СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2008 р.

Справа № 12/8458

Розглянувши матеріали за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

до Закритого
акціонерного товариства „Октант” м. Хмельницький

про 687160,00
грн., з яких 149760 грн.   завданої  матеріальної шкоди, 477510 грн. неодержаного
доходу, 2 200грн. оплати визначення розміру шкоди та 200000 грн. моральної
шкоди.

Суддя
Шпак В.О.

Представники сторін:

Позивача:      ОСОБА_1 -приватний підприємець

Прядун В.Б. -за
довіреністю від 12.12.2007р.

Відповідача:  не
з'явився

Рішення приймається 09.12.2008р.,
оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Приватний підприємець ОСОБА_1 м.
Хмельницький    звернулась з
позовом до Закритого  акціонерного  товариства "Октант" м. Хмельницький
про стягнення 687160,00 грн., з яких 149760 грн.   завданої
матеріальної шкоди, 477510 грн. неодержаного доходу, 2 200грн. оплати
визначення розміру шкоди та 200000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування вимог посилається
на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства під час
правомірного володіння ним ставком
(Договір оренди від 08.06.2001р. між Давидковецькою сільською ради та
ОСОБА_1) привласнив покращення, які ним було зроблено відносно орендованого
ставка, а також відповідач неправомірно здійснив вилов риби, яку ним було
вирощено в орендованому ставку.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, у відзиві на позов зазначив, що
рішенням Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2006 року, яке
набрало чинності з моменту його оголошення, рішення суду першої інстанції щодо
визнання недійсним договору оренди від 31 березня 2004 року між ЗАТ „Октант” та
Хмельницькою райдержадміністрацією було скасовано, договір на право тимчасового
користування землею ( ставком) в с. Давидківці Хмельницького району, укладений
8 червня 2001 року між ОСОБА_1 та Давидковецькою сільською радою Хмельницького
району визнано недійсним. Тому, доводи позивача є безпідставними, адже
вищезазначеними рішеннями судів договір оренди позивача було визнано недійсним,
а відповідно до чинного законодавства , а саме згідно ст.. 236 Цивільного
кодексу України, нікчемний право чин, або правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення, відповідно договір оренди ставка між ОСОБА_1
та Давидківською сільською радою Хмельницького району було визнано недійсним, і
останній вважається недійсним з моменту його вчинення, а тому ЗАТ „Октант” мав
законне право користуватись, відповідно до укладеного між останнім та
Хмельницькою райдержадміністрацією договору оренди, взятою в оренду ділянкою /
ставком/. Доводи про самовільне користування ЗАТ „Октант” орендованим ставком,
що знаходиться на території земель Давидковецькою сільської Ради Хмельницького
району є невірними, адже вся необхідна документація щодо оренди вищевказаної
ділянки була оформлена, договір оренди між ЗАТ „Октант" та Хмельницькою
райдержадміністрацією, на відміну від договору оренди між ОСОБА_1 та
Давидковецькою сільською радою, залишився чинним; окрім того, товариством
неодноразово надсилались листи на адресу позивача, з проханням звільнити
незаконно займану територію та забрати звідти все належне їй майно,
попереджалось - що з квітня 2006 року буде проводитись реконструкція ставка та
греблі, але ніяких дій з боку позивача не було вчинено. Також, прокуратурою
Хмельницького району було винесено припис про усунення порушень земельного
законодавства на адресу Давидковецького сільського голови - Білорусця С. С. З
вимогою негайно розірвати договір про право тимчасового користування землею від
8 червня 2001 року між Давидковецькою сільською Радою і ОСОБА_1 - що також було
проігноровано. Отже, майно, належне позивачу, було пошкоджене чи знищене лише з
його  вини, так як використовуючи своє
законне право користування спірною ділянкою - ставком, на території Давидковецькою
сільської Ради Хмельницького району Хмельницької області, в своїх листах, з
проханнями звільнити незаконно займану ділянку ЗАТ „Октант" попереджав
ОСОБА_1 про те, що у випадку пошкодження або втрати майна останньої - її
претензії розглядатись не будуть.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

Рішенням Хмельницької районної ради
№15 від 24.05.2001р. передано у тимчасове користування ОСОБА_1 земельні ділянки
водного фонду площею 36га.

08.06.2001р. між Давидковецькою
сільською ради та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір на право тимчасового
користування землею (ставком) в с.Давидківці Хмельницького району.

Відповідно до умов даного договору
(п.1.1, п.1.2, п.2.1, п.2.2, п.2.4) власник ставка Давидковецька сільська рада
передає в тимчасове користування землі водного фонду  на основі оренди ОСОБА_1, що знаходиться в
с.Давидківці Хмельницького району Хмельницької області. В користування на
основі оренди передається ставок загальною площею 36га. Договір укладається на
5 років з 08.06.2001р. по 01.10.2006р. По закінченню строку договору орендар
має переважне право на поновлення договору на новий строк, з тимчасовим
повідомленням про свій намір власника. Орендна плата вноситься орендарем у
вигляді грошової плати двічі на рік, в рівних долях (до 30.06. та 30.12.).

31.03.2004р. між Хмельницькою
райдержадміністрацією та ЗАТ „Октант” (орендар) укладено договір №73 оренди
земельної ділянки.

Відповідно до умов даного договору
(п.1,п.2) орендодавець Хмельницька райдержадміністрація надає, а орендар ЗАТ
„Октант” приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку,
яка знаходиться за межами населеного пункту (с.Давидківці Хмельницького району
Хмельницької області). В оренду передається земельна ділянка водного фонду
площею 48,65га.

Рішенням Ярмолинецького районного
суду від 26.07.2005р. визнано незаконним розпорядження голови Хмельницької
райдержадміністрації №379/04-р від 22.03.2004р. про передачу в оренду земельної
ділянки ЗАТ „Октант” та недійсним договір оренди земельної ділянки №73 від
31.03.2004р., укладений між Хмельницькою райдержадміністрацією та ЗАТ „Октант”.
Визнано недійсним договір на право тимчасового користування землею (ставком) в
с.Давидківці від 09.06.2001р., укладений між Давидковецькою сільською радою та
ОСОБА_1.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 17.01.2006р. рішення Ярмолинецького районного суду від
26.07.2005р. змінено та викладено в наступній редакції: „Позовні вимоги ОСОБА_1
відхилити. Позов ЗАТ „Октант” задоволити. Визнати договір на право тимчасового
користування землею (ставком) в с.Давидківці Хмельницького району укладений
08.06.2001р. між ОСОБА_1 та Давидківською сільською радою Хмельницького району
недійсним”.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 16.01.2008р. рішення Ярмолинецького районного суду від
26.07.2005р. та рішення колегії суддів судової палати з цивільних справи
апеляційного суду Хмельницької області від 17.01.2006р. скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ярмолинецького районного
суду  від 10.04.2008р. провадження у
справі за позовом ЗАТ „Октант” до ОСОБА_1 та Давидковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької області, третя особа -Купальська Тетяна
Петрівна про визнання недійсним договору оренди, за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
„Октант”, Хмельницької райдержадміністрації, Хмельницької районної ради про
визнання акта органу виконавчої влади та договору оренди недійсним, спонукання
до укладення договору і скасування рішення Хмельницької районної ради закрито.

Тобто, на час прийняття рішення
договори оренди, укладені з ОСОБА_1 та ЗАТ „Октант” є дійсними.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа,  якій завдано
збитків  у  результаті
порушення  її цивільного права,
має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,
якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або
більшому розмірі.  Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1  передано в оренду  ставок 36,6 га строком з 08.06.2001р по
01.10.2006р.

З метою зариблення ставка позивач
придбав у СФГ „Сила”  та СВАТ Барське
виробниче підприємство „Голуба нива” зарибок коропа, товстолоба, білого амура,
що підтверджується  договором від
12.04.2002року та накладними ( арк. справи 79-88).

Викликаний в судове засідання
голова фермерського господарства „Сила”
Гаврилюк С.І. пояснив, що приватний підприємець ОСОБА_1 дійсно
придбавала у нього мальок риби для зариблення орендованого ставка.

Позивач в період з 2003р. по 2006р.
здійснював зариблення ставка, підтверджується
актами про зариблення  (арк.
справи 79 -85).

Починаючи
з  липня 2006 р.  працівники
ЗАТ „Октант” здійснювали скиди води з ставка та вилов риби, що призвело
причинення позивачу шкоди.

Вказані факти підтверджуються актами
від 31.07.2006р., 01.08.2006р.,07.11.2006р., 12.11.2006р., 15.11.2006р. Вказані
акти складені за участю представників Давидковецької сільської ради.

Крім того, факт вилову риби із ставка
підтверджується накладними, по яких ЗАТ „Октант” передавав, виловлену рибу
підприємствам. Сам факт вилову не заперечується відповідачем.

Відповідно до звіту №26 про оцінку
майна-споруд ставка та використання водного фонду для риборозведення площею
36,6га, розташованого в с.Давидківці Хмельницького району Хмельницької області
вартість отриманого доходу від реалізації товарної риби становила би 477
510грн.

Ухвалою господарського суду від
24.01.2008року викликано в судове засідання для надання пояснень стосовно
проведення експертного дослідження оцінювача Шаповала Ю.Г. (свідоцтво про
державну реєстрацію №1701 від 28.10.2004року).

В судовому засіданні оцінювач Шаповал
Ю.Г. пояснив, що ним на підставі діючих нормативів визначено який би чистий
річний прибуток отримав позивач  від
реалізації вирощеної ним риби з врахуванням затрат (підготовкою ставків,
зарибленням, тощо), зроблених позивачем. При цьому, зазначив, що розрахунок
робився з застосуванням найнищих коефіцієнтів природного приросту вирощуваної
риби.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач неправомірно вчиняв дії по вилову риби, яка знаходилась у ставку і
належала ПП ОСОБА_1

Посилання відповідача на те, що
договір оренди ставка, укладений з ОСОБА_1 було визнано недійсним і це давало
право вилову риби ЗАТ „Октант” , судом не приймаються до уваги. Сам факт
визнання договору недійсним не надає права відповідачу привласнювати рибу, яка
належить ПП ОСОБА_1

Таким чином, відповідач своїми
неправомірними діями причинив позивачу шкоду у вигляді вилову належної йому
риби у сумі 477 510грн., яку належить стягнути з відповідача.

У своїй позовній  заяві позивач також просить стягнути з
відповідача  149760 грн.   завданої
матеріальної шкоди.

З матеріалів справи, зокрема із
позовної заяви та  звіту №26 про оцінку
майна-споруд ставка та використання водного фонду вбачається, що позивачем у
вказану суму включено витрати, які ним здійснено на благоустрій ставка ( ремонт
дамби, нагляд за гідротехнічними спорудами тощо).

Позивач вважає, що відповідач
заволодівши його ставком причинив йому шкоду у вигляді понесених ним  вказаних витрат в сумі 149 760грн.

З таким доводами позивача суд
погодитись не може.

По-перше, відповідач почав
користуватися ставком на підставі договору від 31.03.2004року, укладеного з
Хмельницькою райдержадміністрацією.

По-друге, позивач здійснював
вказані витрати у зв'язку з своєю підприємницькою діяльністю для вирощування
риби, яка була його митою оренди вказаного ставка.

Тобто, понесення ним вказаних
витрат, не пов'язане з неправомірною діяльністю відповідача.

З огляду на викладене, у позові про
стягнення 149 760грн. шкоди необхідно відмовити.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку
з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне значення. При
визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди,
яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором
або законом.

У постанові Пленуму Верховного суду
України N 4 від 31.03.95р. „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди”  зазначено,
що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у  зв'язку
з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації,
посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку,
розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на
зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності

Суд, зокрема, повинен з'ясувати,
чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань
або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.

Приймаючи до уваги, що позивачем не
доведено, що відповідач своїми діями спричинив відповідачу моральну шкоду, в
позові щодо стягнення 200 000грн. належить відмовити.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати   складаються
з  державного  мита,
сум,  що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат,
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження,
оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач у позовній заяві ставить
вимогу про стягнення з відповідача 2 200грн. оплати визначення розміру шкоди,
фактично це є виплата на проведення оцінки майна. Стягнення вказаних сум
відповідно до наведеної  норми не
відносить до судових витрат.

Позивач у позовній заяві не
зазначає правову природу вказаної вимоги. Оскільки позивач просить стягнути з
відповідача 2 200грн. як оплату за визначення розміру шкоди і такий вид
стягнення не передбачений положеннями чинного законодавства, в стягненні  вказаної суми необхідно відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК
України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно до
задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и
в:

Позов Приватного підприємця ОСОБА_1
м. Хмельницький до Закритого акціонерного товариства „Октант” м.
Хмельницький про стягнення 149 760грн. матеріальної шкоди, 477 510грн.
неодержаного доходу, 200000грн. моральної шкоди та 2 200грн. оплати визначення
розміру шкоди задоволити частково.

Стягнути з  Закритого акціонерного товариства „Октант” (
м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. Код НОМЕР_1) -477 510 ( чотириста сімдесят
сім тисяч п'ятсот десять гривень) грн.
неодержаного доходу, 4 775 ( чотири тисячі сімсот сімдесят п'ять  гривень) грн. 10коп.  державного мита та 67 (шістдесят сім гривень)
грн. 90коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В позові  Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький
до Закритого акціонерного товариства „Октант” м. Хмельницький про стягнення
149 760грн. матеріальної шкоди,
200000грн. моральної шкоди та 2 200грн. оплати визначення розміру
шкоди  відмовити.

Суддя

Віддруковано в 3 примірниках:

1.          До
справи;

2.          Позивачу;

3.
Відповідачу.