ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2008
Справа №16/438

м. Полтава

за позовом  Приватний підприємець ОСОБА_1 ,м.Полтава

до
КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор",
м. Полтава

про
усунення перешкод в державній реєстрації права власності на нерухоме
майно

Суддя
Тимощенко О.М.

секретар     Плешивцев В.О.

Представники:

від
позивача:  ОСОБА_2

від
відповідача:  ОСОБА_3

В судовому засіданні 19.02.2008 року сторонам
було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть
спору: Розглядається
позов  про зобов'язання колективне
підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор"
здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: склад 1 площею
811,8 м. кв. та склад 1-а площею 3,8 м. кв., що розташовані в АДРЕСА_1, право
власності на яке було визнано за приватним підприємцем ОСОБА_1 рішенням
постійно діючого третейського суду при Полтавській торгово-промисловій палаті
від 10.05.2007 р.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач
письмових заперечень проти позову не надав, його представник в судовому
засіданні проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

10
травня 2007 року Постійно діючим третейським судом при Полтавській
торгово-промисловій палаті було прийнято рішення по справі № 05/2007-П про
поділ в натурі нерухомого майна - не житлових будівель у спільній частковій
власності.

Зазначеним
рішенням за позивачем - суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
Завора Анатолієм Олексійовичем було виділено із спільної часткової власності та
визнано право приватної власності на склад 1 площею 811,8 м. кв. та склад 1-а
площею 3,8 м. кв., як на самостійний об'єкт права власності, що розташовані в
АДРЕСА_1 та належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 14 липня
2003 року.

Стаття
182 ЦК України встановлює, що право власності та інші речові права на нерухомі
речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Як
передбачає п. 1.3 Тимчасового Положення „Про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно" затвердженого Наказом Міністерства юстиції
від 07.02.2002 р., державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно
здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць. Позивач звернувся до КП Полтавське БТІ
„Інвентаризатор" із проханням зареєструвати встановлене третейським судом
право власності на нерухоме майно як на окрему інвентарну одиницю.

02
жовтня 2007 року КП Полтавське бюро технічної інвентаризації
„Інвентаризатор" своїм рішенням відмовило Позивачу у реєстрації права
власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що бюро технічної
інвентаризації згідно Наказу Міністерства юстиції від 07.02.2002 р. до
створення місцевих органів державної реєстрації прав проводять тимчасово
реєстрацію прав власності на нерухоме майно, то для реєстрації права власності
на склад 1 площею 811,8 м. кв. та склад 1-а площею 3,8 м. кв. на підставі
рішення третейського суду має бути наданий виконавчий документ компетентного
суду, тобто господарського суду Полтавської області в порядку адміністративного
провадження. В зв'язку з чим позивач і звернувся до суду.

З'ясувавши
обставини справи, дослідивши подані докази суд дійшов висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ч. З ст. 182 ЦК України, відмова у державній реєстрації права на нерухомість
або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання
інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно
до ст. 5 Закону України «Про третейські суди»юридичні особи мають право
передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних
чи господарських правовідносин. Сторони, які передали спір на вирішення
третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду,
без будь-яких зволікань чи застережень (частина перша ст.50 Закону).

У
випадку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі
рішення третейського суду, таке рішення третейського суду не може бути виконане
лише сторонами спору, а потребує здійснення певних дій органу державної
реєстрації прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення,
переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень (аб.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Державна реєстрація прав
здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав (частина четверта
статті 3 вказаного Закону).

Відповідно
до п.1 наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 «Про
затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно»зі змінами затвердженими наказом Міністерством юстиції України
від 19.05.2005 р. №49/5 до запровадження єдиної системи державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень бюро технічної інвентаризації здійснюють
реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Відповідно
до ст.ст. 55, 56 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 1,11 Закону
України «Про виконавче провадження»виконавчий документ має видаватися лише у
випадку, якщо рішенням третейського суду встановлено обов'язок боржника здійснити
певні дії на користь кредитора і якщо боржник не виконав свій обов'язок у
строки та порядок, визначені рішенням третейського суду. Виконавчий документ
має зобов'язальний характер по відношенню до боржника.

В
судових рішеннях, в т.ч. і третейського суду, про визнання права власності на
нерухоме майно, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого
майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності
встановлюється факт наявності чи відсутності права власності у заінтересованої
особи і не встановлюється обов'язок вчинити певні дії. Такі рішення не носять
зобов'язального характеру по відношенню до боржника, отже не передбачають
примусового виконання. Такі судові рішення, в тому числі і третейських судів,
самі по собі є підставою для здійснення бюро технічної інвентаризації і
реєстрації права власності на нерухоме майно. Тимчасовим положенням про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. за № 7/5, передбачено, що рішення
судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого
майна є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться
реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (п. 10 Додатка).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, згідно ст. 2 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суд має перевірити, чи
використовувались повноваження суб'єкта владних повноважень з тією метою, з
якою вони надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); неупереджено; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з отриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно
ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони,  яка не є суб'єктом владних повноважень,  суд присуджує
всі  здійснені документально  підтверджені
судові  витрати  з Державного бюджету України.

З
врахуванням вищевикладеного, на підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.2,6-10,17,
69-71,86,94,158-163 та п.6 р. VII "Прикінцеві та перехідні положення
" КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні
вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 до КП Полтавське БТІ
„Інвентаризатор"  задовольнити.

2. Зобов'язати Колективне підприємство
Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор" здійснити
державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: склад 1 площею 811,8 м.
кв. та склад 1-а площею 3,8 м. кв., що розташовані в АДРЕСА_1, право власності
на яке було визнано за приватним підприємцем ОСОБА_1 рішенням постійно діючого
третейського суду при Полтавській торгово-промисловій палаті від 10.05.2007 р.

3.Стягнути
з місцевого бюджету м. Полтава на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (  АДРЕСА_2, ідент. код  НОМЕР_1)
3,40 грн. витрат по сплаті державного мита.

Видати виконавчий лист після
набрання даною постановою законної сили за заявою стягувача.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Тимощенко О.М.