ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 р.

№
05/1797

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії суддів :

головуючий
суддя

Полянський
А.Г.

судді

Коробенко
Г.П.

Фролова
Г.М.

розглянувши

касаційну
скаргу

Спілки
громадян співвласників земельних і майнових паїв "Дружба"

на

рішення
господарського суду Черкаської області від 09.06.2008 р.

у справі

№  05/1797 господарського суду Черкаської
області

за
позовом

Спілки
громадян співвласників земельних і майнових паїв "Дружба"

до

СПД-ФО
ОСОБА_1.

про

розірвання
договору оренди та стягнення 33 815,77 грн.

За
участю представників сторін:

позивача
-не з'явились,

відповідача -ОСОБА_1.

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду  Черкаської області від 09.06.2008 р. (суддя
-Швидкий В.А.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, Спілка громадян співвласників земельних і майнових паїв
"Дружба звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати рішення, мотивуючи скаргу порушенням і
неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права та
передати справу на новий розгляд.

Позивач
не скористався наданим правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не находило.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого
господарського суду України від 20.10.2008 р. у зв'язку з виходом судді
Фролової Г.М. з відпустки та відпусткою судді Муравйова О.В., для перегляду в
касаційному порядку справи № 05/1797, призначеної до розгляду на
21.10.2008 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий
-Полянський А.Г., судді -Коробенко Г.П., Фролова Г.М.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК
України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що рішення господарського суду прийняте з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 10.04.2003 р.  було укладено
договір оренди нерухомого майна та обладнання строком на 7 років.             Рішенням загальних зборів
позивачів від 17.06.2006 р.,
засвідченого протоколом № 1, дозволено відповідачу придбати консервний
завод та обладнання за 260 000 грн., а також 23.03.2005 р. на засіданні
виконавчого комітету позивача прийнято рішення про продаж відповідачу
орендованого майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що  відповідач
не провів будь-яких дій, які б свідчили про намір придбати консервний завод та
обладнання, заборгував виплати по орендній платі за період 2003-2007 р.р. у
сумі 7451,77 грн. та самовільно демонтував три теплиці з металевим каркасом,
загальною вартістю 5 533 грн.

Відповідно
до ст. 783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору
найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню
речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;
3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач
не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення
капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно
до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Місцевим господарським судом
встановлено, що факт демонтування теплиць відповідачем не заперечується та
сторони дійшли згоди щодо компенсації відповідачем демонтованих теплиць.

Відповідно до п. 4.4 договору
відповідач має право щодо використання матеріалів орендованих основних засобів,
що прийшли у непридатний для використання стан в результаті їх нормальної
експлуатації, для ремонту інших орендованих основних засобів, а також наявністю
домовленості з позивачем щодо викупу орендованого майна.

Вказаним пунктом договору надано
право відповідачу здавати в суборенду орендоване ним майно.

Відповідачем був укладений договір
суборенди № 1/06-06 від 01.06.2007 р. з ТОВ "ТД "Супой", згідно
з яким, обладнання, яке зазначене в акті від 02.02.2008 р., і яке позивач
вважав втраченим, під номерами 1, 3, 5, 6, 8, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18,
20, 21, 23, передане в суборенду.

Обладнання, яке значиться у вказаному
акті за № № 2, 4, 9, 22 - значиться на території заводу і використовується для
господарських потреб.

Ємність 3 м. куб. замінена  на охолоджуючу ванну ТОМ-2, відповідно до на
умов п. 4.4 договору.

Враховуючи
викладене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що
позивачем не доведено, що відповідач розпорядився майном без згоди власника, що
призвело до втрати майна.

Також судом першої інстанції
обґрунтовано було зазначено, що наявність заборгованості по орендній платі, як
підстави для дострокового розірвання договору на вимогу наймодавця статтею 783
ЦК України не передбачено.

За таких обставин, позивачем в
порушення вимог 33, 34 ГПК України  не
доведено підстав для дострокового розірвання договору оренди 10.04.2003 р. та
стягнення заборгованості по орендній платі.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115
ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у
рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те,
що суд в порядку ст. ст. 43, 47, 43 ГПК України всебічно,
повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх
сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень
докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

На
підставі встановлених фактичних обставин, місцевим господарським судом
з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний
закон, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано відмовлено у позові.

Згідно
з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117
ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та
постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження
оскаржувача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з цим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Посилання оскаржувача на інші обставини не
приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117
ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Відповідно до ст.ст. 85, 1115
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою
присутнього представника відповідача оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Спілки громадян співвласників земельних і майнових паїв
"Дружба" залишити без задоволення.

Рішення
Господарського суду Черкаської області від 09.06.2008 року у справі № 05/1797
залишити без змін.

Головуючий    суддя
Полянський А.Г.

Судді
Коробенко Г.П.

Фролова Г.М.