АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2008
№ 16/193

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Федоровська І.О. - юрист

від відповідача - АндріякаП.І. -
юрист

від третьої особи - Норець Н.О. -
юрист

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство
промислового залізничного транспорту" в особі відокремленого структурного
підрозділу Київ-Петровської філії

на рішення Господарського суду м.Києва від
08.08.2008

у справі № 16/193

за позовом                               Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київський миловарний завод"

до                                                   ВАТ
"Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного
транспорту" в особі відокремленого структурного підрозділу Київ-Петровської
філії

третя особа позивача

третя особа відповідача           Міністерство транспорту та
зв"язку України

про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від
08.08.2008р. у справі № 16/193 позов Товариства з обмеженою відповідальністю
"Київський миловарний завод" до ВАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі відокремленого
структурного підрозділу Київ-Петровської філії про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою було задоволено. Відповідно до рішення,
зобов'язано Відкрите акціонерне товариство „Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового залізничного транспорту" в особі відокремленого
структурного підрозділу Київ-Петрівської філії звільнити земельну ділянку, яка
розташована за адресою : м. Київ, вул. Ливарська, 7, шляхом демонтажу своїх
залізничних колій (вантажо - розвантажувальна залізнична колія № 5 довжиною 142,5
м та частина колії № 3 довжиною 70 м) та призначено до стягнення з відповідача
на користь позивача 600 грн. збитків, 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить його скасувати,
посилаючись на те, що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення
для справи.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи,
колегія встановила наступне:

Рішенням Київської міської ради від
27.11.2003 р. № 227/1101 Товариству з обмеженою відповідальністю
"Київський миловарний завод" була передана в оренду на 25 років
земельна ділянка площею 2,64 га для експлуатації та обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і споруд на вул.. Ливарській, 7 у
Оболонському районі м. Києва.

29.10.2004р. на підставі рішення
Київради від 27.11.2003 р. № 227/1101 між позивачем ( орендар за договором) та
Київською міською радою (орендодавець за договором) було укладено договір
оренди земельної ділянки по вул. Ливарська, 7 у Оболонському районі м. Києва
розміром 26393 кв.м кадастровий номер :78:122:0002.

На вказаній земельній ділянці
знаходиться тупикова вантажно-розвантажувальна залізнична колія № 5 довжиною
142,5 м., яка, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні під час
апеляційного провадження, знаходиться на балансі  відповідача.

14.08.2007 р. з метою усунення
перешкод у користуванні територією та у зв'язку з необхідністю її впорядкування
позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою прибрати свою колію або
продати позивачу з метою подальшого демонтажу та очистки території власними
силами.

14.09.2007 р., позивач оплатив
експертну оцінку колії у ТОВ „Незалежна оцінка" в розмірі 600,00 грн., яка
була замовлена з метою визначення ринкової вартості колії № 5 для її
купівлі-продажу.

Протягом трьох місяців відповідач
не демонтував колію і не вчинив дій щодо продажу її позивачу.

25.04.2008р. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київський миловарний завод" звернулося до суду з
позовними вимогами до ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство
промислового залізничного транспорту" в особі відокремленого структурного
підрозділу Київ-Петровської філії про зобов'язання відповідача негайно
звільнити належну позивачу на праві довгострокової оренди земельну ділянку
шляхом демонтажу залізничних колій, що знаходяться на цій земельній ділянці, а
також про зобов'язання відповідача відшкодування позивачу збитків за здійснення
незалежної оцінки в сумі 600,00 грн.

30.07.2008 надійшла заява про
уточнення позовних вимог, в якій позивач просить зобов'язати відповідача
негайно звільнити належну позивачу на праві довгострокової оренди земельну
ділянку, яка розташована за адресою : м. Київ, вул. Ливарська, 7, шляхом
демонтажу своїх залізничних колій (вантажо-розвантажувальна залізнична колія №
5 довжиною 142,5 м та частина колії № З довжиною 70 м), що знаходяться на
цій  земельній ділянці, та зобов'язати
відповідача відшкодувати позивачу збитки у сумі 600 грн. за здійснення
незалежної оцінки залізничної колії.

В судовому засіданні під час
здійснення апеляційного провадження представник відповідача пояснив, що дійсно
на земельній ділянці, яка передана в оренду позивачу знаходяться залізничні
колії (вантажо розвантажувальна залізнична колія № 5 довжиною 142,5 м та
частина колії № З довжиною 70 м) , що знаходяться на балансі відповідача.

Також представники відповідача та
третьої особи пояснили, що в них немає доказів про те, що спірна земельна
ділянка відносилась або відноситься до земель транспорту.

Згідно вимог Закону України
"Про оренду землі" право користування земельною ділянкою, яка
надається орендарю, є виключним і будь-які інші особи земельну ділянку
використовувати не можуть.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону
України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його
права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на
земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку
має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею,
відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними
особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними
особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно ч.2 ст. 152 Земельного
кодексу України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його
прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 2 ст. 158 Земельного
кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками.

Таким чином, враховую чи те, що на
підставі рішення Київради від 27.11.2003 р. № 227/1101 та договору оренди від
29.10.2004р. за позивачем закріплене право володіння та користування спірною
земельною ділянкою, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача звільнити
земельну ділянку, яка розташована за адресою : м. Київ, вул. Ливарська, 7,
шляхом демонтажу своїх залізничних колій (вантажо - розвантажувальна залізнична
колія № 5 довжиною 142,5 м та частина колії № 3 довжиною 70 м).

Позивачем також були заявлені
вимоги про відшкодування відповідачем збитків у сумі 600 грн. за здійснення
незалежної оцінки залізничної колії.

Відповідно до ст. 44 ГПК України до
складу судових витрат відносяться суми, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи.

Судова експертиза призначається
господарським судом для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують спеціальних знань. (ч. 1 ст. 41 ГПК України)

Відповідно до ст. 7 Закону України
„Про судову експертизу” судово-експертну діяльність здійснюють державні
спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим
Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Як вбачається з матеріалів справи,
експертна оцінка залізничної колії була проведена ТОВ „Незалежна оцінка"
на замовлення позивача, а тому не  є
судовою експертизою в розумінні ст. 41 ГПК України та норм Закону України „Про
судову експертизу”.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є :

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Зазначена стаття визначає загальну
норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного
правопорушення: порушення права чи інтересу; завдання збитків та причинний
зв'язок між порушенням права та збитками.

В даному випадку відсутній
причинний зв'язок між порушенням відповідачем права позивача щодо вільного
користування спірною земельною ділянкою та витратами позивача здійсненими на
незалежну експертну оцінку залізничної колії, оскільки позивачем зазначена
експертна оцінка була здійснена самостійно з метою купівлі-продажу залізничної
колії і на розгляд даного спору не могли вплинути результати проведеної
позивачем оцінки.

До того ж під час здійснення
апеляційного провадження представник позивача пояснив, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 600 грн. збитків за здійснення незалежної оцінки
залізничної колії були заявлені позивачем помилково.

Отже,  суд вважає, що суд першої інстанції помилково
дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача відшкодувати збитків у сумі 600 грн. за здійснення незалежної
оцінки.

Колегія також зазначає, що при
поданні позову ТОВ "Київський миловарний завод" не в повному обсязі було
сплачено державне мито. Як вбачається позивачем було заявлено дві вимоги не
майнового і майнового характеру, а держмитом, згідно платіжного доручення №1
від 13.02.2008, оплачена була лише вимога майнового характеру в розмірі 102
грн.

Згідно п.п б п. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито” №7-93 від 21.01.1993р.
встановлено, що із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до
господарських судів сплачується державне мито в розмірі 5 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (85 грн.).

Відповідно до п. 36 Інструкції про
порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної
державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року N 15  у випадках об'єднання в одній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру державне мито підлягає сплаті як за
ставками,  встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Отже, враховуючи те, що судом були
задоволені позовні вимоги немайнового характеру, то недоплачене державне мито
за ці вимоги підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету.

Враховуючи викладене, колегія
вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити  частково, а рішення господарського суду  необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі відокремленого
структурного підрозділу Київ-Петрівської філії задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва
від 08.08.2008 по справі №16/193 змінити та викласти  резолютивну частину в наступній редакції:

“1. Позов задовольнити в частині  зобов'язання Відкритого акціонерного
товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного
транспорту" в особі відокремленого структурного підрозділу
Київ-Петрівської філії (, 04655, м. Київ, вул. Полярна, 12
а) звільнити земельну ділянку, яка розташована за адресою : м. Київ, вул.
Ливарська, 7, шляхом демонтажу своїх залізничних колій (вантажо -
розвантажувальна залізнична колія № 5 довжиною 142,5 м та частина колії № 3
довжиною 70 м). В іншій частині позову відмовити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве

підприємство промислового
залізничного транспорту" в особі відокремленого структурного

підрозділу Київ-Петрівської філії
(, 04655, м. Київ, вул. Полярна, 12 а) на

користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Київський миловарний завод" (, 04073, м. Київ, вул.
Ливарська, № 7) 118 (п'ятдесят три) грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

3. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве

підприємство промислового
залізничного транспорту" в особі відокремленого структурного

підрозділу Київ-Петрівської філії
(, 04655, м. Київ, вул. Полярна, 12 а) в дохід Державного
бюджету 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита.

4. Видати накази.”

3.          Доручити Господарському суду м. Києва
видати накази.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Київський миловарний завод" (, 04073,
м. Київ, вул. Ливарська, № 7) на користь Відкритого акціонерного товариства
„Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного
транспорту" в особі відокремленого структурного підрозділу Київ-Петрівської
філії (, 04655, м. Київ, вул. Полярна, 12а) 51 грн.
державного мита за подання апеляційної скарги.

5.          Матеріали справи повернути
Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді