СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“
09”  грудня
2008 року
справа № 7/180

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши
матеріали за позовом

Відкритого акціонерного
товариства ?Банк ?Фінанси та Кредит? 01001, м. Київ,  вул.. Артема, 60

В особі:  Чернігівської обласної дирекції філії
?Центральне  регіональне  управління ВАТ ?Банк ?Фінанси та Кредит? ?

До Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1

Про  стягнення 64555,50  грн.

Представники сторін:

Від позивача : Пилипенко Є.М. -дов.
№ б/н від 12.09.2008 р.

Від відповідача : не з?явився

Рішення виноситься після  оголошеної в судовому засіданні  04.12.2008 р.
перерви до 09.12.2008 р.  до 09
год.20 хв. згідно ст.. 77 Господарського процесуального кодексу  України.

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 40300
грн. боргу, що виник внаслідок неповернення відповідачем кредиту, 13440,23
грн.  заборгованості по відсоткам,
10815,27 грн.  пені внаслідок невиконання
умов договору  від 12.08.2005 р. та
додаткової угоди № 1 від 06.02.2006 р.

Представник позивача надав
уточнений розрахунок пені.

Відповідач відзиву на позов не
надав, проти  позовних вимог не заперечив.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції  №
1081549.

Зважаючи  на
те,  що згідно  до
ст.. 22 Господарського
процесуального  кодексу  України сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи,
неявка   представника   відповідача
у  судове  засідання ,
неподання  відповідачем   відзиву
на  позов   не
є  перешкодами  для
розгляду  справи  за
наявними   доказами  у
порядку  ст.. 75  Господарського   процесуального  кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача , суд

Встановив:

Відповідно до ст.. 1054 Цивільного
кодексу України за  кредитним  договором
банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

12.08.2005 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю ?Банк ?Фінанси та кредит? та Суб?єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1(відповідачем) укладено  договір відповідно до умов  якого
банк зобов?язувався  відкрити  відповідачу
невідновлювальну  кредитну лінію
на  загальну суму 64000 грн., а  відповідач зобов?язувався  повернути
отримані  в рахунок кредитної
лінії грошові  кошти до 12.08.2007 р. і
сплатити  за користування  кредитними
коштами проценти  в розмірі 17%
річних (а за  користування  кредитними коштами  з моменту, визначеному в  п.п ?б? п.3.1. договору , сплатити  проценти
в підвищеному  розмірі: 34%  річних
з 14.08.2008 р.).

06.02.2006 р.  сторони договору уклали  додаткову угоду № 1 якою  п. 3.4. договору виклали в новій редакції:
нарахування  та сплата  процентів
проводиться  щомісячно. Відповідач
зобов'язаний сплачувати  проценти з 01 до
10 числа  кожного місяця.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ВАТ
?Банк ?Фінанси та Кредит? (надалі ?Банк?), затвердженого загальними зборами
(протокол № 1 від 12.04.2007 р.), погодженого
національним банком України 19.06.2007 р. та зареєстрованого державним
реєстратором Державної адміністрації Шевченківського р-ну м. Києва за №
0025974 Відкрите акціонерне товариство ?Банк ?Фінанси та Кредит?
(позивач) створене  шляхом перетворення
Товариства з обмеженою відповідальністю ?Банк ?Фінанси та Кредит у Відкрите
акціонерне товариство. Відкрите акціонерне товариство ?Банк ?Фінанси та Кредит?
є правонаступником  щодо  всіх прав та зобов'язань Товариства з
обмеженою відповідальністю ?Банк ?Фінанси та Кредит? .

Відповідно до ст.. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Товариство з обмеженою
відповідальністю ?Банк ?Фінанси та Кредит? виконало свої зобов'язання  за кредитним договором в повному обсязі
-відкрив   відповідачу  невідновлювальну кредитну лінію в розмірі
64000 грн., що підтверджується  платіжним
дорученням № 1 від 16.08.2005 р. та випискою
по особовому рахунку.

Відповідно до п. 2.4. кредитного
договору  відповідач зобов?язувався
повернути  кредитні кошти  згідно
графіку погашення  кредиту
(додаток № 1 до договору) до 12.08.2007 р. шляхом  перерахунку
грошових коштів на позиковий рахунок.

Відповідно до  розрахунку, наданого позивачем
відповідач  свої зобов?язання  по поверненню кредитних коштів  виконував неналежним чином з порушенням
строків і суми  сплати.  Відповідачем погашено кредитних коштів на
суму 23700 грн., що підтверджується
розрахунком позивача, випискою по особовому  рахунку.

30.12.2007 р. позивач листом № 8314
від 27.12.2007 р. звернувся до відповідача з вимогою  про
погашення  заборгованості за кредитом
в сумі 40300 грн. Позивач отримав  лист
02.01.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої
кореспонденції № 012.

Відповідно до ст.. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний  повернути  позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.

На день  вирішення справи в суді відповідач не надав
доказів повернення  кредитних коштів.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення 40300 грн. є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і
підлягають задоволенню.

Статтею 1048 Цивільного кодексу
України передбачено, що позикодавець
має  право  на
одержання  від  позичальника процентів від суми позики, якщо
інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Відповідно до п. 3.1. договору  відповідач (позичальник) сплачує  позивачу
проценти за користування
кредитними коштами  в валюті  кредиту по процентним  ставкам:

а) 17%  річних за період з дня  видачі до строку повернення кредиту,
визначеного в п.2.4. договору ;

б) 34 % річних за період  з 14.08.2007 р.  по день фактичного погашення  позикової (основної)  заборгованості.

Проценти  сплачуються
шляхом перерахунку  їх на  рахунок банку (п. 3.2. договору).

Відповідно до  п. 3.4. договору з врахуванням умов
додаткової  угоди № 1 від 06.02.2006 р.
позивачем нараховано 36670,55 грн.
процентів за користування
кредитними  ресурсами в період з
16.08.2005 р. по 02.10.2008 р.

Відповідачем  частково погашені проценти за
користування  кредитними коштами в сумі
23230,32 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На день винесення  рішення судом відповідач не надав доказів
погашення 13440,23 грн. заборгованості по процентам  за користування  кредитними
коштами.

Таким чином, вимоги позивача по
стягненню 13440,23 грн. заборгованості по непогашенню процентів  за користування кредитними коштами  є правомірними, підтверджуються матеріалами
справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7.1. договору  за прострочку повернення кредитних
коштів  та/або сплати процентів  відповідач (позичальник) сплачує банку пеню  із розрахунку
подвійної облікової ставки  НБУ
від простроченої суми за кожен день прострочки Зазначена пеня  сплачується у разі  порушення відповідачем (позичальником)
строків  платежів, передбачених п.п
2.4,2.5,3.4,3.6,4.5,6.1,8.3. договору , а також будь -яких інших строків
платежів, передбачених договором.

Позивачем нараховано та пред'явлено
до стягнення 10815,27 грн.  пені за
прострочення виконання   договірного
зобов'язання в період з 13.03.2007 р. по 02.10.2008 р.

Відповідач не надав доказів
відсутності своєї вини в несвоєчасному
виконанні договірних зобов'язань.

Вимоги позивача по стягненню пені
підлягають частковому задоволенню в сумі 4107,03 грн. за період  прострочки з
13.03.2007 р. по 13.02.2008 р.з врахуванням  вимог
ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що  нарахування штрафних  санкцій
за  прострочення  виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Керуючись ст.ст. 526,549,1048,1054
Цивільного кодексу України, 232 Господарського кодексу України, ст.. 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРШІИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з  Фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1(код НОМЕР_1) на
користь  Відкритого акціонерного
товариства ?Банк ?Фінанси та Кредит?, м. Київ, вул.. Артема, 60 (р.
0004 у Філії ?Центральне РУ? ВАТ ?Банк ?Фінанси та Кредит?, МФО
300937, код 25745867) 40300 грн. заборгованості по кредиту, 13440,23 грн.  заборгованості по процентам, 4107,03 пені,
578,47 грн. державного мита, 118 грн.
витрат на інформаційно
технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Суддя
Н.О.
Скорик

09.12.2008 р.