СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"26"
серпня 2008 р.

справа
№ 5020-3/036

За
позовом                    Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до
відповідача          Комунального підприємства "Бюро
технічної інвентаризації та

державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна"

Севастопольської
міської Ради

(99001, м.
Севастополь, вул. Папаніна, 1)

про                              визнання права
власності

Суддя   Головко
В.О.

Представники:

від
позивача          -          ОСОБА_2, довіреність ВКС №745523 від 22.08.2008,

від
відповідача -          не з'явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -Позивач) звернувся до суду з позовною заявою
до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської Ради (далі
-Відповідач) про визнання права власності на об'єкти нерухомості в цілому
-нежитлові приміщення (літ. "А", літ. "Б"), що розташовані
вАДРЕСА_2. Крім того, Позивач просив зобов'язати Відповідача зареєструвати
право власності на зазначені об'єкти.

Свої
позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач ухиляється від здійснення
державної реєстрації права власності позивача, незважаючи на неодноразові
звернення до нього останнього.

Під
час розгляду справи Позивач у порядку статті 22 Господарського процесуального
кодексу України змінив позовні вимоги, просить суд визнати за ним право власності
на об'єкти недовершеного будівництва -нежитлову будівлю (літ. "А"),
процент готовності -89,94, та нежитлову будівлю (літ. "Б"), процент
готовності -78,29, які розташовані в АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Відповідач
надав суду письмовий відзив, в якому, по суті, не заперечує проти позовних
вимог ОСОБА_1 проте зазначає, що вважає себе неналежним відповідачем та просить
залучити до участі у справі іншого відповідача -Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради.

Відповідач
не скористався своїм правом на безпосередню участь в судових засіданнях, явку
свого уповноваженого представника також не забезпечив, до початку розгляду
справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В
судовому засіданні 26.08.2008 оголошувалася перерва.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
надані докази, суд встановив.

Позивач
є суб'єктом підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію (перереєстрацію), виданим Нахімовською районною державною адміністрацією
м. Севастополя 27.07.2000 (а.с. 10).

З
метою здійснення своєї підприємницької діяльності, а саме для будівництва
адміністративної будівлі з пекарнею та торговельним залом, позивач отримав
земельну ділянку площею 0,1534 га, розташовану в м. Севастополі, вул.
Тарутінська. Право позивача на дану земельну ділянку підтверджується державним
актом ІІ-КМ № 005926 (а.с. 8-9).

Відповідно
до довідки управління міського будівництва і архітектури № 1819/5-2 від
01.04.2008 об'єкту "Адміністративна будівля з пекарнею та торговельним
залом по  вул. Тарутінській",
розташованому на земельній ділянці площею 0,1534 га, що його поіменовано в
Державному акті на право постійного користування землею серії ІІ-КМ     № 005926 присвоєно адресу:АДРЕСА_2 (а.с.
12).

Позивач
надав суду дозвіл на виконання будівельних робіт № 43/87, виданий Інспекцією
державного архітектурно-будівельного контролю 27.02.2001 щодо будівництва
торговельного павільйону (а.с. 18); витяг з робочого проекту на будівництво
об'єктів нерухомості -адміністративної будівлі з пекарнею і торговельним залом
(замовлення № 4008-99-АС; а.с. 39-40); висновок управління міського будівництва
і архітектури Севастопольської міської державної адміністрації № С-117/07 від
18.04.2007 щодо зазначеного робочого проекту (а.с. 14); експертний висновок
управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в м. Севастополі №
517 від 23.04.2007 щодо проектно-кошторисної документації на будівництво вказаних
об'єктів (а.с. 16); висновок Севастопольської міської санепідстанції № 329 від
23.04.2007 щодо робочого проекту  (а.с.
17); експертний висновок державної експертизи № 181-09-2006 від 27.04.2007 щодо
робочого проекту (а.с. 15); технічні умови ВАТ "Севастопольгаз", ДКП
"Севміськводоканал", Севастопольської ТЕЦ, ВАТ
"Севастопольенерго" (а.с. 19-22).

Крім
того, Позивач надав суду договір на виконання геодезичних робіт, необхідних для
всього циклу земляних та будівельно-монтажних робіт щодо будівлі по                    вул. Тарутінській (а.с.
41-42); контракт на виконання робіт при будівництві "Торговельного центру
по вул. Тарутінській" (а.с. 46-49); договір підряду на монтаж
металопластикових виробів (а.с. 50-51); договір підряду на монтаж протипожежної
сигналізації та засобів пожежогасіння (а.с. 54-55); договір підряду на
виконання робіт щодо водопостачання та каналізування (а.с. 59-60); договір
підряду на виконання земляних робіт та робіт по благоустрою території (а.с.
64-65); проектно-кошторисну документацію на будівництво торговельного центру по
вул. Тарутінській, відповідні платіжні документи, накладні, акти
приймання-передавання, інші документи (а.с. 68 - 85).

Згідно
з пунктом 1 статті 181 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать
земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля,
споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх
призначення.

З
наданих документів вбачається, що Позивач на земельній ділянці, відведеній йому
для будівництва адміністративної будівлі з пекарнею і торговельним залом, за
рахунок власних коштів здійснив будівництво двох об'єктів нерухомості:
адміністративної будівлі та пекарні з торговельним залом.

За
змістом довідки БТІ № 2362 від 11.07.2008 готовність недовершеного будівництва
об'єкта нерухомого майна "Адміністративна будівля (блок "А") та
пекарня з торговельним залом (блок "Б")", розташованого в місті
Севастополі по АДРЕСА_2, складає: Блок "А" -89,94%, Блок
"Б" -78,29%; вартість цих об'єктів
4563518,00 (чотири мільйони п'ятсот шістдесят три тисячі п'ятсот
вісімнадцять) гривень без ПДВ та 6845278,00 (шість мільйонів вісімсот сорок п'ять
тисяч двісті сімдесят вісім тисяч) гривень відповідно (а.с. 38).

Відповідно
до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5,
передбачена обов'язкова реєстрація прав власності на нерухоме майно фізичних та
юридичних осіб шляхом внесення відповідного запису до реєстру прав власності на
нерухоме майно (пп. 1.4., 1.5. Положення).

З
метою виконання зазначеного положення Позивач звернувся до Відповідача із
відповідною заявою (а.с. 29), проте Відповідач ухилився від здійснення
державної реєстрації права власності Позивача на об'єкти недовершеного
будівництва - адміністративну будівлю (блок А) та пекарню з торговельним залом
(блок Б), розташованих за адресою:АДРЕСА_2, процент готовності яких становить
-блок "А" -89,94%, блок "Б" -78,29%, що випливає зі змісту
його листа № 4813 від 12.08.2008, надісланого на адресу Позивача (а.с. 30). В
цьому ж листі Відповідач рекомендує Позивачу звернутися до суду для вирішення
питання створення правовстановлювального документа.

Системний
аналіз змісту інформаційного листа Вищого арбітражного суду України від
31.01.2001 № 01-8/98 "Про деякі приписи законодавства, яке регулює
питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом" (з
наступними змінами і доповненнями) дає підстави вважати, що основним критерієм
законності володіння майном є джерело фінансування.

Наявними
в справі доказами підтверджується, що будівництво спірних об'єктів
здійснювалося власним коштом Позивача.

Відповідно
до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність прав на
спірні об'єкти інших осіб, в матеріалах справи немає. За таких обставин суд
дійшов висновку, що спірне майно створено позивачем, що є безумовною підставою
для виникнення у нього права власності на це майно.

Згідно
з частиною 3 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на об'єкт
незавершеного будівництва реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію
прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності
або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна,
проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта
незавершеного будівництва.

Відповідно
до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" відповідна державна реєстрація -офіційне
визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно
зі статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Судом
достовірно встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що право
власності Позивача не визнається саме Відповідачем. І виражається
це в ухиленні останнього від державної реєстрації права власності на нерухоме
майно -адміністративну будівлю (блок А) та пекарню з торговельним залом (блок
Б), розташованих за адресою:  АДРЕСА_2,
процент готовності яких становить -блок "А" -89,94%, блок
"Б" -78,29%, за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1

Посилання
Відповідача на те, що він не є належним відповідачем у даній справі, судом не
приймається до уваги з огляду на таке.

Відповідно
до пункту 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до
створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування
Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної
інвентаризації. Тому останні можуть бути відповідачами у справах про визнання
права власності на об'єкт нерухомого майна.

Аналогічна
правова позиція викладена в пункті 18 Інформаційного листа Вищого арбітражного
суду України від 31.01.2001 № 01-8/98 "Про деякі приписи законодавства,
яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його
захистом" (з наступними змінами і доповненнями).

Щодо
посилань Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та
державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської
Ради на те, що, на його думку, належним відповідачем у даній справі є Фонд
комунального майна Севастопольської міської Ради, суд зазначає таке.

З
теорії господарського процесу відомо, що відповідачем є особа, яка знаходиться
з позивачем у матеріальних правовідносинах. В даній справі певні матеріальні
правовідносини, пов'язані з офіційним визнанням і підтвердженням факту
існування права власності на об'єкт нерухомого майна, виникли між Позивачем і
Відповідачем. Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради не є
органом, який відповідно до вимог чинного законодавства України здійснює
державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, що перебуває у приватній
власності фізичних осіб. Отже, Фонд комунального майна не може бути
відповідачем у даній справі.

Відповідно
до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання
(стаття 13 Конституції України).

Згідно
зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За
таких обставин суд вважає позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Беручи
до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_1) право власності на:

-          об'єкт недовершеного будівництва
-нежитлову будівлю (літ. "А"), процент готовності -89,94%,
розташований за адресою:АДРЕСА_2;

-          об'єкт недовершеного будівництва
-нежитлову будівлю (літ. "Б"), процент готовності -78,29%,
розташований за адресою:АДРЕСА_2.

Копії
рішення надіслати сторонам.

Суддя
В.О.Головко

Рішення оформлено
відповідно до вимог

Статті 84
Господарського процесуального

кодексу України і
підписано 26.08.2008.

Розсилка:

1.          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

2.          Комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації та державної

реєстрації об'єктів нерухомого
майна" Севастопольської міської Ради

(99001, м. Севастополь, вул.
Папаніна, 1)

3.          Справа

4.          Наряд