ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2008 р.

№ 8/260

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої компанії "Полюс"

на постанову

Київського апеляційного господарського від 14.10.2008р.

у справі

№8/260

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої компанії "Полюс"

до

Державної адміністрації залізничного транспорту України

Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

за участю

Прокуратури міста Києва

про

зобов’язання вчинити дії

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Ганща Б.І. дов. б/н від 20.11.2008р.

-          відповідача 1: Годунова Л.М. дов. №69 від 06.01.2008р.

-          відповідача 2: Ліщунова Н.В. дов. №18/94 від 14.01.2008р.

-          прокуратури: Сахно Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полюс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про зобов’язання державної адміністрації залізничного транспорту України та державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" укласти в належній формі –письмово з позивачем додаткову угоду до договору № 0142/08-ЦЮ від 04.03.2008 про постачання товару (дизельного палива марки Л-0,2-62).

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив зобов’язати першого та другого відповідачів укласти в належній формі –письмово з позивачем додаткову угоду до договору № 0142/08-ЦЮ від 04.03.2008 про постачання товару (дизельного палива марки Л-0,2-62) в редакції, наведеній в уточненні.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.08.2008 (суддя Катрич В.С.) позов задоволено повністю, зобов’язано державну адміністрацію залізничного транспорту України та державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" укласти з позивачем додаткову угоду до договору № 0142/08-ЦЮ від 04.03.2008 про постачання товару (дизельного палива марки Л-0,2-62) у викладеній в рішенні редакції та стягнуто з відповідачів на користь позивача по 42,50 грн. державного мита і 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.10.2008р. (головуючий Ропій Л.М., судді Буравльов С.І., Попікова О.В.) вказане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідачі не скористалися правом, наданим ст. 1112 ГПК України, не надіслали відзив на касаційну скаргу, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, за результатами проведеної Державною адміністрацією залізничного транспорту України "Укрзалізниця" процедури торгів, переможцем було визначено позивача у справі та у зв’язку з цим між позивачем та відповідачами укладено трьохсторонній договір №0142/08-ЦЮ, згідно умов якого постачальник (позивач) зобов’язався поставити, а покупець (другий відповідач) прийняти та оплатити дизельне паливо марки Л-0,2-62.

При цьому, в п. 2.5 сторони передбачили, що за цим договором планується поставити товар на загальну суму 658 995 805,44 грн.

23.06.2008р. позивач звернувся до другого відповідача з листом № 715, в якому запропонував розглянути можливість збільшення квоти за договором № 0142/08-ЦЮ на 150 тис. тонн.

Листом № ЦХП-16/1958 від 01.07.2008 другий відповідач відповів, що у ДП "Укрзалізничпостач" дійсно є потреба у запропонованому позивачем дизельному паливі і його влаштовує ціна, за якою було здійснено постачання, однак у нього відсутні правові підстави для укладання і підписання запропонованої додаткової угоди, оскільки це суперечить нормам Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2008 № 274.

В зв’язку з цим позивач звернувся до суду з вимогою про зобов’язання державної адміністрації залізничного транспорту України та державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" укласти в запропонованій позивачем редакції додаткову угоду до договору № 0142/08-ЦЮ від 04.03.2008 про постачання товару (дизельного палива марки Л-0,2-62).

Місцевий господарський суд приймаючи рішення про задоволення позову виходив з того, що з 02.04.2008 при закупівлі товарів, робіт і послуг другий відповідач в своїй роботі повинен керуватись загальними положеннями цивільного та господарського законодавства а не Тимчасовим положенням про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти , тому враховуючи, що протокол розбіжностей щодо умов договору відповідачами складено і направлено позивачу не було, заперечень щодо істотних умов додаткової угоди у сторін немає, дійшов висновку, що додаткова угода до договору № 0142/08-ЦЮ укладена між сторонами у спрощений спосіб шляхом обміну відповідними листами.

Проте, з таким висновком не погодився Київський апеляційний господарський суд, зазначивши, що до даних правовідносин в порядку п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №274 від 28.03.2008р. закупівля другим відповідачем дизельного палива повинна здійснюватись в порядку, встановленому Тимчасовим положенням, відповідно до п. 84 якого істотні умови договору про закупівлю не повинні змінюватися після підписання договору, крім випадків, визначених порядком зміни умов договору про закупівлю, що затверджується уповноваженим органом за погодженням з Мінфіном. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову в позові повністю апеляційний господарський суд виходив з того, що позивач не довів, що предмет даного судового спору відносить до випадків, визначених порядком зміни умов договору про закупівлю та що в даному випадку відсутні документи обов’язкові для виконання сторонами щодо необхідності укладення відповідної додаткової угоди.

Між тим, колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитись з прийнятими судовими рішеннями, оскільки згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" від 29.12.76 №11 (із змінами та доповненнями) та ст.ст. 84, 105 ГПК України обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Прийняті у даній справі судові рішення вказаним вимогам не відповідають, так як господарські суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи і вирішення спору по суті не з’ясували до кінця дійсні права та обов’язки сторін та не визначили які правовідносини існували між сторонами і на підставі чого вони виникли, а тому ухвалені у справі судові рішення не містять повного юридичного аналізу обставин справи, а правові висновки, що містяться в них, не ґрунтуються на конкретних матеріально-правових нормах.

Так, предметом даного спору є зобов’язання укласти додаткову угоду до договору № 0142/08-ЦЮ від 04.03.2008р. про поставку додаткового об’єму дизельного палива.

Отже, для правильного вирішення спору в першу чергу слід перевірити на яких підставах укладався основний договір поставки паливно-мастильних матеріалів та з’ясувати в зв’язку з чим Державною адміністрацією залізничного транспорту України проводився тендер на закупівлю дизельного палива марки Л-0,2-62, оскільки виходячи з ч. 3 ст. 2 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", який був чинний на момент проведення тендеру та укладення договору, положення цього закону не застосовуються, якщо предметом закупівлі є пальне.

Окрім цього, приймаючи протилежні рішення щодо необхідності застосування до даних правовідносин Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2008 № 274 суди достеменно не перевірили за які саме кошти здійснювалась закупівля дизельного палива марки Л-0,2-62 по договору №0142/08-ЦЮ від 04.03.2008р., тобто не з’ясували підстави, джерела фінансування та плани, якими встановлювались обсяги закупівлі палива.

Разом з цим, судам слід було перевірити чи сторони передбачили умовами основного договору можливість в майбутньому збільшувати обсяги закупівлі, в зв’язку зі зміною реального фінансування та планів.

Вищевикладене свідчить про неповний та необ'єктивний розгляд справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції оскільки, в порушення вимог ст.ст. 32-34, 43 ГПК України, суди не з'ясували належним чином дійсні обставини справи і правовідносини, які склались між сторонами, що вплинуло на їх юридичну оцінку, а відповідно і правильність застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати прийняті у справі рішення, з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи щодо наявності та доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої компанії "Полюс" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.10.2008р. у справі №8/260 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Владимиренко С.В.