ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№
1/3-253

Вищий
господарський  суд  України
у  складі  колегії
суддів:

головуючого

Подоляк
О.А.

суддів
:

Барицької
Т.Л., Губенко Н.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Спільного українсько-угорського  товариства з обмеженою  відповідальністю  "ЛАСЕР ТЕКС"

на  постанову

від
11.06.2008 р. Львівського  апеляційного
господарського суду

у  справі

№
1/3-253

за  позовом

ОСОБА_1

до

Спільного
українсько-угорського  товариства з
обмеженою  відповідальністю  "ЛАСЕР ТЕКС" (надалі -Товариство)

про

стягнення
248452,46 грн.

за участю
представників:

від
позивача

ОСОБА_2

від
відповідача

ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В
січні 2008 р. ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Товариства про стягнення
248452,46 грн. частки у статутному фонді Товариства, що становить 5 %
статутного капіталу.

Рішенням
господарського суду Тернопільської області від 20.03.2008 р. (суддя
Левандовський Ю.Я.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.06.2008 р. (судді: Мурська Х.В., Давид Л.Л., Кордюк
Г.Т.), позов задоволено.

Не
погоджуючись з постановою, Товариство звернулось до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та
припинити провадження у справі, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним
застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 27.08.2007 р. між
ОСОБА_1. (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) укладено договір дарування
частки в статутному фонді Спільного українсько-угорського товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛАСЕР ТЕКС" (надалі -Договір). Згідно п.
1 ДоговоруОСОБА_4зобов'язався передати безоплатно у власність своєму синові
ОСОБА_1. належну йому частку в статутному капіталі Товариства, що становить 5 %
статутного капіталу, загальною вартістю 248 452,46 грн., з усіма правами та
обов'язками, що належать засновнику (учаснику) Товариства.

Пунктом
2 Договору передбачено, що право власності у обдарованого на частку, що є
предметом цього договору, переходить до обдарованого з моменту укладення цього
договору та з моменту прийняття рішення загальними зборами учасників Товариства
про прийняття обдарованого учасником (засновником) цього товариства, і з затвердження
нової редакції статуту Товариства та її державної реєстрації відповідно до
чинного законодавства України.

Договір
дарування посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі
за НОМЕР_1

Як
зазначено судами, ІНФОРМАЦІЯ_1.ОСОБА_4помер, про що в книзі реєстрації смертей
зроблено відповідний актовий запис.

Суди
встановили, листом від 21.11.2007 р. ОСОБА_1повідомив Товариство про те, що
немає наміру вступати до складу учасників Товариства, та просив протягом семи
днів письмово повідомити про готовність відповідача виплатити йому суму коштів
в розмірі 248452,46 грн., що складає 5 % статутного капіталу Товариства.

У
відповідь адміністрація Товариства листом повідомила, що розгляд питання щодо
прийняття ОСОБА_1 до складу учасників чи відмови у такому прийнятті буде
розглянуто у передбаченому чинним законодавством порядку на загальних зборах
учасників Товариства після спливу строку, встановленого для прийняття спадщини,
а також у випадку надання ОСОБА_1 відповідних підтверджуючих документів щодо
права на прийняття спадщини -частки у статутному капіталі Товариства. Також в
даному листі зазначалось, що вартість частки у майні, яка належала ОСОБА_4.,
буде визначена та виплачена позивачу у встановленому чинним законодавством
порядку.

Приймаючи
оскаржувані рішення про задоволення позову про стягнення з Товариства на
користь ОСОБА_1 248452,46 грн. частки у статутному капіталі (фонді) Товариства,
суди виходили з того, що даний спір виник з корпоративних відносин і підлягає
розгляду господарським судом.

Проте
з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції погодитись не можна з
наступних підстав.

Законом
України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних
спорів" від 15.12.006 р. № 483-У до підвідомчості (підсудності)
господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі, який вибув, а також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Пунктом
4 ч. 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі, який
вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських
товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно
до вказаних норм, при визначенні підвідомчості спору господарський суд має
враховувати суб'єктний склад сторін, предмет спору та пов'язаність спірних
правовідносин із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
товариства.

Судами
встановлено, що позивач ніколи не був учасником Товариства та немає наміру
вступати до складу його учасників, а отже не є належним суб'єктом корпоративних
правовідносин у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України,

Також,
як вбачається з обставин справи, даний спір виник з приводу стягнення ОСОБА_4,
як фізичною особою, з Товариства коштів в розмірі 248452,46 грн., що складає 5%
його статутного капіталу, які отримав позивач в дарунок за Договором.

Даний
спір за предметом не пов'язаний із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності Товариства.

Таким
чином, місцевий господарський суд, з яким погодився господарський суд
апеляційної інстанції, невірно визначив характер спору та переглянув його у
порушення вимог статей 1, 12 ГПК України щодо підвідомчості справ господарським
судам.

На
підставі викладеного, рішення господарського суду та постанова апеляційного
господарського суду підлягають скасуванню, а провадження у справі у
господарських судах припиненню на підставі п.1 ч.1. ст. 80 ГПК України,
оскільки спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110,
11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Спільного українсько-угорського товариства з обмеженою
відповідальністю  "ЛАСЕР ТЕКС"
задовольнити.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 р. та рішення
господарського суду Тернопільської області від 20.03.2008 р. у справі № 1/3-253
скасувати.

Провадження
у справі припинити.

Головуючий,
суддя
О. Подоляк

С
у д д і
Т. Барицька

Н. Губенко