ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА                                                                                                                                ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.09.08
Справа  № 12/60

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

Головуючого -
судді
Давид Л.Л.

Суддів
Краєвської М.В.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, б/н від 19.05.2008 р.

на рішення Господарського суду
Львівської області від 08.05.2008 р.

у
справі № 12/60 (суддя
- Запотічняк О.Д.)

за
позовом Закритого
акціонерного товариства «Універсальна будівельна група», м. Львів

до
Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Самбір, Львівської
області

про
стягнення 421 796,00
грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача: Рубель
Б.Я. -представник (довіреність за №3/2007 від 01.09.2007 р.);

від
відповідача: ОСОБА_2
-представник (довіреність зареєстрована в реєстрі за НОМЕР_1 від 02.04.2008
р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Львівської області від 08.05.2008 р. у справі №12/60
частково задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства
«Універсальна будівельна група», м. Львів (надалі -Позивач) до Суб»єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Самбір Львівської області
(надалі -Відповідач) про стягнення 421 796,00 грн. Стягнуто з Суб»єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 290 000,00 грн. основної
заборгованості, 25210,14 грн. пені, 6090,00 грн. інфляційних витрат, 17900,00
грн. три відсотки річних, 1700,00 грн. державного мита та 94,89 грн. витрати на
інформаційно -технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з ЗАТ
«Універсальна будівельна група»на користь державного бюджету 825,96 грн.
державного мита. Стягнуто з Суб»єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 на користь державного бюджету 1692,00 грн. державного мита. В
задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач
-Суб»єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, - не погодившись з
винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, б/н від 19.05.2008 р. та доповнення
до неї, б/н від 14.07.2008 р., в яких покликається на те, що в ході розгляду
справи та прийняття рішення судом зроблено висновки, які не відповідають
обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що
призвело до прийняття невірного рішення по справі.

Скаржник
зазначає, що судом не взято до уваги того, що за договором від 07.12.2005 р.
ОСОБА_1 зобов»язувався як продавець передати лише певний товар, а не виконати
грошове зобов»язання на користь Позивача, що відповідає вимогам ст. 655
Цивільного кодексу України, відповідно до якої продавець лише передає або
зобов»язується передати майно (товар) у власність покупцеві (і не несе
будь-яких грошових зобов»язань). На думку Скаржника, вимагати стягнення з
продавця перерахованих коштів в розмірі 290 000 грн. Позивач відповідно до
вимог законодавства міг би лише у випадку розірвання, визнання недійсним чи
неукладеним договором купівлі-продажу від 07.12.2005 р. На час винесення
рішення укладений між сторонами договір купівлі-продажу від 07.12.2005 р. не є
розірваним, не визнаний недійсним чи неукладеним, а обов»язки сторін за
договором є діючими. Враховуючи наведене, суд вийшов за межі позовних вимог та
не беручи до уваги те, що договір між сторонами продовжує діяти, неправомірно
постановив рішення про стягнення з продавця перерахованих йому покупцем коштів,
чим фактично, поклав на продавця подвійний обов»язок , оскільки у випадку
набрання рішенням законної сили з продавця можуть бути стягненні і грошові
кошти і за продавцем залишиться обов»язок щодо передачі покупцеві товару. Крім
цього, в суду на думку Скаржника, також не було законних підстав і для
задоволення вимог Позивача в частині стягнення боргу з врахуванням індексу
інфляції та 3% річних у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу
України, оскільки зобов»язання не є грошовим. Рішення суду в частині стягнення
пені також суперечить вимогам ст. ст. 11, 258, 509 Цивільного кодексу України
та ст. ст. 4, 232 Господарського процесуального кодексу України.

Дані
обставини на думку Скаржника є безумовною підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в
позові відмовити.

Позивач
-ЗАТ «Універсальна будівельна група», - письмового відзиву на апеляційну скаргу
не подала, проте представник в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної
скарги, вважає рішення місцевого господарського суду вірним, прийнятим у
відповідності до норм чинного законодавства з повним дослідженням матеріалів та
обставин справи, відповідно до цього просить рішення місцевого господарського
суду залишити без змін, апеляційну скаргу Суб»єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, б/н від 19.05.2008 р. без задоволення, як безпідставну
та необґрунтовану.

Вивчивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників
сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до
висновку про часткову зміну рішення місцевого господарського суду в частині
стягнення пені, оскільки в цій частині останнє прийнято з порушенням норм
чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи,
а в решті рішення - підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

З
протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Львівський бетонний завод»№01/2006
р. від 26.01.2006 р. (а.с.61) вбачається, що ЗАТ «Універсальна будівельна
група»є правонаступником ЗАТ «Львівський бетонний завод».

07.12.2005
р. ЗАТ «Львівський бетонний завод»(надалі -«Покупець») та Суб»єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (надалі -«Продавець») укладеного договір
купівлі-продажу (а.с.8). За умовами даного Договору Відповідач зобов»язується
передати у власність Позивачу автобетонозмішувачі марки «IVEKO»об»ємом 9 куб.м.
в кількості -дві штуки (надалі товар), а Позивач -прийняти товар та оплатити в
зазначений Договорі термін.

У
відповідності до п.2.2. Договору Покупець (Позивач у справі) зобов»язаний
внести попередню оплату в сумі 290 000,00 грн., а Продавець (Відповідач у
справі) зобов»язаний передати товар Позивачу в термін 14 календарних днів з
моменту здійснення Позивачем попередньої оплати, що передбачена п. 3.1.
Договору.

Позивачем
зобов»язання в частині оплати товару виконані належним чином, про що свідчать
платіжні доручення №600 від 27.12.2005 р. на суму 170 000,00 грн., №568 від
08.12.2005 р. на суму 120 000,00 грн. (а.с.11, 12).

Відповідачем
зобов»язання по договору не виконані і станом на день подання позовної заяви
товар не поставлений.

Відповідно
до цього, Позивачем подано позовну заяву про стягнення перерахованої суми в
розмірі 290 000,00 грн. та відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу
України витрат від інфляції в сумі в сумі 6090,00 грн. три відсотки річних
-17900,00 грн. та пені в сумі 10786 грн. Відповідно до заявлених вимог,
місцевим господарським судом прийнято рішення , яким позовні вимоги задоволено
частково -стягнуто з СПД -ФО ОСОБА_1 -290 000 грн. основний борг, 25210,14 грн.
пені, 6090,00 грн. інфляційні витрати, 17900,00 грн. три відсотки річних. В
решті позову відмовлено.

При
перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова
колегія Львівського апеляційного господарського суду виходила з наступного.

Вимоги
Позивача ґрунтуються на договорі купівлі-продажу від 07.12.2005 р., згідно
якого Відповідач («Продавець») зобов»язався передати у власність Позивача
(«Покупця») автобетонозмішувачі марки «IVEKO»об»ємом 9 куб.м. в кількості -дві
штуки, а Позивач -прийняти товар та оплатити в зазначений Договорі термін.

У
відповідності до вимог ч. 1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та обов»язків.

Статтею
638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо
яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За
договором купівлі -продажу одна сторона (Продавець) передає або зобов»язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (Покупцеві) , а покупець
приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Пунктами
1.1., 1.2. Договору визначено, що СПД -ФО ОСОБА_1 зобов»язується передати у
власність Позивача товар, найменування, кількість та ціна якого має бути
вказана у накладних , які є невід»ємною частиною даного Договору.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін при укладенні
Договору відповідні накладні не складені та не додані до договору. Враховуючи
наведене, судова колегія погоджується з твердженням Відповідача, про те, що
сторони фактично не дійшли згоди щодо предмета купівлі -продажу та ціни
договору, оскільки п. 1.1. Договору містить лише загальні відомості про товар,
які не визначають точного найменування, моделі, комплексності, ціни, які б
визначили який саме товар підлягав продажу, а накладні які повинні містити
відповідні дані та додаватись до договору не складені.

Враховуючи
наведене, судова колегія, прийшла до висновку про те, що договір
купівлі-продажу від 07.12.2005 р. є неукладеним, оскільки сторонами не
досягнуто згоди в належній формі щодо предмету купівлі-продажу та ціни
договору, а тому позовна вимога щодо стягнення пені, яка нарахована Позивачем у
відповідності до п. 5.2. Договору в сумі 107 806 грн. є безпідставною і не
підлягає задоволенню в зв»язку з неукладеністю вищеназваного договору.

Однак,
Позивачем перераховані Відповідачу кошти в сумі 290 000 грн., що
підтверджується платіжними дорученнями №600 від 27.12.2005 р. на суму 170
000,00 грн., №568 від 08.12.2005 р. на суму 120 000,00 грн. (а.с.11,12), що не
заперечується Відповідачем, і такі в добровільному порядку ним не повернуті, а
відтак судова колегія прийшла до висновку, що такі підлягають поверненню на
рахунок Позивача в примусовому порядку.

У
відповідності до вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа яка набула
майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи
те, що Відповідач користувався коштами Позивача, без належної на те підстави,
то у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України підлягають
стягненню інфляційні в сумі 6090,00 грн. та три відсотки річних в сумі 17900,00
грн. згідно розрахунку (а.с.5,6).

Враховуючи
наведене вище, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає безпідставним стягнення з Відповідача пені в розмірі 25 210,14 грн., а
щодо решти позовних вимог, місцевий господарський суд прийшов до вірного
висновку про задоволення таких.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Суб»єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, б/н від 19.05.2008 р.
задоволити частково.

2.          Рішення Господарського суду
Львівської області від 08.05.2008 р. у справі №12/60 змінити, в задоволенні
позовних вимог ЗАТ «Універсальна будівельна група»про стягнення з Суб»єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 - 25 210,14 грн. пені
відмовити.

3.          В решті рішення Господарського суду
Львівської області від 08.05.2008 р. залишити без змін.

4.          Судові витрати по розгляду позовної
заяви та апеляційної скарги покласти на сторони пропорційно задоволеним
вимогам.

5.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Справу №12/60 повернути Господарському
суду Львівської області.

Головуючий
суддя
Л.Л.Давид

Суддя
М.В.Краєвська

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська