ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.10.08
Справа  № 11/227

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                             Д.Новосад

суддів                                        М.Краєська

Г.Мельник

розглянувши
апеляційну скаргу ВАТ
«Закарпатське будівельне управління», м. Мукачево Закарпатської області № 1 від
18.07.08

на
рішення господарського
суду Закарпатської області від 11.07.08

у
справі № 11/227

за
позовом: ПП ОСОБА_1, м.
Мукачево

до
відповідача: ВАТ
«Закарпатське будівельне управління»,
м. Мукачево Закарпатської області

за
участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Закарпатське
обласне виробниче управління по меліорації та водному господарству, м. Ужгород

про
зобов'язання відповідача прийняти роботи, які були виконані на підставі
договорів підряду № 1 від 01.06.05 та № 2 від 09.09.05 шляхом підписання актів
прийому виконаних робіт; про стягнення 54 260, 00 грн. заборгованості за
виконані підрядні роботи; 23 334, 28 грн. інфляційних; 24 236.45 грн. пені; 20
000, 00 грн. моральної шкоди та 3 000, 00 грн. на оплату правової допомоги (з
урахуванням заяви про уточнення позовних вимог8 від 17.06.08)

та

за
зустрічним позовом: ВАТ
«Закарпатське будівельне управління»,
м. Мукачево Закарпатської області

до: ПП ОСОБА_1, м. Мукачево

за
участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за зустрічним позовом: Закарпатське обласне виробниче управління по меліорації та
водному господарству, м. Ужгород

про
стягнення авансових платежів на загальну суму 20 000, 00 грн. та 24 724,15 грн.
компенсації вартості будівельних матеріалів

За участю представників
сторін:

від
позивача за первісним позовом:
ОСОБА_1  -приватний підприємець; ОСОБА_6
-представник (довіреність № б/н від 02.09.08);

від
відповідача за первісним позовом: не
з'явився.

від
третьої особи: не
з'явився.

Права та обов'язки, передбачені
ст.ст. 22, 28 ГПК України, роз'яснено.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням
господарського суду Закарпатської області від 11.07.08 у справі № 11/227 (суддя
Л. Якимчук) первісний позов   ПП ОСОБА_1
до ВАТ «Закарпатське будівельне управління»за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним
позовом - Закарпатського обласного виробничого управління по меліорації та
водному господарству про зобов'язання відповідача прийняти роботи, які були
виконані на підставі договорів підряду № 1 від 01.06.05 та № 2 від 09.09.05
шляхом підписання актів прийому виконаних робіт; про стягнення 54 260, 00 грн.
заборгованості за виконані підрядні роботи; 23 334, 28 грн. інфляційних; 24
236, 45 грн. пені; 20 000, 00 грн. моральної шкоди та 3 000, 00 грн. на оплату
правової допомоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від
17.06.08) задоволено частково. Зобов'язано відповідача - ВАТ „Закарпатське
будівельне управління” прийняти роботи, які були виконані позивачем на підставі
договорів підряду № 1 від 01.06.05, та № 2 від 09.09.05 та стягнено з
відповідача на користь позивача 74 782, 42 грн. (з яких 54 137, 00 грн. -основний
борг, 20 645, 42 грн. - інфляційні нарахування), а також  747, 82 грн. відшкодування витрат по оплаті
державного мита, 72, 50 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 1 843, 20 грн. відшкодування витрат, пов'язаних
із наданням послуг адвокатом. В іншій частині первісного позову відмовлено. В
задоволенні зустрічного позову ВАТ «Закарпатське будівельне управління»до ПП
ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача за первісним позовом - Закарпатського обласного
виробничого управління по меліорації та водному господарству про стягнення
авансових платежів на загальну суму 20 000, 00 грн. та 24 724,15 грн.
компенсації вартості будівельних матеріалів відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
господарського суду, ВАТ „Закарпатське будівельне управління” оскаржило його в
апеляційному порядку з наступних підстав. На думку скаржника, рішення суду
винесене з порушенням норм процесуального права, а саме вимог ГПК України -в
ньому не вказано, коли рішення підписане та оформлене, не встановлено причин
виникнення спору та не зазначено доказів, на підставі яких прийнято рішення.
Зазначає скаржник також про те, що рішення прийнято за відсутності представника
ВАТ „Закарпатське будівельне управління”, який не повідомлявся належним чином
про місце та час розгляду справи. Посилається відповідач за первісним позовом
також на порушення судом при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального
права, оскільки, на його думку, вимоги ПП ОСОБА_1 щодо стягнення з ВАТ
„Закарпатське будівельне управління” пені суперечать ст. 258 Цивільного кодексу
України. Скаржник також наголошує на невказанні судом першої інстанції в
рішенні закону, на підставі якого задоволено вимоги ПП ОСОБА_1 про стягнення 3%
річних за весь час прострочки. Зазначає скаржник в поданій апеляційній скарзі і
про необґрунтованість рішення суду в частині вартості виконаних ПП ОСОБА_1
підрядних робіт, посилаючись при цьому на безпідставність взяття судом першої
інстанції до уваги розрахунків позивача за первісним позовом щодо вартості
виконаних підрядних робіт, як таких, що нічим не підтверджені. Крім того,
скаржник посилається на те, що  спірні
підрядні роботи ВАТ „Закарпатське будівельне управління” виконало власними
силами, а позивач за первісним позовом - приватний підприємець ОСОБА_1
безпідставно отримав від їхнього підприємства 20 000, 00 грн. авансових
платежів та матеріалів на 24 724, 15 грн. На думку скаржника, ПП ОСОБА_1 не
довів належними та допустимими доказами фактів виконання саме ним цих робіт, не
надав доказів придбання ним матеріалів, не погоджував залучення найманих
робітників із ВАТ „Закарпатське будівельне управління”, на вказані роботи був
відсутній кошторис, у ПП ОСОБА_1 не було відповідного дозволу на виконання
окремих видів робіт. Крім того, зазначає скаржник, позивач за первісним позовом
відмовився виконувати вищевказані роботи по договору підряду та не надав звіт
про використання матеріалів.

Наводить скаржник і інші мотиви, на
підставі яких просить рішення господарського суду Закарпатської області від
11.07.08 у справі № 11/227 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог за первісним позовом відмовити, зустрічний позов задоволити в
повному обсязі.

Ухвалою
Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.08 подані скаржником
матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній
інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.09.08.

Позивач
за первісним позовом з доводами апеляційної скарги ВАТ „Закарпатське будівельне
управління” не погодився, рішення господарського суду Закарпатської області від
11.07.08 у справі № 11/227 вважає законним і обґрунтованим. Зокрема, позивач
зазначає, що за змістом оскаржуване рішення
відповідає вимогам ст. 84 ГПК України, представник відповідача
неодноразово брав участь в судових засіданнях по даній справі, про що свідчать
документи подані ним в судовому засіданні (зустрічний позов, заперечення на
позов разом з додатками та ін.), які знаходяться в матеріалах справи, однак
внаслідок його повторної неявки на судове засідання (про місце та час якого він
повідомлявся належним чином) 11.07.08 оголошення рішення відбулося за його
відсутності. На думку позивача за первісним позовом, в укладених червні та
вересні 2005 року між ВАТ „Закарпатське будівельне управління” та ним договорах
були конкретно визначені перелік, обсяг та вартість робіт і в яких приміщеннях
роботи виконуються. Поряд з цим, стверджує у відзиві позивач, ніяких зауважень
стосовно якості чи строків виконання робіт з боку замовника - ВАТ „Закарпатське
будівельне управління” не надходило. Наводить позивач за первісним позовом і
інші мотиви, на підставі яких апеляційну скаргу вважає безпідставною та не
обґрунтованою документально, на підставі чого просить в її задоволенні
відмовити, рішення господарського суду Закарпатської області від 11.07.08 у
справі № 11/227 залишити без змін.

Розгляд
апеляційної скарги відкладався на 01.10.08 з підстав, викладених в ухвалі
Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.08.

В
судовому засіданні 01.10.08 представник позивача за первісним позовом підтримав
доводи та заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом
- Закарпатське обласне виробниче управління по меліорації та водному
господарству правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористався, відзиву на
апеляційну скаргу не подав. Явки представника в судові засідання Львівського
апеляційного господарського суду не забезпечив, хоча про час та місце засідання
суду був належним чином повідомлений.

Скаржник
явки повноважного представника в судові засідання не забезпечив. Поштове
відправлення, яким скаржнику скеровувалась ухвала  Львівського апеляційного господарського суду
від 03.09.08 (так само як і поштове відправлення з ухвалою від 30.07.08),
повернулося на адресу суду з відміткою відділення зв'язку про відсутність ВАТ
„Закарпатське будівельне управління” за вказаною адресою (м. Мукачево
Закарпатської області, вул. Пряшівська, 7). Колегія суддів звертає увагу, що
оскільки до повноважень суду не віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих
чи інших процесуальних дій, примірник повідомлення про вручення рекомендованої
кореспонденції, повернений органом поштового зв'язку з позначкою «за зазначеною
адресою не знаходиться»вважається належним доказом виконання судом обов'язку
щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій. Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що адреса м.
Мукачево Закарпатської області, вул. Пряшівська, 7 вказана самим відповідачем у
поданій ним апеляційній скарзі. Колегія суддів також зазначає, що копія  ухвали Львівського апеляційного
господарського суду від 03.09.08 скеровувалася відповідачу за первісним позовом
також ПП ОСОБА_1, докази чого надані представником позивача в судовому
засіданні 01.10.08 та містяться в матеріалах справи. Таким чином, беручи до
уваги положення п.п. 2, 3 ухвали Львівського апеляційного господарського суду
від 03.09.08,  апеляційна скарга
розглядається за відсутності представника скаржника.

Розглянувши
матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали
справи та наявні в них докази, заслухавши пояснення представників позивача за
первісним позовом в судовому засіданні, перевіривши правильність
застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
рішення господарського суду Закарпатської області від 11.07.08 у справі №
11/227 слід залишити без змін.

При цьому
колегія виходила з наступного.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції при розгляді спору 04.10.04 між ВАТ
„Закарпатське будівельне управління” (Підрядник) та основним замовником робіт
-Закарпатським обласним виробничим управлінням по меліорації та водному
господарству (Замовник) укладено контракт на будівництво „Розширення
автоматизованої інформаційної вимірювальної системи прогнозування розвитку
паводків АІВС” по вул. Слов'янська набережна, 5 в м. Ужгороді. Відповідно до
умов контракту обсяги робіт були встановлені проектно-кошторисною
документацією. При цьому до контракту 18.05.05 укладалася додаткова угода.

Пункт 2.3
вищевказаного контракту передбачав, що підрядник в межах договірної ціни
виконує власними і при необхідності залученими силами і засобами всі
передбачені замовленням роботи, здає в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію
Замовнику. У пункті 8.1 контракту зазначено, що підрядник за необхідності
залучає для виконання спеціальних робіт субпідрядні організації і забезпечує
координацію їх діяльності на будівельному майданчику.

На цих підставах відповідачем ВАТ
„Закарпатське будівельне управління” (Замовник) було укладено договори підряду
№ 1 від 01.06.05 на суму 55 000, 00 грн. та № 2 від 09.09.05 на суму 19 260, 00
грн. із приватним підприємцем ОСОБА_1 (Підрядник) на виконання заключних робіт
по реконструкції приміщення -мансардний поверх по вул. Слов'янська набережна, 5
в м. Ужгороді. До ціни включалися витрати підрядника на матеріали та оплату
виконаних робіт.

Вказаними договорами підряду було
передбачено, що ремонтні роботи виконуються із матеріалів Замовника, перелік і
вартість матеріалів, які надає Замовник, визначається під час виконання
договору підряду по взаємній згоді.

При цьому Замовник, відповідно до
пунктів 2.4 договорів, зобов'язувався прийняти роботу, виконану належним чином
та відповідно до умов договору здійснити її оплату.

Пунктами 4.1 договорів встановлено,
що розрахунок за виконані роботи здійснюється згідно актів прийому-передачі
виконаних робіт в 30-ти денний строк після підписання його сторонами.

Договори передбачали авансування
робіт у розмірі 30% від кошторисної вартості.

Поряд з цим договорами передбачалося,
що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок Підрядника за
мінусом витрат Замовника.

На виконання цих умов договорів
22.07.05 по договору підряду № 1 від 01.06.05 Замовником було перераховано на
розрахунковий рахунок Підрядника 10 000, 00 грн. авансу та 09.09.05 по договору
підряду № 2 від 09.09.05 теж 10 000, 00 грн.

Роботи по вищевказаним договорам
виконані позивачем ОСОБА_1 із залученням працівників, що діяли на підставі
цивільно-правових договорів виконано якісно та в строк. Претензій Замовника
щодо якості та строків робіт Підряднику не пред'являлося. Доказів в
спростування зазначеного скаржником - ВАТ „Закарпатське будівельне управління”
- не подано ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді
апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом. Однак,
відповідач (Замовник) ухилявся від прийняття робіт та складення відповідних
актів приймання і відповідно від їх оплати. Тому, на виконання вимог договорів
підряду, 26.06.06  позивачем було
самостійно складено акти виконаних робіт на суми, що відповідали сумам договорів
55 000, 00 грн. та 19 260, 00 грн. відповідно. Вказані акти через кур'єрську
службу доставки 04.07.06 та 10.07.06 надсилалися відповідачу для підписання та
оплати.

Однак відповідач вказані акти не
підписав, оплату виконаних робіт не провів.

В матеріалах справи наявні складені
позивачем на вимогу відповідача довідка про вартість виконаних підрядних робіт
(типова форма № КБ-3) та акт приймання виконаних підрядних робіт (типова форма
№ КБ-2в) по договору № 1 від 01.06.05 на суму 548, 77 грн. та по договору № 2
від 09.09.05 на суму 19 260, 00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про законність та обґрунтованість вимог позивача про зобов'язання відповідача
прийняти роботи шляхом підписання акту виконаних робіт та стягнення
заборгованості за них з урахуванням інфляційних нарахувань.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає висновки місцевого господарського суду законними та обґрунтованими, а
апеляційну скаргу ВАТ „Закарпатське будівельне управління” такою, що не
підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань.

Згідно положень ст. 84 ГПК України
оскаржуване рішення суду, всупереч доводам апеляційної скарги, містить дату
його прийняття, детальний опис обставин справи (причин виникнення спору),
посилання на докази (договори, довідки, платіжні доручення і т.п.) та на
законодавство, яким суд керувався приймаючи рішення.

Не відповідає фактичним обставинам
справи аргумент апеляційної скарги стосовно розгляду справи за відсутності
представника відповідача. В матеріалах справи наявні письмові документи
відповідача -  зустрічний позов, відзив
на позовну заяву, копії платіжних доручень і т.п. Це свідчить про неодноразову
участь представника відповідача в засіданнях суду. Крім того, відповідно до
протоколу судового засідання від 17.06.08, представник ВАТ „Закарпатське
будівельне управління” брав участь у даному судовому засіданні і був належним
чином повідомлений про місце та час наступного судового засідання, на якому
повинно було оголошуватися рішення суду -02.07.08. На цей момент всі докази
були сторонами подані, всі пояснення сторін заслухані. Однак, 02.07.08
представник відповідача в судове засідання не з'явився, клопотання про
відкладення розгляду справи не подавав. В зв'язку з цим, в судовому засіданні
02.07.08 розгляд справи відкладався на 11.07.08, про що відповідачу надсилалася
ухвала суду (відмітка про надіслання -т. 3 арк. спр. 102). Відтак, на думку
колегії суддів, вказане підтверджує, що представник відповідача, належним чином
повідомлений про місце та час слухання справи, неодноразово не з'являвся до
суду. А відтак, твердження скаржника про неможливість захисту в даному процесі
своїх законних прав не заслуговує на увагу.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що апеляційна скарга в частині щодо незаконності вимог позивача по
справі про стягнення із відповідача 24 236, 00 грн. пені; 20 000, 00 грн.
моральної шкоди та 3-х відсотків річних є безпідставною, оскільки місцевим
господарським судом в задоволенні вимог про стягнення із ВАТ „Закарпатське
будівельне управління” на користь ПП ОСОБА_1
пені та моральної шкоди відмовлено повністю, з цією відмовою позивач
згоден, а вимога про стягнення 3-х відсотків річних позивачем взагалі не
заявлялася, і, відповідно, не була взагалі предметом даного спору.

Щодо стягнення заборгованості з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, то такі
вимоги задоволені судом першої інстанції обґрунтовано та законно, відповідно до
вимог ст. 625 Цивільного кодексу України. Розмір інфляційних нарахувань
обрахований вірно. При цьому заява позивача від 17.06.08 про уточнення позовних
вимог подана ним та прийнята судом без застосування заходів досудового
врегулювання спору правомірно, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського
процесуального кодексу України сторони застосовують заходи досудового
врегулювання господарського спору за домовленістю між собою.

Щодо стягнення згідно з оскаржуваним
рішенням суду першої інстанції з відповідача витрат, пов'язаних із наданням
послуг адвоката в сумі 1 843, 20 грн. то такі стягнуто місцевим господарським
судом, всупереч доводам апеляційної скарги, у повній відповідності до ст.ст.
44, 49 Господарського процесуального кодексу України -пропорційно розміру
задоволених позовних вимог та на підставі належних доказів -договору про
надання правових послуг від 12.01.07, квитанції № 95942958 від 04.06.08 та
свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Не спростовують законності та
обґрунтованості оскаржуваного рішення суду і доводи скарги в частині
недоведеності фактів виконання підрядних робіт позивачем, необґрунтованості
вартостей виконаних робіт та витрачених матеріалів, відсутності
проектно-кошторисної документації, що унеможливлювало, на думку скаржника
виконання робіт позивачем, виходячи із наступних міркувань.

В матеріалах справи знаходяться копії
цивільно-правових договорів на виконання робіт від 03.06.05 та від 12.09.05 по
вул. Слов'янська набережна, 5 в м. Ужгороді, укладених між позивачем та гр.
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Крім того, в справі знаходяться
нотаріально засвідчені заяви цих осіб, з яких випливає, що роботи згідно
договорів підряду № 1 від 01.06.05 та № 2 від 09.09.05  виконано ОСОБА_1 із залученням вказаних
спеціалістів.

Вищеперелічені документи є письмовими
доказами, а не поясненнями осіб, які беруть участь у справі на що помилково
вказує представник відповідача в апеляційній скарзі.

В свою чергу представником
відповідача не подано доказів виконання спірних робіт їхньою організацією.
Висновок суду, що накази про відрядження працівників відповідача до м. Ужгорода
та їх посвідчення про відрядження не є доказом виконання ними саме цих, а не
інших робіт є вірним.

Поряд з цим, доказом виконання робіт
позивачем -ПП ОСОБА_1 є і той факт, що відповідач ВАТ „Закарпатське
будівельне управління” через 3 місяці після укладання першого договору підряду
№ 1 від 01.06.05, 09.09.05 уклав з ним ще один договір № 2 на виконання інших
робіт на цьому ж об'єкті та проавансував їх.

Якби замовник (відповідач по справі) виконав роботи по
першому договору власними силами то подальше укладання договорів із
невиконуючим їх контрагентом та перерахування йому коштів, при умові, що цей
контрагент їх вже йому боргує, виглядає зовсім нелогічним.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного
кодексу України Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має
право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Цього не було зроблено відповідачем,
крім того ним не подано жодних доказів стосовно вжиття якихось заходів до
позивача підрядника у зв'язку з невиконанням чи неналежним виконанням тим робіт
по договорам підряду.

Згідно
ст. 321 Господарського кодексу України у договорі підряду на капітальне
будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її
визначення. Вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника
та належна йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або
твердого кошторису. Кошторис вважається твердим, якщо договором не
передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за
погодженням сторін. Аналогічне правило міститься й у ч. 2 ст. 844 ЦК України.

До
договорів підряду, на підставі яких виконувалася робота, ПП ОСОБА_1 зміни не
вносилися.

Відповідно
до ч.ч. 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається
ціна роботи або способи її визначення.

Ціна
роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за
виконану ним роботу.

Відповідно
до ст. 844 Цивільного кодексу України, зокрема зазначено, що ціна у договорі
підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота
виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає
чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його
замовником.

Відповідно
до п. 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000 за твердої договірної ціни взаєморозрахунки проводяться
на підставі виконання обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної в договірній
ціні. По зобов'язанням сторін, відображеним в договорах підряду (п. 2.3, п.
3.2), замовник мав право перевіряти хід і якість робіт, а в разі невиконання
робіт відмовитися від договору, чого відповідачем за первісним позовом зроблено
не було.

Відповідно до ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо
замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на
ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Аналогічне правило зафіксоване в
договорах підряду (п.п. 3.2) № 1 від 01.06.05 та № 2 від 09.09.05, укладених
між позивачем та відповідачем.

Жодних
подібних заяв від замовника (відповідача) до виконавця - позивача за первісним
позовом не надходило, що є доказом того, що роботи підрядником були виконані
якісно та в строк.

Після
виконання робіт підрядником -ОСОБА_1 було складено акт прийому-передачі
виконаних робіт, однак замовник його не підписав та не прийняв до оплати,
мотивуючи це тим, що він складений не по тій формі.

В
укладених договорах підряду № 1 від 01.06.05 та № 2 від 09.09.05 визначено, що
розрахунок здійснюється згідно актів прийому-передачі виконаних робіт, тобто не
конкретизовано якої форми. Враховуючи відсутність у договорі вказівок на те, що
підрядні роботи виконуються із залученням бюджетних коштів, відповідно до вимог
наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 237/5 від
21.06.02, типова форма акту КБ-2 в даному випадку не обов'язкова.

Акти
виконаних робіт складалися позивачем на вимогу суду, згідно пояснень щодо
заповнення типової форми акту № 2 КБ-2, які містяться в Збірнику
офіційних документів та роз'яснень „Ціноутворення в будівництві” № 2 за лютий
2008 року, які вказують, що при встановленні твердої договірної ціни, акти
складаються в установленому порядку або за спрощеною формою, виходячи із
питомої ваги виконаних обсягів робіт, конструктивних елементів у їх загальному
обсязі, прийнятому у твердій договірній ціні (без розрахунку одиничної
вартості).

В цих
актах вказана розцінка, шифр, та номер позиції нормативу, у відомості ресурсів
вказані матеріали як підрядника так і замовника. Зауваження, в апеляційній
скарзі, що ціни не співпадають не коректне, бо поточна вартість матеріалів
згідно п. 3.1.10.9 ДБН Д.1.1-1-2000 враховує такі елементи вартості:

-
відпускну ціну;

-
вартість тари, упаковки;

-
вартість транспортування і вантажних робіт;

-
заготівельно-складські витрати.

Щодо
посилань в апеляційній скарзі на безпідставність включення в акти вартості
матеріалів, наданих ВАТ „Закарпатське будівельне управління”, то, на думку
суддів апеляційної інстанції, таке включення є правильним, оскільки в кінці
акту вартість матеріалів віднімається від загальної суми, тобто сума до оплати
підряднику йде за мінусом цих матеріалів. Це слугує підставою для списання
замовником наданих ним матеріалів.

Крім
того, щодо вартості робіт слід зазначити, що згідно п. 1.3 договорів підряду
вартість робіт була встановлена цифрами і прописом. Щодо цього в сторін спору
немає жодних заперечень. Залишку матеріалів замовника, як стверджує позивач не
було. Матеріали не передавалися по внутрішній накладній, договір на матеріальну
відповідальність із підрядником -ПП ОСОБА_1 не укладався, тому матеріали, які
передавалися згідно договору по взаємній домовленості, були відображені
ним не в звіті, а підтверджені відомістю матеріалів замовника при актах
Ф-2КБ-в.

ПП
ОСОБА_1 виступав підрядником до замовника ВАТ „Закарпатське будівельне
управління”, який фактично являвся генпідрядником. Проектно-кошторисна
документація при цьому була розроблена основним замовником -Закарпатським
обласним виробничим управлінням по меліорації та водному господарству (третя
особа у спорі) і передана генпідряднику -відповідачу (ВАТ „Закарпатське
будівельне управління”). Таким чином, твердження представника відповідача за
первісним позовом, що ПП ОСОБА_1 не мав права приступати до роботи без
наявності проектно-кошторисної документації не відповідає дійсності. Всі ці
обставини знайшли своє повне та об'єктивне відображення в рішенні суду першої
інстанції.

Журнали
виконаних на дільниці робіт має вести генеральний підрядник і субпідрядник. При
цьому в актах форми № 2 КБ-в між ВАТ „Закарпатське будівельне управління”  і Закарпатським обласним виробничим
управлінням по меліорації та водному господарству в графі субпідрядник -не
зазначено нікого.

Не може
бути доказом позиції скаржника і те, що акт приймання виконаних робіт між
основним замовником - Закарпатським обласним виробничим управлінням по
меліорації та водному господарству та ВАТ „Закарпатське будівельне управління”
було складено 23.12.05. Це не спростовує ту обставину, що роботи ПП ОСОБА_1 не
були виконані в кінці жовтня 2005 року. А оскільки документально позивач не
виступав субпідрядником, то не мав правових підстав для підписання своєчасно
таких актів із основним замовником (бо це не передбачалося договором).

Необґрунтованим
є також твердження, викладене в апеляційній скарзі, про те, що в матеріалах
справи відсутній дозвіл підрядника -ПП ОСОБА_1 на виконання окремих видів
робіт. При цьому в апеляційній скарзі не вказано, про які роботи взагалі йде
мова, яким нормативно-правовим актом передбачається необхідність наявності
дозволу на виконані позивачем роботи. Якщо певний вид робіт передбачав
наявність у виконавця спеціального дозволу (ліцензії), то перевірка цього мала
здійснюватися замовником перед укладанням договорів підряду.

Підрядник
по вищевказаним договорам підряду не виконував роботи, пов'язані із
улаштуванням несучих конструкцій та інших спеціальних робіт. Спеціального
дозволу (ліцензії) на виконання робіт, які виконував ПП ОСОБА_1 в даному
випадку не потрібно. Доказів на спростування вказаного твердження суду першої
інстанції скаржником не надано.

Безпідставним,
на думку колегії суддів, є також посилання скаржника на відмову позивача від
виконання робіт по договорам підряду. По перше, в апеляційній скарзі не вказано
по якому саме договору, в якій саме формі і коли була вчинена така відмова. На
підтвердження цього аргументу скарги не подано жодного доказу ні в суд першої
інстанції, ні до Львівського апеляційного господарського суду.

Посилання
в скарзі на ч.ч. 3, 4 ст. 877 ЦК України є безпідставним, оскільки ця норма
регулює правовідносини з оплати вартості додаткових робіт, коли такі
виконувалися підрядником. ПП ОСОБА_1 в даному випадку ніякі додаткові роботи не
виконував та плати за них не вимагав.

З
наведеного випливає, що апеляційна скарга ВАТ „Закарпатське будівельне
управління” не підлягає до задоволення як така, що не спростовує висновків
господарського суду першої інстанції та не містить підтверджених доказами
аргументів щодо наявності передбачених законодавством підстав для скасування чи
зміни рішення господарського суду Закарпатської області.

Таким
чином, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Закарпатської області від 11.07.08 у справі № 11/227
прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального
та процесуального права, посилання скаржника, викладені ними в апеляційній
скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків
господарського суду не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть
бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду
Закарпатської області від 11.07.08 у справі № 11/227 залишити без змін, в
задоволенні апеляційної скарги -відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до
господарського суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя                            Д.Новосад

Суддя
М.Краєвська

Суддя
Г.Мельник