ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2008 р.
Справа № 38/240-08

вх.
№ 7580/5-38

Суддя
господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
Карпінська Г.Л., дов. б/н від 20.11.2008 року, відповідача: не
з"явився

розглянувши
справу за позовом ТОВ "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ -
ДАЛЬНОБОЙ", м. Київ

до  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1., м.
Харків

про
стягнення 18974,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
"Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ - ДАЛЬНОБОЙ», м. Київ просить суд
стягнути на його користь з відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.-
14596,00 грн. вартості втраченої поклажі та 4378,80 грн. штрафу. Також позивач
просить покласти на відповідача судові витрати у справі.

Представник
позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Відповідача у
судове засідання не з'явився, витребувані господарським судом документи не
надав. Про час та місце судового засідання відповідач належним чино
повідомлявся. Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача суд встановив,
що 28.09.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1було
укладено договір відповідального зберігання №1460/ 2007 в/з (далі за
текстом  - договір), за умовами якого
позивач передав відповідачу на схов 6 пневматичних шин на суму з ПДВ 14596 грн.
00 коп., а відповідач прийняв поклажу вказану поклажу та зобов'язався повернути
її позивачу в дводенний термін від відповідної вимоги. Передачу поклажі було
оформлено сторонами актом приймання-передачі №1 від 28.09.2007 р..

20.03.2008 р.
позивачем було направлено відповідачу
вимогу   №409   про
повернення переданого на схов майна, або, при неможливості такого
повернення, про сплату вартості поклажі в сумі 14596, 00 грн..

На виконання п.
3.1.1, 29.07.2008 р. сторони провели інвентаризацію залишків майна на складі
відповідача, якою майна на складі відповідача не виявлено, що було зазначено в
інвентаризаційному записі № 1 від 29.07.2008 р..

Згідно п. 5.3.
договору, у випадку втрати, псування, приведення продукції в стан не придатний
для подальшого цільового використання, що відбулося з вини зберігача, останній
відшкодовує власникові її повну вартість.

Згідно ст. 951
Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажедавцю втратою (нестачею)
речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Згідно ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом. У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання
або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

У відповідності
до ст. 33 господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Доказів
відсутності вини, повернення поклажі, відшкодування збитків тощо, відповідачем
суду не надано.

Згідно ст. 216
Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230
Господарського кодексу України штрафними санкціями визначаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно п. 4 ст.
231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути встановлено у відсотковому відношенні до суми
невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у
відсотковому відношенні до суми зобов'язання. незалежно від ступеня його
виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

П. 5.3 договору
за неналежне виконання умов договору для відповідача встановлено обов'язок
сплатити на користь позивача штраф у розмірі 30 % від вартості втраченого
товару, що становить 4378 грн. 80 коп.

За таких
обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними
доказами та такі, що ґрунтуються на норм ах чинного законодавства.

Судові витрати
у справі підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.
ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь ТОВ
"Мережа сервіснихстанцій "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" (07400, Київська
область, м. Бровари, вул. Богунська, 26 В, ) - 14596 грн. 00
коп. заборгованості, 4378 грн. 80 коп. штрафу, 189 грн. 75 коп. витрат по
сплаті держмита та 118 грн. 00 коп. вижтрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя
Жельне С.Ч.