КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2008                                                                                           № 31/485-27/301-8/131

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:           Дзюбка П.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут "Укрпроектреставрація"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.09.2008

у справі № 31/485-27/301-8/131 (Катрич В.С.)

за позовом                               Приватна фірма "Полтава-Мотор-Сервіс"

до                                                   ЗАТ "Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут "Укрпроектреставрація"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  розірвання договору підряду та додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.09.2008 р. по справі № 31/485-27/301-8/131 позов задоволено : з ЗАТ “Укрпроектреставрація” стягнуто на користь ПП “Полтавамоторсервіс” 20 540 грн. збитків, 1545 грн. пені, 4000 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 260,85 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом при прийнятті рішення всупереч вимог ст. 35 ГПК України, не взято до уваги фактів встановлених рішенням господарського суду від 21.11.2006 р. по справі № 31/485, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким апеляційну скаргу задовольнити за наведених у ній підстав.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне й обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 10.10.2006 р. ПП “Полтавамоторсервіс” звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ЗАТ “Укрпроектреставрація” про визнання останнього як сторону в Договорі підряду, яка не виконала його умов, розірвання цього Договору та Додаткової угоди № 1 до нього, а також стягнення з ЗАТ “Укрпроектреставрація” коштів в розмірі 20 540 грн. та 1545 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що на виконання п.п. 2.1, 3.1, 3.2 Договору № 02/05 на виконання проектно-кошторисної документації по реконструкції малосімейного гуртожитку під житловий будинок з надбудовою п’ятого поверху з мансардою за адресою : в пгт. Гурзуф, вул. Артемівська, 4 (II етап надбудова п’ятого поверху) від 12.01.2005 р. (далі Договір) та додаткової угоди № 1 до нього, позивачем платіжними дорученнями : № 47 від 18.01.2005 р. перераховано 7 950 грн.; № 839 від 04.11.2005 р. –2590 грн., № 838 від 04.11.2005 р. – 10 000 грн. Станом на 07.08.2006 р. роботи за Договором не виконано. Таким чином, на підставі ст. 612 ЦК України договір підлягає розірванню, а збитки в розмірі 20 540 грн.-відшкодуванню. Крім цього, на підставі п. 6.3 Договору стягненню підлягає пеня не більше 5 % від загальної суми договору в розмірі 1 545 грн., тощо.

Заявою від 20.10.2006 р. позивач уточнив свої вимоги, просив визнати ЗАТ “Укрпроектреставрація” як сторону в Договорі підряду та додатковій угоді до нього, яка не виконала його умови, розірвати цей Договір. Заявою від 20.11.2006 р. позивач змінив свої вимоги : просив розірвати Договір, додаткову угоду № 1 від 02.11.2005 р. до цього Договору, а також стягнути з відповідача збитки в сумі 20 540 грн. та пеню в розмірі 1 545 грн.

До матеріалів справи долучено відзив ПП “Полтавамоторсервіс” на позовну заяву, згідно якого зупинення виконання робіт було зумовлено виною позивача, оскільки останній не забезпечив виконавця технічними умовами міських експлуатаційних служб на приєднання об’єкту до інженерних систем і комунікацій, тощо.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.11.2006 р. по справі № 31/485 позов задоволено : Договір та додаткову угоду до нього розірвано з ініціативи замовника; в іншій частині провадження по справі припинено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2007 р. по справі № 31/485 апеляційні скарги ПП “Полтавамоторсервіс”, ЗАТ “Укрпроектреставрація” залишено без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 21.11.2006 р. –без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 15.05.2007 р. касаційну скаргу ПП “Полтавамоторсервіс” задоволено частково, рішення обох попередніх інстанцій скасовано в частині припинення провадження в справі, справу в цій частині надіслано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Заявою від 21.06.2007 р. ПП “Полтавамоторсервіс” змінило підстави позову, просило стягнути кошти в розмірі 20 540 грн. та пені в розмірі 1 545 грн. на підставі 1212 ЦК України.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.08.2007 р. позов задоволено частково: з ЗАТ “Укрпроектреставрація” на користь ПП “Полтавамоторсервіс” стягнуто збитки в розмірі 18 995 грн., пеню в розмірі 1 545 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2007 р. по справі № 31/485-27/301 апеляційну скаргу ЗАТ “Укрпроектреставрація” задоволено частково: рішення господарського суду м. Києва від 06.08.2007 р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково: з ЗАТ “Укрпроектреставрація” на користь ПП “Полтавамоторсервіс” стягнуто збитки в розмірі 18 995 грн., пеню в розмірі 1 545 грн., витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 4 000 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 18.03. 2008 р. касаційну скаргу ЗАТ “Укрпроектреставрація” задоволено частково, рішення обох попередніх інстанцій скасовано, справу надіслано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Позивачем подано пояснення від 12.08.2008 р., в яких він уточнив свої вимоги, просив стягнути 20 540 грн. збитків, 1 545 грн. пені та 4000 грн. витрат на послуги адвоката.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані письмові докази й положення чинного законодавства, дійшов висновку про підставність й обґрунтованість позовних вимог, а відтак їх задовольнив.

Так, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд на підставі ст. 623 ЦК України виходив з того, що основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілої особи є відшкодування збитків. Можливість використовувати відшкодування збитків як засобу захисту порушених прав виникає у юридичних осіб із самого факту невиконання обов'язку, порушення цивільних прав, тобто незалежно від того чи є вказівка в тій чи іншій нормі ЦК про таке право. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не виконав власні зобов'язання по спірному договору та додатковій угоді до нього у повному обсязі та у встановлений договором строк, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 20 540 грн., понесених позивачем у вигляді перерахування відповідачу авансу, правомірна та підлягає задоволенню. Крім цього, згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Розмір пені на підставі п. 6. 3 Договору становить 1545,00 грн., наведена сума є обґрунтованою й на думку місцевого суду, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянин Бойко Д.Ю., який безпосередньо представляв інтереси позивача у судових засіданнях, має свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 391 від 21.05.2004 р., яке видано Полтавською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури. На підставі вищевикладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача 4000 грн. витрат на оплату послуг адвоката є правомірною та підлягає задоволенню, тощо.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач згідно наданих ним останніх письмових пояснень від 12.08.2008 р.. а також пояснень в засіданні апеляційної інстанції просить стягнути 20 540 грн. збитків, разом з тим, не надав апеляційному суду доказів на підтвердження : витрат, які він зробив чи має зробити в зв’язку з невиконанням відповідачем умов Договору; доходів які могли б бути реально одержані, а також жодних обґрунтувань таких збитків в розмірі 20 540 грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги не доведено, а відтак про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків в розмірі 20 540 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Апеляційним судом встановлено, що позивач фактично просить повернути сплачену відповідачу суму авансу в розмірі 20 540 грн., при цьому, як згадувалось вище доказів на підтвердження завдання йому будь-яких збитків не надав.

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі порушення встановлених договором термінів виконання робіт з вини виконавця, останній сплачує замовнику за кожен прострочений день пеню в розмірі 0,5 % вартості робіт, але не більше 5% від загальної суми.

Апеляційний суд, на підставі ст. 35 ГПК України, бере до уваги рішення господарського суду м. Києва від 21.11.2006 р., яке набрало законної сили в частині розірвання Договору та додаткової угоди до нього (Постанова Вищого господарського суду від 15.05.2007 р.). Це рішення мотивовано встановленими обставинами справи щодо істотного порушення умов договору позивачем в зв’язку з ненаданням відповідачу технічних умов, чим відповідача позбавлено можливості виконати договірні зобов’язання в повному обсязі, відтак листом № 36/1 від 25.07.2006 р. відповідач повідомив позивача про зупинення проектних робіт. На думку позивача, відповідач не виконує належним чином свої зобов’язання за договором підряду щодо виконання проектно-кошторисної документації. Таким чином, підставою для розірвання Договору та додаткової угоди судом на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України визначено істотне порушення умов договору як зі сторони позивача, так і відповідача, тощо.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що в стягненні пені в розмірі 1 545 грн. слід відмовити за наявності вини не лише відповідача по справі.

Крім цього, відповідачем долучено до матеріалів справи Акт здачі-приймання проектної продукції за договором № 02/05 від 12.01.2005 р. від 02.11.2005 р., підписаний сторонами, згідно якого за звітний період виконано роботи за Договором на суму 10 540 грн., сплачено 7 950 грн., до перерахування 2590 грн.

Оскільки апеляційним судом відмовляється в позові повністю, безпідставним є стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4000 грн.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а скарга – підлягає задоволенню, судове рішення –скасуванню з прийняттям нового – про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Спеціалізований науково-реставраційний проектний інститут “Укрпроектреставрація” задовольнити, рішення господарського суду м. Києва від 04.09.2008 р. по справі № 31/485-27/301-8/131 скасувати.

Прийняти нове рішення: в позові Приватної фірми “Полтавамоторсервіс” до Закритого акціонерного товариства Спеціалізований науково-реставраційний проектний інститут “Укрпроектреставрація” про стягнення 20 540 грн. збитків та 1 545 грн. пені відмовити.

Стягнути з Приватної фірми “Полтавамоторсервіс” (36034, м. Полтава, вул.. Половка, 107, ) на користь Закритого акціонерного товариства Спеціалізований науково-реставраційний проектний інститут “Укрпроектреставрація” (01070, м. Київ, вул. Фрунзе, 1-3, ) 110 (сто десять) грн. 42 коп. держмита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Повернути з Державного бюджету України Спеціалізованому науково-реставраційний проектному інституту “Укрпроектреставрація” (01070, м. Київ, вул. Фрунзе, 1-3, ) 20 (двадцять) грн. 05 коп. зайво сплаченого держмита за розгляд справи в апеляційній інстанції платіжним дорученням № 364 від 02.10.2008 р.

Матеріали справи № 31/485-27/301 повернути до господарського суду м. Києва. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.

Дикунська С.Я.

01.12.08 (відправлено)