ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2008 р.

№
9/245-07-7552

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

В.
Овечкін  -головуючого,

Є.
Чернов В. Цвігун

за
участю представників

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

ОСОБА_2.
-(дор.№ 1043 від 31.07.2008) ОСОБА_3. -(дор.№ 87 від 21.06.2006)

Троїцького
споживчого товариства Біляївської райспоживспілки

Воронков
В.А. -(дор. від 17.04.2008)

розглянув
касаційну скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

Одеського
апеляційного господарського суду від 24.01.2008

у
справі

№
9/245-07-7552 господарського суду Одеської області

за
позовом

Троїцького
споживчого товариства Біляївської райспоживспілки

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_5Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1

про

зобов'язання
звільнити земельну ділянку та стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
господарського суду Одеської області від 07.12.2007 (суддя: Н.Бакланова)
позовні вимоги задоволені, зобов'язано відповідачів звільнити територію ринку,
на користь позивача з ПП ОСОБА_4. стягнуто збитки в сумі 1000 грн., з ПП
ОСОБА_5. збитки в сумі 11240 грн., з ПП ОСОБА_1. збитки в сумі 87760 грн.

Рішення
господарського суду мотивовано тими обставинами, що позивач користується
земельною ділянкою на законних підставах, що підтверджується рішенням
господарського суду Одеської області від 19.10.2000 у справі № 17-4-7/5715, від
08.02.2001 у справі № 17-1-6/8677, сплачує ринковий збір, який отримує від
осіб, що торгують на ринку та податок на землю.

Відповідачі
на протязі останніх трьох років здійснюють торгову діяльність на земельній
ділянці, яка знаходиться у користуванні позивача. Будь-яких документів на право
користування земельною ділянкою відповідачі не мають.

Згідно
ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач має право вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю. Самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню землекористувачу згідно ст. 212 Земельного кодексу
України.

Збитки
у вигляді упущеної вигоди розраховані позивачем на підставі ст. 22 ЦК України,
виходячи із ставки за торгівлю промисловими товарами, яка складає 2 грн.
за   1 кв.м. згідно розпорядження
Біляївської РСС.

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 (судді: В.Картере,
В.Жекова, В.Пироговський) рішення господарського суду першої інстанції залишено
без зміни та зазначено, що позивачем надаються послуги по наданню площі на
ринку, що не є тотожним договору оренди землі, оплата за оренду торгової площі
є оплатою послуг позивача із розрахунку 2 грн. за 1 кв.м.

ПП
ОСОБА_1. просить постанову апеляційної інстанції та рішення господарського суду
першої інстанції скасувати у задоволенні позовних вимог відмовити, так як
позивач не є належним користувачем земельної ділянки, не є державною
організацією, згідно ст. 93 Земельного кодексу України орендодавцями землі
можуть бути лише її власники.

Вищий
господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали
справи, доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, вважає, що
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач
тривалий час здійснює торгівельну діяльність на земельній ділянці, яка передана
у постійне користування позивачу.

При
цьому будь-які торгівельні збори та податки відповідач не сплачує, будь-яких
документів, які надають право відповідачу на знаходження на земельній ділянці
позивача не має.

При
таких обставинах посилання скаржника на неправомірне користування позивачем
земельною ділянкою до спірних правовідносин відношення не має та може бути
підставою окремого позову, заявленого відповідачем до позивача з урахування
преюдиційних фактів, раніше встановлених судами в частині правомірності надання
позивачу земельної ділянки у постійне користування, в тому числі оскарження
зазначених судових рішень у встановленому порядку.

Касаційна
інстанція констатує, що скаржник помилково ототожнює договір оренди землі та
послуги по наданню торгової площі у межах ринку, на які затверджені відповідні
ринкові розцінки.

Згідно
ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню, виходячи із вимог      ст. 212 Земельного кодексу України.

Інші
доводи скаржника не є обґрунтованими та не спростовують висновків судів, що
ґрунтуються на підставі правомірно встановлених обставин справи.

Виходячи
з викладеного, керуючись  ст.ст. 108, 1115,
1117 -11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

П
О С Т А Н О В И В:

Постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 та рішення  господарського суду Одеської області від
07.12.2007 у справі № 9/245-07-7552 господарського суду Одеської області
залишити без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун