ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2008 р.

Справа  № 15/177-08-3996

Господарський суд
Одеської області у складі

судді
Петрова В.С.

При секретарі                                Стойковій М.Д.

За участю представників:

від прокуратури -            Вайнбранд В.Л.;

від позивача -                  Неклеса Ю.В.;

від відповідача -              не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом в.о. прокурора Суворовського
району м. Одеси в інтересах держави в особі Бюро естетики міського середовища
та зовнішньої реклами управління архітектури та містобудування Виконавчого
комітету Одеської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення плати за тимчасове користування місцями для розташування спеціальних
конструкцій в сумі 194,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В.о.
прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся до господарського суду
Одеської області в інтересах держави в особі Бюро естетики міського середовища
та зовнішньої реклами управління архітектури та містобудування Виконавчого
комітету Одеської міської ради з позовною заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення плати за тимчасове користування місцями для розташування
спеціальних конструкцій в сумі 194,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
наступним.

Прокуратурою
Суворовського району м. Одеси було проведено перевірку за матеріалами, які
надійшли з Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами Одеської
міської ради щодо додержання фізичними особами - підприємцями вимог Законів
України „Про рекламу” та „Про благоустрій населених пунктів”, за результатами
якої було встановлено, що ОСОБА_1зареєстрована як фізична особа -підприємець
(код НОМЕР_1), самовільно без правоустановчих документів розташувала рекламу за
аАДРЕСА_1 у вигляді мимохіду.

При
цьому прокурор вказує, що для розміщення вказаної реклами відповідач повинен
був отримати відповідний дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, а також
проводити у встановленому порядку відповідну плату за її розміщення.

Так,
позивачем як органом, уповноваженим регулювати діяльність, пов'язану з
розміщенням зовнішньої реклами у м. Одесі, в ході проведення перевірок було
встановлено,  що відповідачем порушені
Правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені Рішенням МВК від 18.06.2004
р. № 326 в м. Одесі. Зокрема, було виявлено, що конструкція зовнішньої реклами
встановлена з порушенням правил, а саме: без дозволу на розміщення, про що
16.07.2007 р. складено акт № 312/24, а також акт повторної перевірки № 758 від
14.08.2007 р. До того ж стосовно відповідача було винесено припис № 10/7 від
16.07.2007 р. щодо необхідності демонтувати конструкцію своїми силами до
18.07.2007 р. та роз'яснено, що в разі невиконання припису згідно з
розпорядженням міського голови від 27.09.2004 р. № 1319-01р „Про спеціалізоване
підприємство, що здійснює демонтаж рекламних конструкцій” будуть здійснені
демонтажні роботи.

Разом
з тим прокурор посилається на те, що відповідно до розрахунку плата за
тимчасове користування місцем для розташування зовнішньої реклами складає 194,67
грн. Однак, вказана сума відповідачем добровільно не сплачена, що стало
підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

При
цьому прокурор вказує, що невиконання відповідачем вимог Законів України „Про
рекламу” та „Про благоустрій населених пунктів” та „Правил розміщення
зовнішньої реклами”, затверджених Рішенням МВК від 18.06.2004 р. № 326 в м.
Одесі, заподіює істотну шкоду місцевому бюджету, шкоду інтересам міста та
держави, його власності, призводить до ненадходження в бюджет коштів, необхідних
для здійснення державної політики, унеможливлює здійснення видатків на
реалізацію делегованих повноважень.

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 24.09.2008 р. порушено провадження у
справі № 15/177-08-3996 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Позивач
позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач
відзив на позов не надав, також представник відповідача у судове засідання не
з'явився. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України
справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури
та позивача, господарський суд встановив наступне.

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1зареєстрована 06.06.2006 р. Комінтернівською районною
державною адміністрацією Одеської області, що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб  та
фізичних осіб-підприємцівНОМЕР_2 від 28.05.2008 р.

16.07.2007
р. інспекторами Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами управління
архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради була
проведена перевірка дотримання відповідачем Правил розміщення зовнішньої
реклами згідно вимог Законів України „Про рекламу” та „Про благоустрій
населених пунктів”, про що був складений акт № 312/24 від 16.07.2007 р. (а.с.
8). Згідно вказаного акту під час проведення перевірки  виявлено, що конструкція зовнішньої реклами у
вигляді мимохіду за АДРЕСА_1 встановлена з порушенням Правил, а саме: без
дозволу на розміщення.

На
підставі зазначеного акту перевірки № 312/24 позивачем був винесений припис №
10/7 від 16.07.2007 р., яким було запропоновано відповідачу своїми силами
демонтувати конструкцію своїми силами до 18.07.2007 р.

Як
вбачається з матеріалів справи, 14.08.2007 р. інспекторами Бюро естетики
міського середовища та зовнішньої реклами управління архітектури та
містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради була потворно
проведена перевірка дотримання відповідачем Правил розміщення зовнішньої
реклами, про що свідчить акт № 758 від 14.08.2007 р. (а.с. 7). Вказаною
перевіркою було встановлено, що виявлене попередньою перевіркою порушення
відповідачем „Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі” не
ліквідоване.

Разом
з тим позивачем була розрахована плата за тимчасове користування місцем для
розташування зовнішньої реклами, сума якої склала 194,67 грн. згідно наявних в
матеріалах справи рахунків. Так, прокурор та позивач посилаються на те, що
вказана сума відповідачем добровільно не була сплачена, що і стало підставою
для пред'явлення даного позову.

Між
тим згідно п. 46 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі,
затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.06.2004
р. № 326 „Про порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі”, на які
посилається прокурор у позові, у разі порушення порядку розповсюдження та
розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за
додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з
вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї
вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально
уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

П. 47
вказаних Правил передбачено, що розповсюджувач зовнішньої реклами, винний у
порушенні цих Правил, несе відповідальність згідно із законодавством.

Так,
як вбачається з матеріалів справи, позивачем був винесений відносно відповідача
припис № 10/7 щодо демонтажу встановленої відповідачем без відповідного дозволу
рекламної конструкції у вигляді мимохіду за АДРЕСА_1у строк до 18.07.2007 р.
При цьому в приписі зазначено, що в разі невиконання відповідачем припису
згідно з розпорядженням міського голови від 27.09.2004 р. № 1319-01р „Про
спеціалізоване підприємство, що здійснює демонтаж рекламних конструкцій” будуть
здійснені демонтажні роботи.

Отже,
виходячи з вищенаведеного, за порушення відповідачем Правил розміщення
зовнішньої реклами в місті Одесі відповідач несе відповідальність у вигляд
демонтажу встановленої рекламної конструкції, а не у вигляді плати за тимчасове
користування місцем для розташування зовнішньої реклами.

До
того ж п. 32 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі передбачено, що
плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що
перебувають у комунальній власності, встановлюється в порядку, визначеному
органами місцевого самоврядування.

Порядок
внесення плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів
визначений в п. 13 вказаних Правил.

Так,
згідно п. 13 цих Правил протягом строку, зазначеного в пункті 11 цих Правил (3
місяця), заявник оформлює обидва примірники дозволу та подає їх робочому органу
разом із супровідним листом, у якому зазначається реєстраційний номер заяви. У
разі прийняття керівником робочого органу рішення про встановлення пріоритету
заявника на місце розташування рекламного засобу, яке перебуває в комунальній
власності, заявник протягом трьох днів укладає договір на тимчасове
користування цим місцем. Протягом строку, передбаченого абзацами першим -
третім пункту 11 цих Правил, щомісяця справляється плата за тимчасове
користування місцем, що перебуває в комунальній власності, в розмірі 25
відсотків плати, встановленої органами місцевого самоврядування, за наявністю
погоджень дозволу виконавчими органами Одеської міської ради, комунальними
підприємствами, установами, організаціями, відповідно до цих Правил. У разі
продовження строку оформлення дозволу відповідно до абзацу четвертого пункту 11
цих Правил щомісяця плата за тимчасове користування місцем, що перебуває в
комунальній власності, справляється в розмірі 100 відсотків плати, встановленої
органами місцевого самоврядування. Протягом п'яти днів з дати прийняття керівником
робочого органу рішення про встановлення пріоритету заявника на місце
розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено
зазначений пріоритет, заявник подає робочому органу копію укладеного ним
договору на тимчасове користування місцем та копію документа, що підтверджує
внесення відповідної плати.

Отже,
як випливає з вищенаведених положень Правил розміщення зовнішньої реклами в
місті Одесі, підставою для внесення відповідачем плати за тимчасове
користування місцем розташування рекламного засобу є укладений на підставі
відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради договір на
тимчасове користування цим місцем. Так, за відсутності такого договору
відповідно у відповідача не виникло зобов'язання вносити плату за тимчасове користування
місцем розташування рекламного засобу. При цьому інші підстави для внесення
відповідачем вказаної плати актами цивільного законодавства не передбачені, що
не спростовано ні прокурором, ні позивачем.

Відповідно
до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст.
11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є:

1)
договори та інші правочини;

2)
створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3)
завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4)
інші юридичні факти.

Цивільні
права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Таким
чином, доводи прокурора про невнесення відповідачем у добровільному порядку
плати за тимчасове користування місцем для розташування зовнішньої реклами є
безпідставними та необґрунтованими.

За
таких обставин, господарський суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 194,67 грн., оскільки у відповідача зобов'язання по
сплаті саме спірної суми не виникло.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею
32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно
до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і
обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для
господарського суду не є обов'язковим.

Приймаючи
до уваги усе вищенаведене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський
суд Одеської області вважає позовні вимоги в.о. прокурора Суворовського району
м. Одеси такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні позову в.о. прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами
управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської
ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за тимчасове користування
місцями для розташування спеціальних конструкцій в сумі 194,67 грн. відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня  його прийняття.

Суддя
Петров В.С.