ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 53/46

17.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора»,

до Закритого акціонерного товариства «Мінський»,

про стягнення 41 528,43 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники:

Від позивача Парфенова О.М. –представник по довіреності від 12.09. 08 № 10-05-1623

Від відповідача Капшук М.М. –представник по довіреності від 25.02.08 № 02

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Мінський»основного боргу за Договором поставки № 002928-№344/01 від 30.01.2008р. в сумі 41 000,43 грн. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати, а саме витрати по сплаті державного мита в сумі 410,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2008р. порушено провадження у справі № 53/46, розгляд справи призначено на 17.11.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні 17.11.2008р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову не заперечував та повністю визнав суму основної заборгованості.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.11.2008р. за згодою представників сторін, в порядку ст. 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Згідно з частиною 2 зазначеної статті, підставою виникнення взаємних цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

30.01.2008р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сандора»(далі позивач) та Закритим акціонерним товариством «Мінський»(далі відповідач) було укладено Договір поставки № 002928-№344/01 (далі Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язався протягом строку дії Договору передати відповідачу у власність, а відповідач –прийняти та оплатити продукцію (соки, безалкогольні та алкогольні напої та ін).

Найменування, одиниця обліку, кількість та асортимент продукції вказуються в накладній (рахунку –фактурі), що складається відповідно до замовлення відповідача (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору ціна продукції встановлюється позивачем на момент відвантаження, відображається в накладній (рахунку –фактурі) та вважається погодженою між позивачем та відповідачем за наявності печаток та підписів уповноважених осіб. В цьому випадку накладні виконують функцію специфікації та є невід’ємною частиною Договору. Відповідач підтверджує повноваження осіб, що завіряють своїм підписом факт прийняття Товару на накладних (рахунках –фактурах).

Відповідно до п. 2.2 Договору продукція поставляється в асортименті, за цінами та в кількості, що вказані в накладній (рахунку –фактурі), що складається відповідно до замовлення відповідача.

Згідно з п. 3.1 Договору сума Договору визначається як сума всіх партій продукції, поставлених протягом строку Договору.

На виконання умов Договору позивач постав відповідачу товар на загальну суму 45 253,50 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних № СА-КИ/РР –0105946 від 05.06.2008р., № СА-КИ/РР –0111507 від 12.06.2008р., № СА-КИ/РР –01111508 від 12.06.2008р., № СА-КИ/РР –0111509 від 12.06.2008р., № СА-КИ/РР –0116529 від 18.06.2008р., № СА-КИ/РР –0116530 від 18.06.2008р., № СА-КИ/РР –0116527 від 18.06.2008р., № СА-КИ/РР –0129300 від 03.07.2008р., № СА-КИ/РР – 0129303 від 03.07.2008р., № СА-КИ/РР –0129306 від 03.07.2008р. та податкових накладних (оригінали досліджені в судовому засіданні).

Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач зобов’язаний оплатити продукцію протягом 28 календарних днів з дати відвантаження, вказаної в накладній (рахунку –фактурі), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача або шляхом внесення в касу підприємства.

Відповідач частину заборгованості в сумі 4 253,07 грн. позивачу перерахував, що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою з банківського рахунку позивача.

Несплаченою залишилась заборгованість в сумі 41 000,43 грн., проти наявності якої відповідач не заперечує, що підтверджується доданим до матеріалів справи Актом звірки розрахунків за період з 01.01.2008р. по 18.08.2008р. підписаним бухгалтерами позивача та відповідача без зауважень.

На дату прийняття рішення заборгованість відповідача складає 41 000,43 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості № 10-05-1982 від 10.11.2008р. за підписами директора з продажу та головного бухгалтера позивача.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 ЦК України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 41 000,43 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не заперечується, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 000,43 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем належним чином доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Мінський»(04201, м. Київ, Мінське шосе, 4, ідентифікаційний код 23493904, з будь–якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» (57262, Миколаївська область, Жовтневий район, м. Миколаївське, ідентифікаційний код 22430008) основний борг у сумі 41 000 (сорок одна тисяча) грн. 43 коп., витрати на сплату державного мита в сумі 410 (чотириста десять) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на оплату інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                          Грєхова О.А.

Повний текст рішення підписаний 20.11.2008р.