ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.11.08 р.                     Справа № 25/186

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України м. Київ

до відповідача Центральної міської лікарні м. Дружківка Донецької області

про відшкодування в порядку регресу витрат, пов’язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 15218грн.67коп.

За участю:

представників сторін:

від позивача: Бабюк Т.П. – представник (довіреність № 11650/4 від 16.09.2008);

від відповідача: Євдокімов Ю.А. – заступник головного лікаря (довіреність № б/н від 13.11.2008), Кретов Ю.С. – юрисконсульт (довіреність № б/н від 13.11.2008)

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України м. Київ звернувся до господарського суду з позовною заявою до Центральної міської лікарні м. Дружківка Донецької області про відшкодування в порядку регресу витрат, пов’язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 15218грн.67коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заяву про виплату страхового відшкодування від 10.11.2005, поліс № Б/3452813 обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України від 30.12.2004, довідку відділення ДАІ Калінінського районного ВВС м. Донецька № 554 від 25.10.2005, постанову Дружківського міського суду по справі № 3-3530 від 04.11.2005, висновок спеціаліста № 30/01/10 експертного автотоварознавчого дослідження по факту завдання пошкоджень автомобілю Chevrolet Aveo, наказ № 609 від 30.12.2005 „Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Протасовій Н.А. (з вини незастрахованого водія)”, платіжне доручення № 182 від 01.01.2006 на суму 15218,67грн., лист МТСБУ № 6585/3-2-05 від 16.12.2005, лист-відповідь ЦМЛ м. Дружківки № 227 від 20.02.2006, лист МТСБУ № 2552/4-3-06 від 12.03.2008.

14.11.2008 відповідач через канцелярію господарського суду за супровідним листом (вих. № 1687 від 13.11.2008) подав довіреності на представників № б/н від 13.11.2008 та № б/н від 13.11.2008, відзив на позовну заяву, акт огляду транспортного засобу від 23.09.2005, лист Дружківського МВ УМВС України у Донецькій області № 3402 від 15.03.2006, постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.03.2006, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копію довідки з ЄДРПОУ, копію квитанції (фіскального чеку) № 9395 від 13.11.2008 в підтвердження направлення відзиву на адресу позивача.

Перелічені документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву (вих. № 1688 від 13.11.2008) відповідач зазначив, що позовні вимоги по відшкодуванню шкоди визнає частково, посилаючись на те, що ДТП виникло в результаті непередбачених обставин (технічний стан автомобілю), які уплинули на визнання винності водія в ДТП.

Відповідачем надані документи в підтвердження правового статусу підприємства.

Як вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та довідки з ЄДРПОУ № 7-25-423 найменування відповідача – комунальний лікувальний заклад „Центральна міська лікарня”.

З огляду на надані відповідачем правоустановчі документи, відповідачем по справі слід вважати - комунальний лікувальний заклад „Центральна міська лікарня”.

Позивач направив до суду за супровідним листом (вих. № 14403/4-3-06 від 11.11.2008) копію довідки з ЄДРПОУ № 3928/04, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та копію довіреності на особу, яка підписала супровідний лист.

Зазначені документи судом оглянуті та залучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

22.09.2005 о 17год.20хвил. на проспекті Ілліча у м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки „Москвич 2141”, державний номер АН 5418 АА, що належить Центральній міській лікарні м. Дружківка, під керуванням водія лікарні Трофимова А.В., з автомобілем „Chevrolet Aveo”, державний номер АН 3603 АЕ, що належить Протасовій Н.А., під її керуванням.

В результаті зіткнення автомобілю марки „Chevrolet Aveo” були нанесені ушкодження.

Постановою Дружківського міського суду у справі № 3-3530 від 04.11.2005 Трофимов А.В., який керував автомобілем марки „Москвич 2141”, державний номер АН 5418 АА, був притягнений до адміністративного стягнення на підставі ст. 124 КпАП України у зв’язку з порушенням п. 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки не дотримався безпечної дистанції.

Як зазначено в позовній заяві, на дату скоєння ДТП, водій Трофимов А.В. та Центральна міська лікарня м. Дружківки не мали договору обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 30/01/10 від 11.10.2005, складеного ЗАТ Український центр післяаварійного захисту „Експерт-Сервіс”, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля „Chevrolet Aveo” становить 18261грн.92коп. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведений 29.09.2005 у присутності довіреної особи головного лікаря Центральної міської лікарні м. Дружківки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частини 2 та 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України закріплюють, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пункт 1) частини 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлює, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини другої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Вина водія лікарні - Трофимова А.В., який керував автомобілем марки „Москвич 2141”, державний номер АН 5418 АА, що належить Центральній міській лікарні м. Дружківка, встановлена постановою Дружківського міського суду у справі № 3-3530 від 04.11.2005.

Частиною 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України закріплено, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З урахуванням приписів зазначених статей Цивільного кодексу України, на комунальний лікувальний заклад „Центральна міська лікарня” покладається обов’язок відшкодувати шкоду, завдану Трофимовим А.В.

Комунальний лікувальний заклад „Центральна міська лікарня” завдану шкоду, як того вимагають приписи перелічених статей Цивільного кодексу України, потерпілій особі не відшкодував.

Власник пошкодженого автомобіля „Chevrolet Aveo” з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування від 10.11.2005, до якої був доданий поліс № Б/3452813 обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України від 30.12.2004. Строк дії полісу з 30.12.2004 по 29.12.2005.

Договірні зобов’язання між позивачем, потерпілою особою та відповідачем відсутні.

Відповідно до підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1 липня 2004 року N 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 1.7.ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах).

У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На виконання вимог ст. ст. 22, 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” в редакції, яка діяла на момент ДТП, позивач на підставі наказу № 609 від 30.12.2005 „Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Протасовій Н.А. (з вини незастрахованого водія)”, платіжним дорученням № 182 від 01.01.2006 перерахував потерпілій особі Протасовій Н.А. суму страхового відшкодування, яка становить 15218,67грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В свою чергу, підпункт 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону закріплює, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (п. 13.1. ст. 13 учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом).

02.02.2006 позивач направив на адресу відповідача лист з проханням компенсувати в добровільному порядку витрати, понесенні МТСБУ у вигляді виплати потерпілій Протасовій Н.А. внаслідок ДТП страхового відшкодування.

Листом (вих. №№ 227 від 20.02.2006) відповідач повідомив про те, що компенсувати суму в розмірі 15218,67грн. не являється можливим за відсутністю документів в обґрунтування заявленої суми.

Листом (вих. № 2552/4-3-06 від 12.03.2008) позивач направив на адресу відповідача документи в підтвердження суми 15218,67грн.

Зазначений лист був залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” здійснив відшкодування шкоди за власника транспортного засобу, який винний в скоєнні ДТП та у якого відсутній договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то, в силу вищезазначених статей Цивільного кодексу України та Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, на відповідача покладається обов’язок відшкодувати позивачу в порядку регресу понесені витрати.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог, тому задовольняє їх у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, бо спростовуються вищенаведеним.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що лікарня є бюджетним, неприбутковим закладом.

Суд розглянув клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду, прийняв до уваги те, що на лікарню покладені важливі функції з обслуговування населення, надає відстрочку виконання рішення суду строком на 4 (чотири) місяці.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 1166, 1172, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1 липня 2004 року N 1961-IV, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України м. Київ до комунального лікувального закладу „Центральна міська лікарня” м. Дружківка Донецької області про відшкодування в порядку регресу витрат, пов’язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 15218грн.67коп. задовольнити.

Стягнути з комунального лікувального закладу „Центральна міська лікарня” (84200, м. Дружківка Донецької області, вул. Короленка, 12, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) витрати, пов’язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 15218грн.67коп.

Відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення витрат, пов’язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 15218грн.67коп., строком на 4 (чотири) місяці до 20.03.2009р.

Стягнути з комунального лікувального закладу „Центральна міська лікарня” (84200, м. Дружківка Донецької області, вул. Короленка, 12, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) держмито в сумі 152грн.19коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Вик. Тимошенко О.О.

тел. 3056827

Надруковано 3 прим:

1 прим. –до справи;

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;