ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про
повернення позовної заяви

"22" вересня 2008 р.
№ 02-03/2606/2

Суддя  О.В.Конюх,             розглянувши матеріали

за заявою                      Білоцерківське
районне споживче товариство (09112, м. Біла Церква,

вул. Привокзальна, 87),

до                               ПП
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)

про                              стягнення 1869,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

позивач -Білоцерківське районне
споживче товариство, м. Біла Церква звернувся до господарського суду Київської
області з позовом від 09.09.2008р. № 552 до відповідача -ПП ОСОБА_1, в якому
просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі з
врахуванням пені за прострочення платежу та покласти на відповідача
відшкодування позивачу судових витрат.

Згідно до пунктів 1, 2, 6 частини
першої ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права
її підписувати, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до частини першої ст. 54
ГПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви, позовна заява
подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною
посадовою особою позивача або його представником, і повинна містити
найменування, місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб'єктів господарської
діяльності -сторін, зміст позовних вимог, виклад обставин, на яких вони
ґрунтуються, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок
сум, що стягуються, законодавство, на підставі якого подається позов. В
порушення зазначених вимог позивачем у вступній частині позовної заяви не
зазначено повну назву відповідача, а лише абревіатуру, позов не містить
документів, що підтверджують за громадянином-відповідачем статусу суб'єкта
підприємницької діяльності. Відповідно суд робить висновок про те, що у заяві
не вказано повного найменування відповідача.

Як вбачається з доданих до позову
Статуту позивача, довідки з ЄДРПО України

№ 2147/2004, керівником позивача
є  Москалюк Віктор Васильович. Позовна
заява підписана в.о. голови правління Совою Л.М. До позовної заяви в порушення
вимог частини третьої ст. 57 ГПК України не додано документу, який підтверджує
право Сови Л.М. виступати від імені Білоцерківського райСТ та підписувати
документи, в тому числі позовні заяви, відповідно суд робить висновок про те,
що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до вимог ст. 56 ГПК
України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін
немає. Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 57 ГПК України, до позовної
заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї документів. Доданий до позовної заяви
фіскальний чек „Укрпошти” від 10.09.2008р. № 3754 та опис вкладення в лист від
10.09.2008р. свідчать про те, що відповідачу були направлені лише копія позову
з розрахунком заборгованості, всього на 3х аркушах. Інших документів, доданих
до позову, і яких у відповідача немає, відповідачу направлено не було.
Відповідно суд робить висновок про те, що до позовної заяви не додано доказів
направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В разі повторного звернення до
господарського суду із позовною заявою позивачу слід також звернути увагу, що
згідно до підпункту “а” пункту 2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів “Про державне
мито” (із змінами та доповненнями) із заяв майнового характеру, що подаються до
господарських судів, встановлена ставка державного мита у розмірі 1 відсотка
ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не
більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно подана
позовна заява від 09.09.2008р.№ 552 повинна бути оплачена державним митом в
мінімальному розмірі - 102,00 грн. (неоподатковуваний мінімум 17,00 грн. ? 6 =
102,00 грн.). Як вбачається з позовних матеріалів, до позову додане платіжне
доручення від 10.09.2008р. № 1458 на сплату мита в сумі 186,95 грн., тобто в
розмірі більшому, ніж передбачено законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне
мито”, пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005, № 1258
"Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного
забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та
господарських справ, та їх розмірів", ст.ст. 54, 57, пунктами 1, 2, 6 частини
першої ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Білоцерківського
районного споживчого товариства, м. Біла Церква разом з доданими до неї
матеріалами (всього на 44 аркушах, в тому числі оригінали: фіскального чеку
«Укрпошти»від 10.09.2008р. № 3754, опису вкладення в лист від 10.09.2008р. (до
відповідача та до господарського суду Київської області) платіжних доручень від
10.09.2008р. № 1458 та від 10.09.2008р. № 1457, конверту від 10.09.2008р.№
737, в якому надійшли позовні матеріали) повернути заявнику без
розгляду.

Державне мито, сплачене за
платіжним дорученням від 10.09.2008р. № 1458 в сумі 186,95 грн. (сто вісімдесят
шість гривень дев'яносто п'ять копійок) підлягає поверненню з державного
бюджету.

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, сплачені за платіжним дорученням від
10.09.2008р. № 1457 в сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень) підлягають
поверненню з державного бюджету.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених порушень.

Суддя
Конюх О.В.