суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" листопада 2008 р.

Справа № 5/778

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Левшина А.Г. - дов. №10/10 від 10.10.08р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроспецресурси" (м.Житомир)

до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

про стягнення 3850,27 грн.

Спір розглядається в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1
ст. 69 ГПК України за погодженням сторін у відповідності до ч.4 ст. 69 ГПК
України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з
позовом про стягнення з відповідача на свою користь 3850,27 грн. боргу за
поставлений товар, з яких 2520,92 грн. - сума основного боргу, 190,62 грн. -
пеня, 1008,37 грн. - штраф, 106,39 грн. - інфляційні та 23,97 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав
в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений
вчасно і належним  чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності
до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір
поставки від 01.03.08р., видаткові накладні, прибуткові касові ордери,
розрахунок суми боргу, претензію, акти звірки взаємних розрахунків, свідоцтво
про державну реєстрацію, довідки про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.08р. між сторонами був укладений договір поставки б/н від
01.03.08р. (а.с.14-16), відповідно до умов якого позивач (постачальник)
зобов'язується поставляти відповідачеві (покупцю) товар (продукти харчування)
партіями у відповідності з письмовими заявками останнього, а відповідач
зобов'язується приймати даний товар і оплачувати його вартість на умовах даного
договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 даного договору, асортимент, ціна, кількість
товару вказується в накладних, які є невід'ємними частинами даного договору.

Згідно з п.3.2.1 договору, покупець зобов'язаний своєчасно
приймати в повному обсязі кількість товару згідно узгодженої заявки та
оплачувати товар згідно умов даного договору.

Як передбачено п. 6.1 договору, оплата товару здійснюється в
гривнях України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок
постачальника або внесення готівки в касу останнього.

Порядок оплати: протягом 14 банківських днів з моменту поставки
товару (п.6.2 договору).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачеві товар
на загальну суму 4576,52 грн., що підтверджується видатковими накладними
№АЖ-01614 від 12.03.08р., №АЖ-01669 від 14.03.08р., №АЖ-01735 від 18.03.08р.,
№АЖ-01972 від 27.03.08р., №АЖ-02100 від 02.04.08р., №АЖ-02173 від 07.04.08р. та
№АЖ-02327 від 14.04.08р. (а.с.10-13).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати товару
виконав частково, сплативши позивачеві 2055,60 грн., про що свідчать прибуткові
касові ордери від 27.03.08р., від 02.04.08р. та від 07.04.08р. (а.с.20-21),
внаслідок чого станом на день звернення з позовом до суду утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі 2520,92 грн. (4576,52 грн. - 2055,60
грн.).

03.06.08р. позивач направив відповідачеві вимогу (претензію) №78
від 02.06.08р. (а.с.17-19) про сплату суми боргу, яку відповідач залишив без
відповіді та без задоволення.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку
(ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується
передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних
з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як передбачено ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 2520,92
грн. основного боргу обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач в позовній заяві на підставі п.п. 9.3, 9.4
договору, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 190,62 грн. пені
та 1008,37 грн. штрафу, і на підставі ст. 625 ЦК України - 106,39 грн.
інфляційних та 23,97 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 9.3 договору, у випадку затримки будь-яких платежів
по даному договору покупець сплачує пеню за кожен день затримки в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

У випадку затримки розрахунку більше ніж на 20 календарних днів,
покупець сплачує на користь постачальника додатково штраф у розмірі 40% від
суми боргу (п.9.4 договору).

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок вказаних зобов'язань, суд вважає, що пеня,
штраф, інфляційні і 3% річних нараховані правильно та відповідно до вимог
чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів
сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму основного
боргу визнав (а.с.34).

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він
спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 525, 526, 549, 625, 692, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1, фактична адреса:
АДРЕСА_1; юридична адреса:АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_1

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
"Агроспецресурси", 10025, м. Житомир, вул. Сингаївського, 3, р/р
260081581 в ЖОД АППБ "Аваль" м. Житомира, МФО 311528,

- 2520,92 грн. - боргу;

- 190,62 грн. - пені;

- 1008,37 грн. - штрафу;

- 106,39 грн. - інфляційних;

- 23,97 грн. - 3% річних;

- 102,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу