КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 5/242
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
судді:                    Разіної Т. І (доповідач по справі),
суддів:
участю представників сторін:
від позивача: Дзюбло О.І. -представник,  довіреність № 02-17/1/2502 від 05.10.07 р.;
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»на рішення господарського суду Полтавської
області від 22.07.2008 року у справі № 5/242
позовом                    прокурора міста Полтави в інтересах
держави в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава
до                    товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»,
червні 2008 р. прокурор міста Полтави в інтересах держави в особі виконавчого
комітету Полтавської міської ради звернувся до господарського суду Полтавської
області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю
господарського суду Полтавської області від 09.06.2008 р. позовну заяву
прокурора міста Полтави в інтересах держави в особі виконавчого комітету
Полтавської міської ради було прийнято до розгляду та порушено провадження у
справі № 5/242.
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 22.07.2008 р. (суддя Гетя Н.Г.) позов прокурора міста
Полтави в інтересах держави в особі виконавчого комітету Полтавської міської
ради  задоволено повністю, стягнуто з
відповідача до місцевого бюджету Полтавської міської ради 46563,00 грн. боргу.
В доход Державного бюджету України з відповідача стягнуто 465,63 грн.
державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем не виконано
зобов'язання за угодою № 7 від 23.01.2006 року щодо перерахування до місцевого
бюджету Полтавської міської ради коштів на будівництво загальноміських об'єктів
соціального та комунального призначення.

Не
погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ
«Промспецмонтаж»звернулось до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою № 55 від 31.07.2008 р. (вх.
Київського міжобласного апеляційного господарського суду № 2-04/02/517 від
27.08.2008 р.), в якій просить скасувати рішення господарського суду
Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242 та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

У
доводах апеляційного оскарження ТОВ «Промспецмонтаж»стверджує, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні
рішення, зокрема, ч. 1 ст. 43, п. 3 ст. 84 ГПК України. При цьому, скаржник не
наводить норм матеріального права, які, на його думку, були порушені судом
першої інстанції.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.09.2008 р., у
складі суддів: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Фаловської І.М. та
Чорногуза М.Г., прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Промспецмонтаж» на рішення господарського суду
Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242.

Виконавчий
комітет Полтавської міської ради подав відзив на апеляційну скаргу від
23.09.2008 р. № 02-17/1/9487. Позивач вважає, що подана відповідачем апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, просить оскаржуване рішення залишити без змін,
а  апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор
у судове засідання не з'явився.

Відповідач  свого представника не направив.

Про
час і місце розгляду апеляційної скарги
сторони і прокурор були повідомлені
судом належним чином.

Відповідач
надіслав до апеляційного суду телеграму з клопотанням про розгляд апеляційної
скарги без участі його представника. Клопотання відповідача було задоволено
колегією суддів.

24.09.2008
р. у судовому засіданні була оголошена вступна і резолютивна частини постанови
згідно ст. 85 ГПК України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного
апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга
товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецмонтаж»на рішення
господарського суду Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242 не
підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У
відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України визначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно
ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як
вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами була укладена угода № 7
від 23.01.2006 р. (а.с. 8) на виконання рішення виконавчого комітету
Полтавської міської ради «Про залучення коштів на розвиток загальноміських
об'єктів соціального та комунального призначення»від 19.05.2004 року № 121 щодо
залучення на договірних засадах забудовників (незалежно від форми власності) до
участі у будівництві загальноміських об'єктів соціального і комунального
призначення та відповідно до ст. 27 Закону України «Про планування і забудову
територій»та постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного
розміру залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населених пунктів»від 30.12.2000 року № 1930.

За
умовами п.1.1. угоди № 7 від 23.01.2006 р. забудовник (ТОВ «Промспецмонтаж»)
зобов'язується перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради здійснювати
відрахування коштів на будівництво загальноміських об'єктів соціального та
комунального призначення у розмірі 10% від вартості будівельно-монтажних робіт
споруджує мого ним об'єкта промислового будівництва згідно з діючими цінами при
переобладнанні гуртожитку під житловий будинок і будівництві адміністративного
будинку з господарським блоком по вул. Р. Люксембург, 11а.

Сума
угоди  згідно її п. 1.2  становить 46563,00 грн.

Оплата
згідно п. 1.3 угоди  здійснюється шляхом
перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Полтавської міської ради.

Відповідно
до п. 4.1 угоди, вона діє з моменту її підписання і до завершення будівництва
об'єкту, остаточно угода втрачає юридичну силу після виконання забудовником
взятих на себе зобов'язань.

Як
вбачається з акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта (а.с. 11), затвердженого рішенням виконкому
міської ради від 01.12.2006 р. № 361, адміністративний будинок з господарським
блоком по вул. Р. Люксембург, 11а прийнято в експлуатацію.

З
акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта (а.с. 19), затвердженого рішенням виконкому міської ради
від 25.01.2006 р. № 33, вбачається, що гуртожиток по вул. Р. Люксембург, 13
переобладнаний під житловий будинок.

Умови
угоди № 7 від 23.01.2006 р. відповідачем
без поважних причин не виконано, кошти
не перераховано.

Згідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Як
вбачається із матеріалів справи, позивач направляв відповідачу вимогу про
сплату коштів за угодою № 7 від 23.01.2006 р. протягом семи днів з моменту
отримання вимоги. Факт направлення вимоги підтверджується копією поштового чека
№ 1094 від 16.05.2008 р.

Відповідно
до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок
у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Вимога
позивача відповідачем не виконана та залишена без відповіді.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У
доводах апеляційного оскарження відповідач зазначив, що суд першої інстанції в
мотивувальній частині рішення не зазначив норми матеріального права, якими
обґрунтоване рішення, чим порушив п. 3 ст. 84 ГПК України. Таке посилання
скаржника не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ч. 2
ст. 104 ГПК України передбачає, що порушення або неправильне застосування норм
процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише
за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Як
свідчать матеріали справи, рішення судом першої інстанції прийнято у
відповідності з матеріалами справи та нормами законодавства, отже підстав для
скасування оскаржуваного рішення не має.

Крім
того, апелянт посилається на той факт, що судом першої інстанції не взято до
уваги відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що проектна документація
та кошторис на будівництво об'єктів були затверджені раніше ніж угода № 7 від
23.01.2006 р., тому не було підстав для укладення такої угоди в односторонньому
порядку.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції
правомірно не взято до уваги такі висновки відповідача, оскільки вони є
необґрунтованими. Угода № 7 від 23.01.2006 р. підписана уповноваженими
представниками сторін та скріплена печатками, що свідчить про двостороннє
волевиявлення щодо укладення такої угоди. Посилання апелянта не підтверджені
доказами та не звільняють його від обов'язку сплатити кошти за укладеною ним
угодою.

Крім
того, надана апелянтом у суді апеляційної інстанції незавірена ксерокопія акта
звірки від 01.03.2003 р. не слугує доказом у даній справі, оскільки не
стосується предмета спору.

Таким
чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду,
на підставі наявних в справі матеріалів та отриманих від сторін в процесі
апеляційного провадження пояснень, прийшла до висновку що відповідно до ст. 43
ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами
докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на
підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке повністю відповідає
вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення
місцевого господарського суду не вбачається, а тому апеляційна скарга
товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецмонтаж»на рішення
господарського суду Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242
задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецмонтаж»на рішення
господарського суду Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242
залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Полтавської області від 22.07.2008 року у справі № 5/242
залишити без змін.

Копію
постанови апеляційної інстанції надіслати сторонам по справі та прокурору.

Матеріали
справи № 5/242 повернути до господарського суду
Полтавської області.

Головуючий
суддя:
Разіна Т. І

Судді:

Фаловська  І.М.

Чорногуз
М. Г.

Дата відправки  02.09.08