ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27"
серпня 2008 р.

Справа
№ 07/41-38.

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Р І Ш
Е Н Н Я

від
27.08.2008р.
справа  № 07/41-38

за
позовом підприємця ОСОБА_1, м.Рівне

до
підприємця ОСОБА_2, м.Рожище

про
стягнення 4386грн. 34 коп.

Суддя  Сур'як О.Г.

Представники:

від
позивача:ОСОБА_3, довіреність  від
02.07.2008р.

від
відповідача: н/з

Суть
спору: Позивач - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
стягнення  з відповідача - підприємця
ОСОБА_2 4386,34грн., з них 3670,35грн. заборгованості за поставлений товар
відповідно до договору купівлі-продажу № Тер-000197 від 11.01.2007р., 78,66грн.
-3% річних та 637,33грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач
відзиву на позов не представив, свого представника в судове засідання не
направив та не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні
(ухвала суду про порушення провадження у справі від 11.07.2008р. надсилалась
відповідачу рекомендованою кореспонденцією та на адресу суду не повернулась).

Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами, про що було попереджено відповідача ухвалою суду від 11.07.2008р.

Дослідивши
наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши
пояснення  представника позивача,
господарський суд встановив наступне.

11.01.2007р.
між підприємцем ОСОБА_1 та підприємцем ОСОБА_2 укладений договір
купівлі-продажу № Тер-000197.

Згідно
п.1.1 Договору позивач (продавець) зобов'язувався постачати і передавати у
власність відповідачу (покупцеві) комп'ютерні комплектуючі, а відповідач -
приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Відповідно до п.2.2
Договору товар постачається протягом двох-семи днів після надходження коштів на
рахунок продавця, за взаємною згодою сторін розрахунок може бути відстрочений,
але не більше ніж на три календарні дні.

На
виконання умов договору на підставі видаткових накладних № Тер-124765 від
31.10.2007р. та № Тер-124766 від 31.10.2007р. (а.с. 8-9) позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 7530,35грн. Факт отримання  товару відповідачем стверджується довіреністю
НОМЕР_1 від 31.10.2008р., виданою на ім'я ОСОБА_4 (а.с.10).

Проте,
в порушення своїх договірних зобов'язань,
відповідач у визначені строки поставлений товар не оплатив. Як свідчать
товарні чеки №11-002 від 15.11.2007р. та №12-005 від 11.12.2008р. (а.с.23)
підприємець ОСОБА_2 здійснив проплату отриманого товару всього на суму 3860грн.

30.01.2008р.
позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія з вимогою погасити заборгованість
на суму 7530,35грн. Дану претензію відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Статтею
526 ЦК України, ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору,
а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи
наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 7530,35грн. заборгованості
обґрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно
ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно
до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З
огляду на викладене, з відповідача за прострочення платежу слід стягнути
78,66грн. -3% річних та 637,33грн. інфляційних втрат (розгорнуті розрахунки
зазначених сум в матеріалах справи, а.с. 3).

Відповідно
до ст.49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський
суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони; суми, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Отже,
судові витрати в сумі 220грн. (з них: 102 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) слід стягнути з
відповідача.

Поряд
із цим, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату
послуг адвоката в розмірі 1000грн. (договір про надання адвокатських послуг від
04.06.2008р., платіжне доручення №547 від 03.07.2008р.).

З
огляду на розумну необхідність витрат на оплату послуг адвоката, пов'язаних із
захистом та представництвом інтересів підприємця ОСОБА_1 по даній справі та
враховуючи нескладний характер спору, господарський суд вважає за потрібне
відшкодувати позивачу 500грн. витрат, понесених на оплату послуг адвоката.

Враховуючи
зазначене та керуючись ст.ст. 526, 625, Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

в и р
і ш и в :

1.
Позов задовольнити.

2. Стягнути з підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2 в АКБ Укрсиббанк м.Харків МФО
351005) на користь підприємцяОСОБА_1 АДРЕСА_2;
Інд. №НОМЕР_2 р/р НОМЕР_3 в РВ «Приватбанк» м.Рівне МФО 333391) 4386грн.
34коп. (з них 3670,35грн. заборгованості, 78,66грн. річних та 637,33грн.
інфляційних втрат), 102грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн.
витрат  на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 500грн. витрат на оплату послуг адвоката.

3. В
частині стягнення 500грн. витрат на оплату послуг адвоката відмовити.

Суддя
О.Г. Сур'як

Суддя
Сур'як О. Г.