ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24"
вересня 2008 р.
Справа № 35/360-08

вх. № 6700/5-35

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1. - суб`єкт підприємницької діяльності фізична
особа  відповідача - Іскра О.О., дов
№1/23/08 від 23.05.2008р.

розглянувши справу за позовом СПД ФО ОСОБА_1, м. Харків

до  ТОВ "БВ",
м. Х-в

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
(позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «БВ» (відповідач) в якій просить визнати за нею
право власності на майно - зрошувальну систему
загальною довжиною 11 км 225 м на зрошувальній площі 405 га., що
складається з насосної станції, зрошувальної сітки, дождювальної техніки та
електрохімзахисту трубопроводів, розташовану на землях Безлюдівської сілської
ради смт. Безлюдівка Харківської області. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що
спірне майно належить позивачеві на праві власності згідно договору
купівлі-продажу № С/ХТ-1/01 від 02.01.2003 року, укладеного між нею та
відповідачем.

Сторони до початку судового засідання надали узгоджене клопотання
про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового
процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін,
тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує з
тих підстав, що згідно договору купівлі-продажу № С/ХТ-1/01 від 02.01.2003
року, укладеного між ним та позивачем, останньому було продано лише зрошувальну
сітку, загальною довжиною 11 км 225 м на зрошувальній площі 405 га, дождювальну
техніку та електрохімзахист трубопроводів , а насосна станція не продавалася, а
тому вона є власністю ТОВ «БВ» і користуватися нею позивач може лише з дозволу
відповідача та за окрему плату.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України,
розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до акту державної прийомної комісії по прийняттю в
експлуатацію закінченого будівництва об'єкту «Реконструкція зрошувальної
системи в радгоспі «Харківська овочева фабрика» та радгоспі «Безлюдівський» на
площі 497 га від 30.06.1992 року, затвердженого наказом Облагропромради № 14
від 30.06.1992 року відповідною державною прийомною комісією було прийнято в
експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - зрошувальну систему в радгоспі
«Харківська овочева фабрика» та радгоспі «Безлюдівський» на площі 497 га, яка
складається з магістрального трубопроводу зі стальних труб діаметром 820-1020
мм, загальною довжиною 3 км 680 м; міжгосподарської сітки із стальних труб
діаметром 530-820 мм, загальною довжиною 1 км 397 м; зрошувальної сітки із
стальних труб, загальною довжиною 12 км 929 м, з яких 11 км 255 м на площі 405
га належало радгоспу «Харківська овочева фабрика», а 1 км 674 м на площі 92 га
належало радгоспу «Безлюдівський», подача води по яких здійснюється за
допомогою задвижок з ручним керуванням, які розміщені в колодцях; дождювальної
техніки ДКШ-64 «Волжанка» - 14 штук, з яких 12 штук належало радгоспу
«Харківська овочева фабрика», а 2 штуки - належало радгоспу «Безлюдівський»,
дождювальної техніки ДФ-120 «Дніпро» - 8 штук, що належали радгоспу «Харківська
овочева фабрика»; насосної станції наземного типу, що складається з будівлі
розміром 26 на 6 м, висотою 4,2 м, в якій міститься насосно-силові агрегати ЦН 400-105
з електродвигунами 4АМН-315С-4, продуктивністю 0,44 м3/сек., потужністю 200 кв.
та трансформатор ТМ-1000 кВа/6/0,4; електрохімзахисту трубопроводів катодного
типу ОПС-100-48.

Згідно договору купівлі-продажу № 217 від 24.10.2002 року,
укладеного між Харківською овочевою фабрикою та ТОВ «БВ», останній придбав у
власність спірну зрошувальну систему.

Згідно договору купівлі-продажу № С/ХТ-1/01 від 02.01.2003 року,
укладеного між ТОВ «БВ» та СПДФО ОСОБА_1. спірна зрошувальна система перейшла у
власність позивача.

В підтвердження набуття права власності на спірне майно -
зрошувальну систему позивачем до матеріалів справи надано копію накладної № 2/4
від 04.01.2003 року та Акта приймання-передачі зрошувальної системи,
розташованої на землях Безлюдівської сілської ради смт. Безлюдівка Харківської
області загальною площею 405 га від 04.01.2003 року, згідно якого Відповідач
передав, а Позивач прийняв на умовах договору купівлі-продажу № С/ХТ-1/01 від
02.01.2003 року спірну зрошувальну систему, яка складається зі  зрошувальної сітки із стальних труб,
загальною довжиною 11 км 255 м, подача води по яких здійснюється за допомогою
задвижок з ручним керуванням, що розміщені в колодцях; дождювальної техніки
ДКШ-64 «Волжанка» - 12 штук, дождювальної техніки ДФ-120 «Дніпро» - 8 штук,
насосної станції наземного типу, що складається з будівлі розміром 26 на 6 м,
висотою 4,2 м, в якій міститься насосно-силові агрегати ЦН 400-105 з
електродвигунами 4АМН-315С-4, продуктивністю 0,44 м3/сек., потужністю 200 кв.
та трансформатор ТМ-1000 кВа/6/0,4; електрохімзахисту трубопроводів катодного
типу ОПС-100-48.

Факт здійснення оплати придбаного майна, підтверджується копією
платіжного доручення № 9 від 17.03.2003 року, згідно якого Відповідачем від
Позивача прийнято оплату за зрошувальну систему.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення
позову виходячи з наступного.

Позивач в позовній заяві просить суд визнати право власності на
зрошувальну систему.

Відповідно до ст. 16 ГПК України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст.16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути, наразі,  визнання
права.

Право власності, відповідно до
ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Законодавством не передбачено, що право власності на зрошувальні
системи має реєструватися із видачею відповідних реєстраційних документів, а
тому, позивач обрав належний спосіб підтвердити своє право власності на майно
за рішенням суду.

Статтею 1 ГПК України
передбачено, що  правом на
звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів наділені підприємства, установи,
організації, громадяни які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку
набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів  та з
інших підстав, а також у спорах про визнання недійсним актів з підстав
зазначених у законодавстві.

Відповідно до вимог  ст. 20
ГК України  також  встановлений певний перелік шляхів захисту
суб'єктів господарювання та споживачів,
у тому числі  визнання наявності
або відсутності прав.

Таким чином, господарський суд може визнавати право власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з пп. 55 п. 1.1 Договору купівлі-продажу №  С/ХТ-1/01 від 02.01.2003 року вартість
зрошувальної системи складає 5670,04 грн., яка і була сплачена позивачем, що
підтверджується накладною № 2/4 від 04.01.2003 року та платіжним дорученням,
наявними в матеріалах справи.

Згідно з актом приймання-передачі від 04.01.2003 року позивач
набув права власності на зрошувальну систему з моменту передачі майна, яке
відбулося 04.01.2003 року.

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 435-IV
від „16" січня 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року - Цивільний
кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання
ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу №  С/ХТ-1/01 від 02.01.2003 року був укладений
до 01.01.2004 року, то при вирішенні спору повинен застосовуватись Цивільний
кодекс Української РСР від 18.07.1963 року з наступними змінами та
доповненнями, що діяв до набрання чинності Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 224 ЦК УРСР від 18.07.1963 року з наступними змінами та
доповненнями - за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 225 ЦК УРСР від 18.07.1963 року з
наступними змінами та доповненнями - право продажу майна, крім випадків
примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його
власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею
145 ЦК УРСР власник не вправі витребувати від нього майно.

Згідно ст. 145 ЦК УРСР від 18.07.1963 року з наступними змінами та
доповненнями - якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний
набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли
майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у
володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом
поза їх волею.

СПДФО ОСОБА_1. виконала умови договору купівлі-продажу №  С/ХТ-1/01 від 02.01.2003 року, тобто прийняла
оспорювань майно за актом прийому-передачі та сплатила за майно встановлену
ціну, тобто є добросовісним набувачем в розумінні ст. 145 ЦК УРСР від
18.07.1963 року.

Ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним. Жоден з договорів на теперішній час не визнаний недійсним, тому є правомірними
і такими, що відповідають положенням законодавства України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна
сторона має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Частина 2 ст. 16 ЦК України встановлює, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності та
припинення дії, яка порушує права.

Наявний в матеріалах справи лист Товариства з обмеженою
відповідальністю «БВ» свідчить про перешкоджання у використанні спірного майна,
тим самим є доказом оспорювання права власності СПДФО ОСОБА_1. на зрошувальну
систему.

За таких обставин вимоги позивача є правомірними, підтвердженими
матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 204, 328,
392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 145, 224, 225 ЦК УРСР, ст. 16, 20
Господарського кодексу України  ст. ст.
44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за СПДФО ОСОБА_1 право власності на зрошувальну систему,
розташовану на землях Безлюдівської сілської ради смт. Безлюдівка Харківської
області загальною площею 405 га,  яка
складається із:  зрошувальної сітки із
стальних труб, загальною довжиною 11 км 255 м, подача води по яких здійснюється
за допомогою задвижок з ручним керуванням, що розміщені в колодцях;
дождювальної техніки ДКШ-64 «Волжанка» - 12 штук, дождювальної техніки ДФ-120
«Дніпро» - 8 штук; насосної станції наземного типу, що складається з будівлі
розміром 26 на 6 м, висотою 4,2 м, в якій міститься насосно-силові агрегати ЦН
400-105 з електродвигунами 4АМН-315С-4, продуктивністю 0,44 м3/сек., потужністю
200 кв. та трансформатор ТМ-1000 кВа/6/0,4; електрохімзахисту трубопроводів
катодного типу ОПС-100-48.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БВ» витрати із
сплати державного мита в сумі 85.00грн. (вісімдесят п'ять гривень 00 копійок)
та витрати із сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118.00грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 24.09.2008р.

Суддя