий цех по виробленню
електротехнічної продукції та виробів з металу. Загальна площа будівлі складає
319,4кв.м.

Згідно технічного висновку
Акціонерного товариства закритого типу Проектно-Виробничого підприємства
„Донбасреконструкція” реконструкція виробничого цеху по виготовленню
електротехнічної продукції та металевих виробів по АДРЕСА_1 виконана без
порушення діючих нормативних документів Держбуду України .

Позивач 15 травня 2008року
звернувся до відповідача з пропозицією придбати нежитлове приміщення -
виробничий цех по виготовленню електротехнічної продукції та виробів з металу,
що розташований за адресою: Донецька область, м. Єнакієве, смт. Карла-Маркса,
АДРЕСА_1, загальною площею 319,4кв.м.

Листом від 06 червня 2008року
відповідач погодився на пропозицію позивача щодо придбання нежитлового
приміщення, за умови надання технічного паспорту та право установчих
документів. Однак листом від 26 червня 2008року відповідач відмовив позивачу в
укладенні договору з придбання даного приміщення у зв'язку з відсутністю
документів, які підтверджують право власності позивача.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши позивача та відповідача, господарський суд дійшов до
висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю з
огляду на наступне.

У відповідності до ст. 377
Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю  або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених договором.

За приписами ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого
проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

Відповідно до приписів ст.33 ГПК
України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до п. 2 ст.20
Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності
прав.

Суду не надано доказів порушень
позивачем прав інших суб'єктів у спірних правовідносинах.

Згідно п.1 ст.147 Господарського
кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20
Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності
прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144
Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають  внаслідок створення майна, а майно це
будинки, споруди, машини, тощо.

Згідно до п.2 ст.3  Цивільного Кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Судом не було встановлено
неправомірне володіння позивача будівлями, то позивач володіє цім майном правомірно.
Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція
правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у
володінні позивача.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача про визнання права власності на нежитлову будівлю - виробничий цех по
виготовленню електротехнічної продукції та виробів із металу, розташований за
адресою: Донецька область, місто Єнакієве,                    смт. Карло Марксове,
АДРЕСА_1, загальною площею 319,4кв.м.  та
зазначену літерою Б-1, І-замощення підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на
позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі  ст. 377, 392 ЦК України та керуючись ст.ст.
33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м. Донецьк  до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Єнакієве про визнання
права власності на нежитлову будівлю - виробничий цех по виготовленню
електротехнічної продукції та виробів із металу, розташований за адресою:
Донецька область, місто Єнакієве, смт. Карло Марксове, АДРЕСА_1, загальною
площею 319,4кв.м.  та зазначену літерою
Б-1, І-замощення, задовольнити повністю.

Визнати право власності за
Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою  ОСОБА_1 на нежитлову будівлю - виробничий цех
по виготовленню електротехнічної продукції та виробів із металу, розташований
за адресою: Донецька область, місто Єнакієве, смт. Карло Марксове, АДРЕСА_1,
загальною площею 319,4кв.м.  та зазначену
літерою Б-1, І-замощення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у
разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього
Кодексу.

Суддя
Кододова О.В.