ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№
21/47-08

Вищий  господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів
:

Бакуліної
С.В., Глос О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали  касаційної
скарги

Національного
наукового центру “Харківський фізико-технічний інститут”

на
постанову

від
11.06.2008 року Харківського апеляційного господарського суду

у
справі

№
21/47-08

господарського
суду

Харківської
області

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1.

до

Національного
наукового центру “Харківський фізико-технічний інститут”

про

стягнення
87378,65 грн.

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

не
з'явились

від
відповідача:

Генкін
С.О. (довіреність №80-60/01-1702 від 28.05.2008р.)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Харківської області (суддя Пелипенко Н.М.) від 06.05.2008
року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського
суду (головуючий суддя -Шевель О.В., судді -Бухан А.І., Демченко В.О.) від
11.06.2008 року, у справі № 21/47-08 стягнуто з відповідача на користь позивача
62165,15 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 2253,27 грн., інфляційні в сумі
16434,75 грн., витрати на державне мито в сумі 808,53 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.; в іншій
частині позовних вимог на суму 6525,49 грн. відмовлено.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені по справі судові акти та
передати справу на новий розгляд до Господарського суду Харківської області,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:
ст.ст.43, 33, 34, 86, 87, 104 ГПК України.

Відзиву
на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Позивач
не скористався наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду
касаційної інстанції.

Заслухавши
пояснення по касаційній скарзі представника відповідача, який підтримав
викладені в ній доводи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду,
колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за
договором поставки промислових товарів №5 від 22.02.2005 року, яка утворилась у
зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе за договором
зобов'язань. Одночасно позивачем заявлено вимоги про стягнення пені, 3
процентів річних та інфляційних втрат.

Встановлено,
що між позивачем та відповідачем укладено договір №5 від 22.02.2005 року,
згідно з вимогами якого позивач (постачальник по договору) систематично
передавав відповідачеві (покупцеві по договору) продукцію. Сторони передбачили
в п.4.2 договору строк оплати протягом 3-х днів з моменту отримання продукції.
Позивач по видатковим накладним протягом травня-серпня 2005 року передав
продукції відповідачеві, відповідач продукцію прийняв через своїх представників
та оплатив в сумі 151500,00 грн., заборгованість складає 62165,15 грн., що
підтверджено актом контрольно-ревізійного управління в Харківській області за
№031-20/550 від 22.11.2005 року та актом звірки розрахунків сторін від
01.09.2005 року.

Враховуючи,
що відповідач в ході розгляду справи в судах обох інстанцій не наводив доказів
неотримання продукції від позивача та доказів в підтвердження того, що
довіреності на отримання продукції ним не видавались; що сума заборгованості
підтверджена актом перевірки контрольно-ревізійного управління в Харківській
області та актом звірки розрахунків сторін станом на 2005 рік; суду не надано
доказів оплати заборгованості протягом 2006 -2008 років та враховуючи вимоги
ст.526 Цивільного кодексу України щодо загальних умов виконання зобов'язання,
суди правомірно порахували позовні вимоги по сумі основного боргу такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно
з вимогами ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не
встановлений інший розмір відсотків.

Позивачем
заявлено вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 18027,89 грн., за
період з грудня 2005 року по січень 2008 року в сумі 16434,74 грн., та про
стягнення 3 процентів річних з 16.12.2006 року по 01.03.2008 року в сумі
2253,27 грн., які задоволені судами частково. В задоволенні позовних вимог в
частині пені в сумі 4932,34 грн. судами відмовлено. В частині відмови в позові
ухвалені по справі судові акти не оскаржені і не перевіряються касаційним
судом.

Колегія
суддів вважає, що висновки суду, покладені в основу прийняття рішення,
відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана
правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення
касаційної скарги і скасування ухвалених по справі судових актів.

Як
свідчать матеріали справи, попередні судові інстанції забезпечили додержання
вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно
та об'єктивно дослідили фактичні обставини справи та оцінили наявні у ній
докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Доводи
касаційної скарги про порушення Господарським судом Харківської області норм
Господарського процесуального кодексу України спростовуються наявними у справі
даними про направлення 11 березня 2008 року на адресу відповідача копії ухвали
про порушення провадження у справі від тієї ж дати, одержанням судом 14 квітня
2008 року відзиву відповідача на позовну заяву, врученням його копії
представнику позивача у судовому засіданні 15 квітня 2008 року. Причин
незабезпечення відповідачем участі свого представника у зазначеному судовому
засіданні останній не обґрунтував. Так само він документально не підтвердив
обставин та причин відсутності свого представника у судовому засіданні 6 травня
2008 року. Крім того, за будь-яких обставин відсутність представника
відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції, не є підставою для
скасування ухвалених по справі судових актів за умови, якщо представник
відповідача брав участь у повторному розгляді справи в суді апеляційної
інстанції.

Також,
колегія не бере до уваги доводи касаційної скарги в частині нібито допущених
судами порушень норм матеріального права, які регламентують правовідносини
сторін щодо поставки продуктів харчування та промислових товарів, оформлених
укладеним між сторонами договором від 22 лютого 2005 року. Факти отримання
зазначених позивачем товарів, наявність у відповідача грошового боргу перед
позивачем доведені судами посиланням на дані накладних (які за умовами договору
являються невід'ємною його частиною), акта звірки взаєморозрахунків між
сторонами у справі, акта Контрольно-ревізійної управління в Харківській
області. Під час розгляду справи судами відповідач не надав доказів здійснення
ним перевірки діяльності своїх посадових осіб, які були уповноважені на
приймання товарно-матеріальних цінностей, вжиття ним протягом 2006-2008 років
відповідних заходів на спростування факту наявності його боргу перед позивачем.
В силу приписів ч.2 ст.111 ГПК України, не допускаються посилання у
касаційній скарзі (поданні) на недоведеність обставин справи.

Колегія
суддів не вбачає порушень судами під час розгляду справи приписів ст.ст.33, 34
ГПК України і відмічає, що суд мав право визнати акт звірки розрахунків доказом
по справі незважаючи на те, що він не є первинним бухгалтерським документом;
відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення по справі
почеркознавчої експертизи, тому не має права посилатись на неналежність підпису
в накладних в суді касаційної інстанції.

Враховуючи
наведене постанова Харківського апеляційного господарського суду є законною і
обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується на помилковому
тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Національного наукового центру “Харківський фізико-технічний інститут”
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року
у справі № 21/47-08 залишити без задоволення, а постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року у справі № 21/47-08 -без
змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос