ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.08 р.
Справа № 16/168

Суддя господарського суду Донецької
області В.В. Манжур,

при секретарі Муравйовій М.В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом: Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м.Донецьк

до відповідача: Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Красний Лиман, Донецької області

про стягнення неустойки в розмірі
3812,56 грн.

За участю представників сторін :

від позивача: Тищенко Ю.С. - за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 17.09.08р. порушено провадження              по справі за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області
м.Донецьк до Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Красний Лиман,
Донецької області про стягнення неустойки в розмірі 3812,56грн. За вказаною
позовною заявою розгляд справи призначено на 01.10.2008р. - 10год. 15хв. Судом
визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі
зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та
об`єктивного розгляду  справи.

Представника позивача було
ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст.22 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про
фіксацію судового процесу технічними засобами        не було надано, на підставі чого справу
було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, роз'яснено
вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено
протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4
частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського
процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального
кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір оренди № 2688/2006 від 25.05.2006р., лист № 06-03-3342
від 25.04.2008р., акти приймання-передачі від 25.05.2006р.,               від 02.06.2008р., розрахунок
неустойки, неналежне виконання відповідачем умов договору,                     з приводу чого позивачем
була нарахована неустойка.

Відповідач до жодного судового
засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані документи не надав, хоча
був повідомлений про слухання справи належним чином.

Зважаючи на достатність
представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення
представника позивача, господарський суд встановив:

25.05.2006р. між Регіональним
відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (Орендодавець)
та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1(орендар) був укладений договір
оренди за № 2688/2006 (далі за текстом - договір), згідно п.1.1. якого
Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме
державне майно - нежитлові вбудовані приміщення площею 385,0 кв.м., що
знаходиться на балансі Краснолиманського будівельно-монтажного експлуатаційного
управління Донецької залізниці, за адресою: м.Красний Лиман, вул.Чапаєва, 27.

11.07.2007р. між сторонами була
підписана додаткова угода, яка є невід'ємною частиною договору та набирає чинності
з моменту підписання уповноваженими представниками сторін.

Згідно вимог ст.ст.525, 615
Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов'язання і одностороння зміна
умов договору не допускаються.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що
25.05.2006р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі, згідно якого
нежитлові вбудовані приміщення площею 385,0кв.м, що знаходяться на балансі
Краснолиманського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Донецької
залізниці, за адресою: м.Красний Лиман, вул..Чапаєва, 27, були передані
відповідачу              з метою
виробництва та реалізації хлібобулочних виробів.

Оскільки термін дії договору
закінчився (п.10.1. договору), але заяв про припинення або зміну договору після
закінчення строку його чинності протягом одного місяця від сторін                    не надійшло, договір
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, тобто на 11
місяців, а саме: до 25.03.2008р.

Позивач в листі за № 06-03-585 від
25.01.2008р. повідомив відповідача про необхідність погасити заборгованість по
орендній платі та нарахованої суми пені за договором                                 та
запропонував розірвати договір оренди.

Листом за № 06-03-3342 від
25.04.2008р. позивач повідомив відповідача про закінчення строку дії договору,
а також про необхідність повернення майна із оренди балансоутримувачу за актом
приймання-передачі.

Стаття 27 Закону України „Про  оренду державного та комунального майна”
передбачає, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно п.2.4. та п.2.5. договору у
разі припинення договору майно повертається Орендарем Балансоутримувачу в
аналогічному порядку, встановленому при передачі майна Орендарю. Майно
вважається повернутим Орендарем з моменту підписання сторонами, зазначеними в
п.2.4. договору, акта приймання-передачі.

Згідно акту приймання-передачі від
02.06.2008р. відповідач (СПД ОСОБА_1) повернув балансоутримувачу
(Краснолиманському будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню Донецької
залізниці) орендоване приміщення з метою закінчення своєї діяльності.

Оскільки відповідач своєчасно,
після закінчення строку дії договору, не повернув орендоване майно
балансоутримувачу, як це передбачено договором, позивачем було нараховано
неустойку за час користування річчю.

Відповідно до статті 785
Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму  наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана,                з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно зі ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше
не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Наданий позивачем розрахунок розміру
неустойки за період з 21.04.2008р. по 02.06.2008р. визнаний судом вірним та
таким, що підлягає задоволенню.

Тому, стягненню підлягає неустойка
в розмірі 3812,56грн.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на
відповідача, оскільки саме з вини останнього виник спір.

На підставі ст.ст.526, 527, 785
Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49,
82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський            суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м.Донецьк до
Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Красний Лиман, Донецької області
про стягнення неустойки в розмірі 3812,56грн. - задовольнити.

Стягнути з Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України
(р/р 0063,
МФО 834016, код бюджетної класифікації 22080300, УДК у м.Красний Лиман
ГУДКУ                     у Донецькій
області, ) неустойку в розмірі 3812,56грн.

Стягнути з Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1; код НОМЕР_1)
в доход Державного бюджету України державне мито у розмірі 102,00грн.

Стягнути з Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118,00грн. (р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016
отримувач: Державний бюджет м.Донецьк Ворошиловський р-н, код
бюджетної класифікації 22050000).

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та підписання.

Рішення підписане 17.11.2008р.

Суддя

Надруковано
3 примірники

Позивачу
1,

Відповідачу
1,

У
справу № 16/168

Вик.
Єрохіна В.В.