ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 5020-12/096
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"20" листопада 2008 р.  14:36
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
у складі:

Судді Харченко І.А.,

при секретарі Баланюк О.В.,

за участю представників:

позивача  - ОСОБА_2, довіреність б/н від
26.02.2008, представник;

відповідача
-Ткаченко Т.О., довіреність №41/1-8-2620п від 18.03.2008, головний спеціаліст  Територіального управління Головної
державної  інспекції на  автомобільному транспорті в місті
Севастополі;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №5020-12/096 за адміністративним позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті про визнання постанови про застосування фінансових
санкцій №027577 від 08.01.2008 недійсною,

Суть спору:

21.02.2008 (вх.№506) суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до
Територіального управління Головної державної
інспекції на  автомобільному
транспорті в місті Севастополі  про
визнання постанови про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. №027577
від 08.01.2008 недійсною.

Ухвалою від 22.02.2008 відкрито
провадження у адміністративної справі №5020-12/096, призначено попереднє судове
засідання.

Ухвалою від 24.03.2008 допущена
заміна первинного відповідача - Територіальне управління Головної
державної  інспекції на  автомобільному транспорті в місті
Севастополі  - на належного відповідача
-  Головну державну  інспекцію на
автомобільному транспорті, закінчено підготовче провадження, справа
№5020-12/096 призначена  до судового
розгляду.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, надав суду письмові заперечення, пояснив, що згідно наданих до
перевірки документів позивач не є ні відправником  вантажу ні його одержувачем, а тому
інспекторами визначено, що позивач як перевізник надавав послуги з перевезення
вантажів на договірних умовах.

Згідно статей 27-32, 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам сторін
роз'яснені  процесуальні права та
обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін,  суд,

в с т а н о в
и в :

Територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі (надалі
Інспекція) 16 листопада 2007 року проведено перевірку транспортного засобу ISUZU  державний НОМЕР_1, який належить Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (надалі СПД ОСОБА_1) та здійснював
перевезення вантажу.

За наслідками перевірки було
складено акт №034932 від 16.11.2007 на підставі якого 08.01.2008 винесено
постанову №027577 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн.
відповідно до частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України „Про автомобільний
транспорт”.

Перевірку проведено державними
інспекторами Інспекції у відповідності до графіку перевірок, затвердженого начальником
Інспекції, та згідно завдання на перевірку №023340 від 15.11.2007 (арк.с.28-29)
та вимогами пунктів 12-19 Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
№1567 від 08.11.2006.

Водієм, ОСОБА_5, що знаходився за
кермом автомобіля ISUZU  державний
НОМЕР_1, було надано товарно-транспортні накладні №Т/С-040538 від 15.11.07 та
№Т/С-040521 від 16.11.07 згідно яких відправником вантажу визначено ОСОБА_3,
одержувач - ОСОБА_4.

У відповідності до статті 9 Закону
України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” надання послуг
з перевезення вантажів автомобільним транспортом підлягає ліцензуванню.

Статтею 48 Закону України „Про
автомобільний транспорт” передбачено, що автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху
документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Цією ж статтею встановлений перелік
документів, які повинні знаходиться у водія транспортного засобу під час
здійснення вантажних перевезень на договірних умовах. В порушення вимог цієї
статті водій не надав державним інспекторам Відповідача ліцензійну картку, на
підставі якої здійснювалось надання послуг з перевезення.

Пункт 26 Порядку державного
контролю передбачає присутність уповноваженої особи суб'єкта господарювання при
розгляді справи про порушення, при цьому про час і місце розгляду справи про
порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під
розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Так, у відповідності до
цього пункту, СПД ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду
справи про порушення листом Інспекції №27/3-1864 від 29.12.2007, який був
надісланий рекомендованим листом із повідомленням 29.12.2007, про що свідчить
чек про оплату послуги „Укрпошти” та повідомлення про вручення поштового
відправлення. Цей лист був отриманий 03.01.2008 особисто СПД ОСОБА_1 (арк.с.31,
32).

Відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону України
„Про автомобільний транспорт”. Так, згідно листу Міністерства юстиції
№19-26-1628 від 04.05.2007 з роз'ясненням щодо положень цієї статті, частина 1
абзац 3 статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт” передбачає
застосування санкцій за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону,
у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пунктів 25-27
Порядку державного контролю, за результатами розгляду справи Інспекцією була
винесена постанова №027577 від 08.01.2008 про застосування фінансових санкцій у
розмірі 1700 гривень. На виконання пункту 29 Порядку державного контролю копія
даної постанови була надіслана Позивачу рекомендованим листом із повідомленням
09.01.2008.

Посилання СПД ОСОБА_1 на ту
обставину, що перевезення вантажу не є наданням послуг, а було здійснено з його
власного складу на інший, - не відповідають наданим матеріалам та поясненням
свідків.

Так, допитана судом в якості свідка
ОСОБА_6 пояснила, що і вона і ОСОБА_3 також займаються підприємницькою
діяльністю в встановленому законодавством порядку. Цей факт підтверджується і
накладними, які мав при перевірці водій автомобіля, де зазначено, що відправник
є ОСОБА_3, одержувач - ОСОБА_4., а постачальник ОСОБА_1.

Таким чином, згідно наданих
документів, враховуючи, що СПД ОСОБА_1 не є ані відправником вантажу, ані його
одержувачем, інспекторами було вірно визначено, що СПД ОСОБА_1, виконував
функції перевізника, тобто надавав послуги з перевезення вантажів на договірних
умовах без відповідної ліцензії, а тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись статтями 48, 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт”, статтею 9 Закону України „Про
ліцензування певних видів господарської діяльності”, статтями 69, 70, 71, 79,
94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд -

П о с т а н о
в и в :

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

25.11.2008.

Розсилка:

1.          ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

2.          Територіальному управлінню Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі

(99003, м. Севастополь, вул.
Харківська, 3)

3.          Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті (01035, м. Київ, пр. Перемоги, 14)