ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  32/164

11.06.08

За позовом    Громадської організації «Інститут
економіко-соціальних проблем «Республіка»

До                   Київської міської ради

3-ті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1.  Комунальне підприємство
«Київжитлоспецексплуатація»

2.  ОСОБА_1

про                 визнання недійсними рішень та зобовязання
продовжити дію договору оренди

Суддя    Хрипун
О.О.

Представники:

Від позивача             Левицький О.В. -предст., Чемерис
В.В. -предст.;

Від відповідача         не зявилися

Від третьої особи-1   Цимбаліст В.В. -предст.;

Від третьої особи-2  ОСОБА_2 -предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач
звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про
визнання недійсними (нечинними) та скасування рішення Київської міської
ради                     № 789/1450 від
14.06.2007 «Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів
на укладення договорів суборенди»в частині відмови позивачу в продовженні
договору оренди на новий строк та рішення Київської міської ради № 785/1446 від
14.06.2007 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду
державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)» в частині
надання в оренду приміщення площею 131,9 кв.м за адресою вул. Горького, 12
(літ. Б) у м. Києві під громадську приймальню народного депутата України
ОСОБА_1 на 2 роки 364 дні, а також спонукання відповідача продовжити дію
договору оренди або переукласти догові оренди строком на 2 роки та 364 дні.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору від 27.10.2005               № 01/2248 є орендарем нежилого
приміщення загальною площею 131,90 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у
м. Києві, яке було передано позивачу на строк з 27.10.2005 до 25.10.2006.
Позивач до закінчення строку дії договору на підставі ст. 777 Цивільного
кодексу України та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна»звернувся з відповідним клопотанням про продовження терміну
договору на той же строк, але відповідач оскаржуваним рішенням № 789/1450 від
14.06.2007 «Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів
на укладення договорів суборенди»відмовив у продовженні строку договору на
новий термін, чим, на думку позивача, порушив його переважне право на оренду
приміщення площею 131,9 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві.

Вимоги
в частині визнання нечинним та скасування рішення Київської міської ради              № 785/1446 від 14.06.2007 «Про
передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та
комунальним підприємствам (установам, організаціям)»в частині надання в оренду
приміщення площею 131,9 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві
під громадську приймальню народного депутата України ОСОБА_1 на 2 роки 364 дні
мотивовані тим, що зазначене рішення прийнято всупереч вимог чинного
законодавства, і також порушує переважне право позивача на оренду зазначеного
приміщення.

Наведені
вище обставини, на думку  позивача, є
підставами для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач
відзиву на позовну заяву не надав, представник відповідача в судове засідання
не зявився.

Третя
особа-1 надала письмові пояснення по суті спору та зазначила, що КП
«Київжитлоспецексплуатація», керуючись вимогами ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна», надіслало на адресу позивача заяву
від 02.11.2007 про закінчення дії договору оренди від 27.10.2005 № 01/2248 та
заявило вимогу про звільнення займаного нежилого приміщення загальною площею
131,90 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві. Але позивач
займане приміщення у добровільному порядку не звільнив, внаслідок чого КП
«Київжитлоспецексплуатація»звернулось до Господарського суду міста Києва з
позовом про виселення та повернення нежилого приміщення, який рішенням
Господарського суду міста Києва від 23.10.2007 № 2/327 було задоволено
повністю.

А
тому, на думку КП «Київжитлоспецексплуатація», підстави для задоволення позову
відсутні.

Третя
особа-2 - ОСОБА_1 -у письмових поясненнях по суті спору посилався на те, що
рішення Київської міської ради № 789/1450 від 14.06.2007 «Про продовження
термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів
суборенди»в частині відмови позивачу в продовженні договору оренди на новий
строк та рішення Київської міської ради
№ 785/1446 від 14.06.2007 «Про
передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та
комунальним підприємствам (установам, організаціям)»в частині надання в оренду
приміщення площею 131,9 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві
під громадську приймальню народного депутата України ОСОБА_1 на 2 роки 364 дні
прийняті в межах повноважень відповідача та у відповідності до вимог Закону
України «Про оренду державного та комунального майна», а тому підстави для
визнання їх недійсними та скасування
відсутні.

У
відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,
справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2005
між КП «Київжитлоспецексплуатація», як орендодавцем, та позивачем -Громадською
організацією «Інститут економіко-соціальних проблем «Республіка», як орендарем,
було укладено Договір оренди нерухомого майна комунальної власності
територіальної громади міста Києва № 01/2248 (далі -Договір оренди № 01/2248),
відповідно до  умов якого орендодавець на
підставі рішення Київської міської ради від 27.12.2005 № 265/3726 передав, а
орендар прийняв в оренду нежиле приміщення за адресою: вул. Горького, буд. 12,
літ. Б загальною площею 131,90 кв.м  для
розміщення громадської організації.

Відповідно
до пункту 9.1 Договору оренди № 01/2248 сторони погодили, що договір вступає в
силу з моменту його підписання сторонами і діє з 27.10.2005 до 25.10.2006.

Згідно
з п. 9.3 Договору оренди № 01/2248 після закінчення строку дії цього договору
його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради.

Пунктом
9.5 Договору оренди № 01/2248 визначено, що договір припиняється в разі закінчення
строку, на який його було укладено; приватизації обєкта оренди орендарем (за
участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі обєкта оренди.

14.06.2007
Київською міською радою було прийнято рішення № 789/1450 «Про продовження
термінів дії договорів оренди та надання дозволі на укладання договорів
суборенди»(далі -Рішення № 789/1450 від 14.06.2007), відповідно до якого та
згідно доданого Переліку було вирішено відмовити позивачу у продовженні терміну
дії договору оренди нежилого приміщення по вул. Горького, 12 (літ. Б) у місті
Києві.

14.06.2007
Київською міською радою було прийнято рішення № 785/1446 «Про передачу майна
територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним
підприємствам (установам, організаціям)»(далі-рішення № 785/1446 від
14.06.2007), відповідно до якого було вирішено передати майно територіальної
громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам,
організаціям) згідно з додатком, а саме: КП «Київжитлоспецексплуатація» було
погоджено надання в оренду Громадській приймальні народного депутата України
ОСОБА_1 (форма фінансування-бюджетна) нежилого приміщення по вул. Горького, 12
(літ. Б) у місті Києві на строк 2 роки 364 дні.

Згідно
пояснень третьої особи-1, які долучені до матеріалів справи, КП «Київжитлоспецексплуатація»згідно
з вимогами ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна» надіслало на адресу позивача заяву від 02.11.2006          № 155/05-3021 про закінчення терміну
дії Договору оренди № 01/2248 та заявило вимогу про звільнення орендованих
позивачем приміщень загальною площею 131,90 кв.м за адресою вул. Горького, 12
(літ. Б) у м. Києві, але позивач зазначене приміщення -не звільнив.

Рішенням
Господарського суду міста Києва № 2/327 від 23.10.2007 було задоволено позов КП
«Київжитлоспецексплуатація»та присуджено виселити  Громадську організацію «Інститут
економіко-соціальних проблем «Республіка»з нежилого приміщення площею 131,9
кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві та повернути зазначене
приміщення КП «Київжитлоспецексплуатація».

Рішення
суду № 2/327 від 23.10.2007 мотивоване тим, що Громадська організація «Інститут
економіко-соціальних проблем «Республіка»після закінчення строку дії Договору
оренди № 01/2248 не звільнило нежиле приміщення площею 131,90 кв.м по вул.
Горького, 12 (літ. Б) у місті Києві і продовжує
безпідставно його використовувати, що суперечило вимогам чинного
законодавства, зокрема 785 Цивільного кодексу України.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2007 № 2/327 рішення
Господарського суду міста Києва № 2/327 від 23.10.2007 було залишено без змін.

Статтею
175 ч. 1 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобовязання,
які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським
кодексом України.

Вимогами
статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття
626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав
та обовязків.

Згідно
з статтею 759 Цивільного кодексу України за договором оренди наймодавець
передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на
певний строк.

Згідно
з статтею 746 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися
майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Статтею
777 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач, який належно виконує
свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне
право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач,
який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на
новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку
договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений
договором, - в розумний строк.

Майнові
відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання
державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності регулюється Законом України „Про оренду державного та
комунального майна”.

Стаття
2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначає, що
державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування
щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Частина
друга статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”
встановлює, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії
договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Стаття
26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” визначає, що
договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було
укладено.

Згідно
зі статтею 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у
разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві
об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Статтею
629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для
виконання сторонами.

Відповідно
до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею
648 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору, укладеного на
підставі правового акту органу місцевого самоврядування, обовязкового для
сторін договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно
до ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним
громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної
власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти,
землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі
банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони
здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і  майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також
кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною
5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»встановлено,
що від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної
власності здійснюють відповідні ради.

Особливості
здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування в місті Києві визначені
в Законі України "Про столицю України - місто-герой Київ" і полягають
в тому, що місцеве самоврядування в місті Києві здійснюється територіальною
громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в
місті ради, які утворюють відповідно власні виконавчі органи (частина перша
статті 8, стаття 10).

Статтею
144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території.

Враховуючи
викладене, судом встановлено, що строк дії Договору оренди № 01/2248 закінчився
25.10.2006, і відповідач в особі КП «Київжитлоспецексплуатація»не мав наміру
його продовжувати, оскільки ним було надіслано позивачу заяву від 02.11.2006 №
155/05-3021  про відсутність згоди на
продовження строку дії договору з вимогою звільнення позивачем нежилого
приміщення площею 131,90 кв.м по вул. Горького, 12 (літ. Б) у місті Києві, що
згідно ст. 746 Цивільного кодексу України та ст. 27  Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” є правом відповідача, який здійснює від імені та в
інтересах територіальної громади права субєкта комунальної власності.

Також
суд враховує ту обставину, що умовами Договору оренди № 01/2248, а саме  п. 9.3, було погоджено умову про те, що після
закінчення строку Договору оренди                   № 01/2248 його дія може бути
продовжена на підставі рішення Київської міської ради.

Таким
чином, сторони у  Договорі оренди №
01/2248 погодили особливий порядок укладення договору оренди на новий строк у
випадку його закінчення, а саме: шляхом видання нових розпорядчих документів
орендодавцем рішення Київської міської ради. Тобто, сторони, при укладенні
договору і досягненні згоди щодо даного пункту, встановили особливий порядок
укладення договору, який не суперечить нормам чинного законодавства, а
ґрунтується на них. До того ж, договір і порядок його укладення повинні
відповідати взагалі нормам чинного законодавства, але сторони договору не
обмежені в своїх правах укласти договір в порядку та на умовах, визначеними
саме ними шляхом досягнення  згоди щодо
усіх суттєвих умов.

Станом
на момент вирішення спору жодних розпорядчих документів Київською міською радою
щодо продовження строку дії Договору оренди № 01/2248 щодо орендного
користування позивачем спірним приміщенням у встановленому законом порядку не
приймалось, і представник  третьої
особи-1 в судових засіданнях по справі зазначав про те, що будь-які  рішення щодо продовження строку дії Договору
оренди № 01/2248 щодо оренди позивачем нежилого приміщення за адресою: вул.
Горького, буд. 12, літ. Б загальною площею 131,90 кв.м відсутні, що також в порядку
статті 35 Господарського процесуального кодексу України підтверджується і
рішенням Господарського суду міста Києва № 2/327 від 23.10.2007, яке залишено
без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2007
№ 2/327.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що оскільки
строк дії Договору оренди                  № 01/2248 щодо оренди
позивачем нежилого приміщення за адресою: вул. Горького, буд. 12, літ. Б
загальною площею 131,90 кв.м закінчився 25.10.2006, згоди на продовження строку
дії зазначеного Договору відповідачем, як особою, яка наділена повноваження на
здійснення прав субєкта комунальної власності від імені та в інтересах
територіальної громади - не надавалось, переважне право позивача щодо оренди
зазначеного приміщення є припиненим, жодних розпорядчих документів  Київською міською радою щодо продовження  строку дії договору щодо орендного
користування саме позивачем вищезазначеним приміщенням в установленому законом
порядку не приймалось.

Навпаки,
відповідач оспорюваним рішенням № 789/1450 від 14.06.2007, прийнятим в межах
його повноважень та визначеної законом компетенції, як особи, яка здійснює від
імені та в інтересах територіальної громади міста Києва права субєкта
комунальної власності згідно вимог закону, відмовив позивачу у продовженні
терміну дії договору оренди нежилого приміщення по вул. Горького, 12 (літ. Б) у
місті Києві, яке належить до комунальної власності міста Києва.

Також
відповідач  оспорюваним рішенням №
785/1446 від 14.06.2007, прийнятим в межах його повноважень та визначеної
законом компетенції, як особи, яка здійснює від імені та в інтересах
територіальної громади міста Києва права субєкта комунальної власності згідно
вимог закону, погодив надання в оренду Громадській приймальні народного
депутата України ОСОБА_1 (форма фінансування-бюджетна) нежилого приміщення по
вул. Горького, 12 (літ. Б) у місті Києві на строк 2 роки 364 дні.

Враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання
недійсними (нечинними) та скасування рішення Київської міської ради                    № 789/1450 від 14.06.2007
«Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення
договорів суборенди»в частині відмови позивачу в продовженні договору оренди на
новий строк та рішення Київської міської ради № 785/1446 від 14.06.2007 «Про
передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та
комунальним підприємствам (установам, організаціям)»в частині надання в оренду
приміщення площею 131,9 кв.м за адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м. Києві
під громадську приймальню народного депутата України ОСОБА_1 на 2 роки 364 дні
- не є обґрунтованими, не були доведені належними та допустимими доказами, а
тому задоволенню не підлягають.

Також,
вимога позивача про спонукання відповідача продовжити дію Договору оренди №
01/2248 або переукласти Договір оренди № 01/2248 строком на 2 роки та 364 дні
задоволенню не підлягає з огляду на те, що продовження договору є правом
сторони, а не обовязком. До того ж позивач
у встановленому законом та договором (п. 9.3) порядку не набув права
користування нежилим приміщенням за адресою: вул. Горького, буд. 12, літ. Б
загальною площею 131,90 кв.м, а тому і підстави для спонукання відповідача
продовжити дію Договору оренди № 01/2248 -відсутні.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом
1 Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000   № 02-5/35 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших
органів»визначає, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень
цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Нормативний акт - це
прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права,
носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до
актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права
і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола
суб'єктів), якому вони адресовані.

Відповідно
до пункту 2  Розяснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших
органів», підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам
чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає
правових підстав для задоволення позову.

Відповідно
до Рішення Конституційного рішення суду України
від 01.12.2004               №
18-рп/2004  поняття "охоронюваний
законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому
зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у
суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом
судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення
індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам
України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та
іншим загальноправовим засадам.

Відповідно
до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно
частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На
підставі викладеного, враховуючи те, що оспорювані Рішення № 789/1450 від
14.06.2007 та рішення № 785/1446 від 14.06.2007 прийняті в межах повноважень
відповідача та у спосіб, передбачений Законом України  „Про місцеве самоврядування в Україні” та
Конституцією України, прав та охоронюваних законом інтересів  позивача ними не порушено, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними (нечинними) та
скасування  рішення Київської міської
ради № 789/1450 від 14.06.2007 «Про продовження термінів дії договорів оренди
та надання дозволів на укладення договорів суборенди»в частині відмови позивачу
в продовженні договору оренди на новий строк та рішення Київської міської ради
№ 785/1446 від 14.06.2007 «Про передачу майна територіальної громади міста
Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам,
організаціям)»в частині надання в оренду приміщення площею 131,9 кв.м. за
адресою вул. Горького, 12 (літ. Б) у м.Києві під громадську приймальню
народного депутата України ОСОБА_1 на 2 роки 364 дні - не є обґрунтованими та
законними,  не були доведені належними та
допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Також,
не підлягає задоволенню і похідна вимога позивача про спонукання відповідача
продовжити дію Договору оренди № 01/2248 або переукласти Договір оренди №
01/2248 строком на 2 роки та 364 дні.

Державне
мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,
відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу  України, Господарський
суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У
позові відмовити повністю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя                                                                                 О.О.Хрипун

Дата підписання
рішення: 20.06.2008