ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№
1/18

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т.Б.
Дроботової -головуючого, Н.О. Волковицької, Л.І. Рогач

за
участю представників:

позивача

Марчук
Д.П., дов. від 17.09.08р.

відповідача
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача

Низямик
С.О., дов. від 01.11.07р.  не з'явився
(про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року

у
справі

№ 1/18
господарського суду Чернівецької області

за
позовом

Чернівецької
міської ради

до  за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору

Приватного
підприємця ОСОБА_1 Малого приватного підприємства фірми "Атлас"

про

демонтування
самовільно встановленого кіоску на АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про зобов'язання відповідача демонтувати самовільно встановлений
кіоск на АДРЕСА_1  на підставі пункту 1
статті 376 Цивільного кодексу України, як встановлений на земельній ділянці, що
не була відведена для цієї мети та без дозволу на здійснення будівельних робіт
та  без належно затвердженого проекту.

Позивач наголошував на тому, що
земельна ділянка, на якій розташовано кіоск, була надана для його розміщення
без згоди власника земельної ділянки (позивача), за відсутності відповідного
цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач
та третя особа заперечили проти позову, вказавши, що кіоск споруджено на
підставі укладеного відповідачем з третьою особою договору оренди частини
літнього майданчика, а не оренди земельної ділянки; оскільки кіоск не
відноситься до нерухомого майна, а є тимчасовою спорудою, до нього не може бути
застосовано приписи статті 376 Цивільного кодексу України. Відтак жодних прав
позивача як розпорядника землі у межах міста Чернівці не порушено.

Рішенням
місцевого господарського суду від 13.05.2008р. (суддя Желік Б.Є.) позов
задоволено; зобов'язано відповідача провести демонтування кіоску на вул.
Заводська,7, у м. Чернівці; з відповідача на користь позивача стягнуто 203грн.
судових витрат.

Судове
рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо правової природи
встановленого кіоску як пересувної тимчасової споруди, розміщення якого
здійснюється за наявності дозволу районної у містах Києві та Севастополі
державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради
(районної ради в містах); при відсутності вище вказаного дозволу встановлення
кіоску є самочинним, в зв'язку з чим підлягає демонтуванню.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року (судді - Давид
Л.Л. - головуючий, Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.) рішення місцевого господарського
суду залишено без змін з мотивів його відповідності обставинам справи та
приписам процесуального законодавства.

Судом
відхилено доводи апеляційної скарги як такі, що не спростовують висновків
господарського суду.

Не
погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду та припинити провадження
у справі.

Касаційну
скаргу вмотивовано доводами про порушення та неправильне застосування
господарськими судами норм матеріального та процесуального права, а саме 637,
213 Цивільного кодексу України, внаслідок чого невірно витлумачено умови
договору оренди майданчика для літньої торгівлі як договору оренди земельної
ділянки, невірно застосовано до даного правочину норми Земельного Кодексу
України та Закону України "Про оренду землі". Скаржник зазначає, що
регламентування порядку розміщення тимчасових споруд повинно здійснюватися
відповідно до закону; на даний момент відповідачем у правовідносинах,
пов'язаних з орендою літнього майданчика та встановленню на його території
тимчасових споруд, не порушено приписів чинного законодавства, в тому числі
дозвільний порядок встановлення тимчасових споруд.

Позивач
не надав відзив на касаційну скаргу,усно в судовому засіданні.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача, пояснення представників відповідачів, присутніх у
судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Переглядаючи
у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами
для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду
або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій
16.01.2007р. малим приватним підприємством фірма "Атлас" та приватним
підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди частини майданчика для літньої
торгівлі, розташованого на земельній ділянці на вул. Заводська у м. Чернівці.

Метою
договору оренди було встановлення кіоску для торгівлі продуктами харчування
швидкого приготування "Гриль".

Земельна
ділянка, на якій розташовано майданчик для літньої торгівлі, знаходиться у
постійному користуванні МППФ "Атлас" для обслуговування магазину на
підставі Державного акта І-ЧВ № 001352.

Також
судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачу було відмовлено у
погодженні встановлення торгового павільйону на АДРЕСА_1

Задовольняючи
позовні вимоги, суди виходили з того, що спірний кіоск для торгівлі продуктами
харчування швидкого приготування "Гриль" встановлено самочинно, за
відсутності відповідних дозволів та рішень міської ради, як це передбачено
Правилами використання та забудови території міста Чернівці, затверджених
рішенням 34 сесії міської ради ІV скликання від 07.07.2005р. № 763.

Судова
колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з наступних
підстав.

До
правовідносини  господарюючих суб'єктів,
пов'язаних з наявністю договору оренди, застосовуються норми Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу України, Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Згідно
статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути  річ, яка визначена індивідуальними ознаками і
зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. За статтею 179
Цивільного кодексу України річчю визнається предмет матеріального світу, щодо
якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

За
статтею 761 Цивільного кодексу України наймодавцем може виступати особа, що є
власником речі, має майнові права щодо речі, або є уповноваженою на укладення
договору найму.

Стверджуючи,
що спірні правовідносини пов'язані з орендою частини майданчика для літньої
торгівлі, розташованого на земельній ділянці, а не з використанням земельної
ділянки без відповідного дозволу, відповідач не надав до матеріалів справи
доказів у підтвердження існування такої речі, як майданчик для літньої торгівлі
(акт про прийняття в експлуатацію такого майданчика), та в підтвердження
набуття майнових прав третьою особою на таку існуючу самостійно річ; відповідач
також не звертався до господарського суду з клопотанням витребувати такий акт
від третьої особи чи інших організацій за приписами статті 38 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак
судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги про невірне тлумачення судами
договору оренди, оскільки питання оцінки судами в судових рішеннях доказів, що
містяться у матеріалах справи, виходить за межі повноважень суду касаційної
інстанції.

Відповідно
до статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" (зі змінами
та доповненнями) до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад
відноситься затвердження в установленому порядку генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Правилами
використання та забудови міста Чернівців, затверджених рішенням 34 сесії
міської ради ІV скликання від 07.07.2005р. № 763 визначено поняття тимчасової
споруди (малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності)
та передбачено, що для встановлення малої архітектурної форми надається
земельна ділянка на підставі рішення міської ради.

Судами
встановлено, а скаржником не спростовано, що ним не було додержано порядку
встановлення спірного кіоску, передбаченого вказаними вище Правилами.

Суб'єкт
господарювання реалізує надані йому права землекористувача з урахуванням
приписів чинного законодавства, в тому числі тих, що регламентують порядок
спорудження будинків, будівель та споруд на земельній ділянці.

До
самочинного будівництва відноситься зведення будівлі чи споруди на земельній ділянці,
не відведеній для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Таким
чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5  Господарського процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що
апеляційний та місцевий господарські суди розглядаючи справу в порядку статей
43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно та
об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності,
дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази,
належним чином проаналізували
правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшли законних
та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позову та апеляційної скарги.

Як
наслідок, прийняті апеляційним та місцевим господарськими судами постанова та
рішення відповідають вимогам статей 84 та 105 Господарського процесуального
кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76
р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи
скаржника не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті
1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх
суперечності обставинам справи.

Твердження
заявника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм
процесуального та матеріального права при прийнятті постанови та рішення не
знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для скасування зазначених
судових актів колегія  суддів не вбачає.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117,
пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року у справі №
1/18 господарського суду Чернівецької області та рішення господарського суду
Чернівецької області від 13.05.2008 року залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н.
Волковицька

Л. Рогач