ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2008 р.

№
43/29

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М., -головуючого,

Коваленка
В.М. (доповідач у справі)

Продаєвич
Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_1, м. Київ ОСОБА_2, м. Київ

на
постанову

від
15.03.2007 р. господарського суду м. Києва

у
справі

№
43/29
господарського суду м. Києва

за
заявою боржника

суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3, м. Київ

про

визнання
банкрутом

ліквідатор

арбітражний
керуючий ОСОБА_4.

в судовому засіданні взяв участь представник:

ОСОБА_1

ОСОБА_1.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду м. Києва від 29.12.2006 року порушено провадження у справі
№ 43/29 про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_3 (далі -Боржник, Підприємець) за заявою останнього в порядку ст.ст. 47,  48 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон про
банкрутство).

Постановою
господарського суду м. Києва від 15.03.2007 р. (суддя -Пасько М.В.) Підприємець
визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та призначений ліквідатором
арбітражний керуючий ОСОБА_4.

Не
погоджуючись  з  винесеною постановою суду першої
інстанції,  ОСОБА_1та ОСОБА_2 звернулись
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просять
скасувати постанову господарського суду м. Києва від 15.03.2007 року, а
провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а
саме ст.ст. 1, 6, 7, 47-49, 51 Закону про банкрутство, та норм процесуального
права.

Суд
касаційної інстанції відмовляє у задоволенні поданого 02.09.2008 року суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 письмового клопотання від
01.09.2008 року про відкладення розгляду скарги
у  зв'язку з неможливістю забезпечити
ним явку у судове засідання 03.09.2008 року через відрядження, оскільки
Боржником в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України до вказаного клопотання
не надано доказів викладених в клопотанні обставин - знаходження з 02.09.2008
року по 20-24.09.2008 року у відрядженні -це по-перше. По-друге, в ухвалі про
прийняття касаційної скарги до провадження від 07.08.2008 року зазначено, що
нез'явлення представників сторін у засідання судової колегії не є перешкодою
для розгляду касаційної скарги. По-третє, згідно  протоколу судового засідання від 15.03.2007
року та оскаржуваної постанови участь у засіданні в суді першої інстанції
приймав також представник Боржника за довіреністю -ОСОБА_5., тоді як доказів
неможливості забезпечити явку свого представника у судове засідання в суді
касаційної інстанції  Підприємцем в
порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України також не надано. При цьому, слід
зазначити, що видана ОСОБА_5. довіреність дійсна до 22.04.2011 року.

Заслухавши
пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню,  виходячи з наступного.

В
заяві про порушення провадження у справі про банкрутство Боржник визначив трьох
кредиторів, заборгованість перед якими стала підставою звернення Підприємця із
вказаною заявою до господарського суду, якими є скаржники у даній справі та  ТОВ "Фонд правових ініціатив".
Отже, вказані особи у зв'язку із визначенням Підприємцем у відповідній заяві
грошових зобов'язань перед ними, як підставу звернення із такою заявою у даній
справі та порушенням провадження у справі відповідно до ст.ст. 1, 47, 48 Закону
про банкрутство та ст. 41 ГПК України  набули статусу кредиторів -сторони у справі
про банкрутство Боржника.

Між
тим, в порушення  вимог ст.ст. 42,
43, 44, 22  ГПК
України  судом першої інстанції  згідно ухвал від 29.12.2006 року (про
порушення провадження у справі), від 31.01.2007 року та від 15.02.2007 року
(про відкладення) у відповідні судові засідання вказані сторони не викликались
- лише Боржник, а оскаржувана постанова
прийнята за відсутності  сторони
-кредиторів Боржника.

Згідно
п. 2 ч. 2 ст. 11110 ГПК України
порушення норм матеріального права є в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду,
якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Крім
цього, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що однією з підстав
прийняття оскаржуваної постанови є зазначення судом першої інстанції про
недостатність майна Підприємця для задоволення вимог кредиторів згідно
матеріалів справи. Як вже вказано, Підприємець у якості кредиторів визначив
трьох осіб -скаржників-фізичних осіб та ТОВ "Фонд правових
ініціатив". Як вбачається, на підтвердження грошових зобов'язань до
Боржника останній в своїй заяві посилається: на рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 02.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
Кузьминського Владлена Васильовича  69
430 грн. 00 коп. боргу та 921 грн. 00 коп. державного мита;  та  на
рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2004 року про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 566 494 грн. 00 коп. боргу, 91 120 грн. 00
коп. інфляційних витрат та 1700 грн. 00 коп. державного мита. Між тим, із
вказаних рішень суду загальної юрисдикції вбачається, що розгляд відповідних справ
та стягнення відповідних сум було здійснено з ОСОБА_3 , як з фізичної особи,
а не як із суб'єкта підприємницької діяльності, який є боржником -стороною у
справі про банкрутство.

На
вказані  обставини суд першої інстанції
уваги не звернув та не дав їм належної правової оцінки.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції  постанова про визнання Підприємця банкрутом
прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм
процесуального права.

За
таких обставин справи, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню, як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а
справа -передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді
справи вищезазначені обставини мають знайти належну оцінку господарського суду.
У зв'язку із викладеним касаційні вимоги про припинення провадження у
справі  не підлягають задоволенню.

З
урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 47, 48 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 41,
42, 43, 44, 22, 1115, 1117,
1119 -11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  задовольнити частково.

2.          Постанову господарського суду м.
Києва від 15.03.2007 року у справі № 43/29 скасувати. Справу передати на
новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді                                                                                    В.М.
Коваленко

Л.В. Продаєвич