ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№
20/29-б

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                       Ткаченко
Н.Г.

Суддів  -
Катеринчук Л.Й.

Заріцької А.О.

За участю представників : Стахановської
ОДПІ    - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ЗАТ
"Донецька вуглепереробляюча група" -Вайнберг Е.В.; ЗАТ
"Криворізьке" -Бондаревої В.В.; ДВАТ
"Стахановпромтранс" -Страшнової С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Стахановської ОДПІ

на ухвалу господарського
суду Луганської області від  19.05.2008
р. та постанову Луганського апеляційного господарського суду від              01.07.2008 р.  по справі № 20/29б за заявою ТОВ
"Виробнича фірма "Рельдо" до
ДВАТ "Стахановпромтранс" про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Луганської області
від  01.02.2005  р. порушено провадження по справі № 20/29б
про банкрутство  ДВАТ
"Стахановпромтранс", введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою підготовчого
засідання господарського суду Луганської області   від 25.02.2005 р. по справі № 20/29б введено
процедуру розпорядження  майном боржника,
призначено розпорядником майна ДВАТ "Стахановпромтранс" арбітражного
керуючого  ОСОБА_4

Справа розглядалась
судами неодноразово.

Ухвалою
господарського  суду Луганської  області від 19 травня            2008 р. по справі № 20/29б
/суддя  Палей О.С./ відхилено
кредиторські вимоги Стахановської ОДПІ до боржника в сумі 2 549 419,95 грн., на
підставі ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

Постановою
Луганського  апеляційного  господарського суду  від 01 липня 2008 р. по справі № 20/29б
/судді : ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7./ ухвалу господарського  суду
Луганської області   від
19.05.2008 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу Стахановської ОДПІ без
задоволення.

В касаційній скарзі
Стахановська ОДПІ просить скасувати ухвалу господарського  суду Луганської області   від 19.05.2008 р. та постанову
Луганського  апеляційного господарського
суду від 01.07.2008 р.,   посилаючись на
те, що вони постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді
Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку,  що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

05.03.2005 р.   в
газеті "Урядовий кур'єр"
опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ДВАТ
"Стахановпромтранс".

Відхиляючи грошові вимоги
Стахановською ОДПІ до ДВАТ "Стахановпромтранс" на підставі ст.14
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", господарський суд як першої так і апеляційної інстанції
виходив з того,  що кредитором не надано
належних доказів своєчасного звернення з заявою до суду з кредиторськими вимогами,
поскільки  наданий Стахановською
ОДПІ  оригінал фіскального чеку №7 від
04.04.2005 р. не є належним доказом надіслання заяви до господарського суду
Луганської області, а  конверт з
рекомендованим листом № 0001620, в якому надійшла заява кредитора,  не містить чіткого відтиску дати на штампі
конверту,  але свідчить про те,  що число дати розпочинається цифрою
"2", тобто,  дата відправлення
кореспонденції є не раніше  20.04.2005
р., що  не відповідає даті фіскального
чеку №7 від 04.04.2005 р.

Таким чином, господарські
суди попередніх інстанції дійшли до висновку, що  Стахановською ОДПІ, пропущений встановлений
ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"  строк
звернення з кредиторськими  вимогами до
ДВАТ "Стахановпромтранс", а отже,
її вимоги  є погашеними.

Але з такими висновками
суду погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного
законодавства  рішення суду  є законним тоді,  коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України

Оскаржувана ухвала суду
першої інстанції та апеляційна постанова
зазначеним вище вимогам не відповідають.

Відповідно до ст.41 ГПК
України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”.

Господарськими судами
попередніх інстанцій належним чином не досліджено  фактичних обставини, а саме, не перевірено
обставини, пов'язані з встановленням дати подання заяви Стахановською ОДПІ з
кредиторськими вимогами, не дано оцінки наданим
доказам : фінансовому чеку №7 від 04.04.2005 р., конверту з
рекомендованим листом №0001620; не взято додаткові пояснення від Луганської
дирекції "Укрпошта"  щодо встановлення
точної дати направлення заяви Стахановською ОДПІ з кредиторськими вимогами; не
звернуто увагу на лист ДВАТ "Стахановпромтранс" від 17.05.2005 р.
№01-220 щодо визнання вимог Стахановською ОДПІ.

Відповідно до ст.38 ГПК
України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд
зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі
у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Господарськими  судами попередніх інстанцій не було
витребувано  належні пояснення від
Луганської дирекції "Укрпошта"
про  встановлення точної дати
направлення  заяви Стахановською ОДПІ з
кредиторськими вимогами до ДВАТ "Стахановпромтранс", не було
проведено експертизу для встановлення точної дати на конверті  з рекомендованим листом № 0001620, в якому
надійшла заява Стахановською ОДПІ.

Отже, господарські суди
попередніх інстанцій, в порушення  вимог
закону,  постановили  судове рішення по справі без всебічного,
повного і об'єктивного розгляду  всіх
обставин справи та доказів, які мають суттєве значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст. 1117
ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Крім того, відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.1 постанови від
29.12.1976 р. №11 "Про судове рішення", обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

В порушення вимог ст. 84
ГПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976
року N 11 “Про судове рішення” Із змінами і доповненнями, внесеними
постановами Пленуму Верховного Суду України від 24 квітня 1981 року N 4, від 25
грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, ухвала господарського суду
Луганської області від 19.05.2008 р. та постанова  Луганського
апеляційного   господарського суду
від 01.07.2008 року   належним чином не
мотивована та законодавчо не обґрунтована.

Таким чином, ухвалу
господарського суду Луганської області від
19.05.2008 р. та постанову Луганського апеляційного господарського суду
від              01.07.2008 р., не можна
визнати як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства,  і вони підлягають скасуванню.

Разом з тим,  доводи Стахановської ОДПІ, які викладені в
касаційній скарзі, стосовно того, що у разі визнання в повному обсязі
кредиторських вимог боржником, господарський суд зобов"язаний включити
такі вимоги до реєстру вимог кредиторів, навіть у разі пропуску строку
звернення з такими вимогами  -
протирічать вимогам закону.

Згідно  зі п.2 ст.14 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”,  вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в
ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Отже, у разі звернення з
безспірними кредиторськими вимогами до суду із пропуском строку, встановленого
Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, такі вимоги визнаються погашеними, і відповідно не включаються до
реєстру вимог кредиторів.

Крім того, в касаційній
скарзі Стахановська ОДПІ  зазначає щодо
звернення  ОДПІ з заявою до ДВАТ
"Стахановпромтранс" з майновими вимогами.

У справі про банкрутство господарським
судом розглядаються лише ті вимоги, розгляд яких визначений Законом України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”
кредитором  у справі про
банкрутство є фізична або юридична особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань  до боржника.

Відповідно до  Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” грошові зобов'язання -
це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до
цивільно- правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним
законодавством України. Тобто,  у справі
про банкрутство господарськими судами розглядаються тільки грошові вимоги
кредитора до боржника.  У разі коли
кредитор не має до боржника грошових вимог,
то його заява про визнання кредитором в справі про банкрутство є
безпідставною.

За таких обставин, касаційна
скарга Стаханівської ОДПІ підлягає частковому задоволенню, а ухвала
господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2007 р. та постанова
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р.
підлягають скасуванню, а справа в частині розгляду кредиторських вимог
Стаханівської ОДПІ направленню на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді справи, суду слід
врахувати вище викладене, більш повно та
всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку
зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване  рішення.

На підставі викладеного
та керуючись ст.ст.1115, 1117 - 11113,    Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т
А Н О В И В:

Касаційну скаргу  Стахановської ОДПІ  задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Луганської
області від  19.05.2008 р. та постанову
Луганського апеляційного господарського суду від              01.07.2008 р.  по справі № 20/29б  щодо кредиторських вимог Стахановської
ОДПІ  скасувати.

Справу №20/29б в частині розгляду  кредиторських вимог Стахановської ОДПІ
направити на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді
-
Катеринчук Л.Й.

Заріцька А.О.