ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

27.11.2008
Справа №  13/529-ПН-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом
Приватного  підприємця  ОСОБА_1

до Фонду  комунального майна м. Херсона

за
участі представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_2 (представника за дорученням),

від
відповідача -Пастуха І.О. (голови фонду),

про
визнання за позивачем права на приватизацію
нежилих приміщень та зобов'язання відповідача включити до Переліку об'єктів
програми приватизації, що підлягають відчуженню шляхом викупу, нежилі
приміщення загальною площею 66,4 м2 цокольного поверху в будинку №
41 по вул. Леніна у м. Херсоні,

в с
т а н о в и в:

Відповідно
до позовної заяви вимоги ґрунтуються на факті здійснених позивачем поліпшень
орендованого спірного майна, що, на його думку, за змістом пункту 51 Закону
України „Про Державну програму приватизації”, за якою у разі прийняття рішення
про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення)
орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою
орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна,
яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди,
вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу)
вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідачем
зазначені вимоги не визнаються з посиланням на той факт, що позивачем не надано
необхідних документів для проведення приватизації спірного майна, а саме не був
наданий аудиторський висновок щодо проведених поліпшень орендованого майна.
Відповідач також вказує на виключність компетенції Херсонської міської ради, а
не фонду комунального майна у вирішенні питання про доцільність, порядок та
умови приватизації, а також відсутність законодавчого обов'язку у визначенні
способу приватизації за ініціативою осіб, які бажають приватизувати об'єкт.

Водночас
представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про
припинення провадження у справі у зв'язку з її непідвідомчістю господарському
суду оскільки в даному випадку предметом спору є зобов'язання суб'єкта владних
повноважень до вчинення певної дії, а тому спір підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Це
клопотання судом відхилено з тих підстав, що безпосередньо визначення поняття
„справа адміністративної юрисдикції” наведено у статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Тобто,
справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення
адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових
відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно
керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно
зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. В той же
час, у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого
суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС
України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен
вирішуватись адміністративним судом.

Крім
цього, слід зазначити, що поняття „суб'єкт владних повноважень” визначено у
статті 3 КАС України -це органи державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта
владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій,
при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

У
випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не
здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є
учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться „при здійсненні управлінських
функцій”, та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта
владних повноважень.

В той
же час, за частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший прядок судового вирішення.

Отже,
спори про право на майно не мають ознак публічно-правових, оскільки носять
характер цивільних (господарських), так як правовідносини, які стосуються права
є цивільними, а тому провадження у даній справі підлягає розгляду саме за
правилами господарського судочинства, що узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, викладеною в постанові від 15 травня 2007 року за
результатами розгляд конкретної справи, в незалежності, що предметом спору є
акт, виданий органом місцевого самоврядування.

Судом
також констатується, що у відповідності до статті 12 Господарського
процесуального кодексу України спори щодо приватизації підвідомчі господарським
судам України.

Розгляд
справи проведено в судовому засіданні, що відбулося 27 листопада. За
результатами розгляду справи судом оголошено вступну та резолютивну частину
рішення.

Поряд
з викладеним з матеріалів справи слідує, що 1 січня 2005 року між Управлінням
комунальної власності міста Херсона та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір оренди за № 960, відповідно до якого Управлінням, як орендодавцем,
передані позивачу, як орендарю, у строкове платне користування нежилі
приміщення в будинку № 41 по вул. Леніна у м. Херсоні, загальною площею 66,4 м2,
вартість яких визначена відповідно до незалежної оцінки, здійсненої  ТОВ КФ „Спектр” 30.11.2004 р., і становить
25483 грн.

В
подальшому 14 квітня 2008 року на підставі рішення Херсонської міської ради №
752 від 4 березня 2008 року вказаний договір оренди переукладено на новий термін
-до 12 квітня 2011 року. При цьому згідно до експертної оцінки, проведеної
ППКПЦ „Унікон” станом на 8 квітня 2008 року вартість приміщень становить 56831
грн.

Пунктом
6.2. договору оренди його сторонами встановлено, що Орендар має право з дозволу
орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його
реконструкцію, технічне переооснащення, що зумовлює підвищення його вартості.

Під
час дії договору оренди позивачем за згодою орендодавця здійснені поліпшення
орендованого майна -ремонтно-будівельні роботи на загальну суму 21396 грн, що
вбачається з: 1) договору підряду на виконання ремонтних робіт № 10 від
04.08.2008 р.; 2) кошторису на капітальний ремонт; 3) довідки про вартість
робіт; 4) акту приймання виконаних підрядних робіт на загальну суму 21396 грн;
5) квитанції № 29 від 15.09.2008 р. про сплату грошових коштів в розмірі 21396
грн; 6) аудиторського висновку. Таким чином позивачем проведено роботи на суму,
яка перевищує 25 відсотків вартості орендованого майна.

Згідно
до пункту 7 статті 7 Закону України „Про приватизацію державного майна”  продаж майна, що є у комунальній власності,
здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами. Зазначені органи
діють у межах повноважень, визначених відповідними місцевими радами, та є їм
підпорядкованими, підзвітними і підконтрольними.

Як
слідує з пункту 1.1. Положення про Фонд комунального майна міста Херсона
Херсонської міської ради відповідач є органом приватизації, створеним
Херсонською міською радою та є юридичною особою.

Пунктом
51 Закону України „Про Державну програму приватизації” встановлено, що у разі
прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі,
споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем
за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення
орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без
завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за
вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

В
свою чергу статтею 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію) викуп застосовується щодо об'єктів малої
приватизації:  не проданих на аукціоні,
за конкурсом;  включених до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу;  зданих в оренду, якщо право на викуп було
передбачено договором оренди, укладеним до набрання чинності Законом України
"Про оренду державного майна".

Безпосередньо
порядок викупу встановлено наказом Фонду державного майна України від 30 липня
1998 року № 1511 „Про затвердження Положення про порядок визначення та
застосування способів приватизації щодо об'єктів малої приватизації”, яким
затверджено відповідне Положення. Зокрема, пунктом 1.1. Положення визначено, що
воно  регламентує порядок застосування
способів приватизації об'єктів малої приватизації (крім об'єктів групи Д),
передбачених Державною програмою приватизації, законами України "Про
приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", та порядок приватизації об'єктів малої
приватизації. Пунктом 2.1. передбачено, що Фонд державного майна України,
Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки об'єктів малої приватизації, які перебувають,
відповідно, у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та
комунальній власності та підлягають: продажу на аукціоні; продажу за
конкурсом;  викупу.

В
липні поточного року позивач звернулася
до Фонду комунального майна із заявою про приватизацію нежилих приміщень
в будинку № 41 по вул. Леніна  у м.
Херсоні.

На це
звернення  9 липня позивачу відповідачем
був надісланий лист за вихідним № 796, в якому його інформувалось про
неможливість початку процедури приватизації з посиланням на положення пункту 2
статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”,
відповідно до яких допоміжні приміщення будинків приватизації не підлягають,
оскільки передаються власникам квартир багатоквартирного будинку у спільну
власність безоплатно.

Приймаючи
до уваги викладене, а також враховуючи, що позивач набув право на приватизацію
спірних приміщень шляхом викупу, а таке право у відповідності до статті 16
Цивільного кодексу України підлягає судовому захисту, позовні вимоги вважаються
судом обґрунтованими. При цьому заперечення відповідача до уваги судом не
приймаються, оскільки вони спростовуються викладеними вище обставинами та
положеннями правових норм.

З
таких обставин, сплачене позивачем державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача.

На
підставі  зазначених правових норм і
керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

1.Позовні
вимоги  задовольнити.

2.Визнати
за приватним підприємцем ОСОБА_1 (проживаючим за адресою: АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на приватизацію нежилих приміщень
загальною площею 66,4 м2 цокольного поверху в будинку № 41 по вул.
Леніна у м. Херсоні.

3.Зобов'язати
Фонд комунального майна м. Херсона (розташований за адресою: м. Херсон,
проспект Ушакова, 37; код 24958630) включити до Переліку об'єктів програми
приватизації, що підлягають відчуженню шляхом викупу, нежилі приміщення
загальною площею 66,4 м2 цокольного поверху в будинку № 41 по вул.
Леніна у м. Херсоні.

4.Стягнути
з Фонду комунального майна м. Херсона (розташованого за адресою: м. Херсон,
проспект Ушакова, 37; код 24958620) на користь приватного підприємця ОСОБА_1
(проживаючого за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) -170 грн
компенсації по сплаті дер державного мита та 118 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дата підпису постанови -28 листопада 2008 року.

Суддя
М.К. Закурін