ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.08 р.                     Справа № 20/221пн

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув увідкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом”, м.Київ

до відповідача-1: Компанії „Remington Worldwide Limited LTD”, Gibraltar

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Pinar-Com”, м.Кеушень, Республіка Молдова

до відповідача-3: Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ

до відповідача-4: Корпорації „Індустріальна Спілка Донбасу”, м.Донецьк

про визнання кредитором

За участю представників:

від позивача: Білан О.П. – дов.

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: не з’явився

від відповідача-3: Зубова Л.І. – дов.

від відповідача-4: Зайцева М.Ю. – дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом”, м.Київ, із позовом до Компанії „Remington Worldwide Limited LTD”, Gibraltar, та до Товариства з обмеженою відповідальністю “Pinar-Com”, м.Кеушень, Республіка Молдова, та до Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, м.Алчевськ, та до Корпорації „Індустріальна Спілка Донбасу”, м.Донецьк, про визнання кредитором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.07.04 р. господарським судом Луганської області, шляхом затвердження мирової угоди, припинено провадження у справі №10/4б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” (ВАТ “АМК”), в якій Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, у відповідності до вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, визнано кредитором вищезазначеного товариства з розміром грошових вимог 26396037,32 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” на користь позивача складає 25076235,45 грн., та що 24.12.02 р. арбітражний суд м.Санкт-Петербурга та Ленінградської області виніс рішення у справі № А56-7455/00 за позовом Компанії „Remington Worldwide Limited LTD” до Державного підприємства НАЕК “Енергоатом”, яким стягнуто з ДП НАЕК “Енергоатом” 23080000 доларів США. В подальшому, Економічною Апеляційною Палатою Республіки Молдова винесено ухвалу від 20.04.04 р. № 2е-1525/04, якою легалізовано рішення Арбітражного суду Санкт-Петербургу та Ленінградської області від 24.12.02 р. № А56-7455/00 на території Республіки Молдова.

Позивач також зазначає, що 07.04.05 р. судовим виконавцем Відділу Кеушень Департаменту по виконанню судових рішень при Міністерстві Юстиції складено акт арешту, а 22.06.05 р. акт передачі Компанії „Remington Worldwide Limited LTD” арештованого майна, яким у відповідності до зазначених актів арештоване право вимоги ДП НАЕК “Енергоатом” до ВАТ “АМК” по вищевказаній мировій угоді.

В подальшому, як зазначає позивач, шляхом укладання низки договорів відступлення права вимоги, арештоване право вимоги ДП НАЕК “Енергоатом” до ВАТ “АМК” у розмірі 26394280,25 грн. перейшло до компанії “Pinar-Com” SRL (резидент Республіки Молдова).

У позовній заяві позивач стверджує, що внаслідок незаконних дій на території Республіки Молдова відбулась зміна кредитора і порядку виконання мирової угоди, яка укладена в справі № 20/4б про банкрутство ВАТ “АМК”, а фактично було змінено ухвалу господарського суду Луганської області про затвердження мирової угоди. Крім того, такі дії поставили під сумнів наявність у ДП НАЕК “Енергоатом” права вимоги до ВАТ “АМК” за мировою угодою в справі про банкрутство останнього. Адже, відповідно до чинного законодавства України наслідком передачі права вимоги є заміна сторони у зобов’язанні, в даному випадку це заміна в мировій угоді ДП НАЕК “Енергоатом” та ТОВ “Pinar-Com”.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копії мирової угоди від 09.07.04 р. по справі № 10/4б, акту арешту права вимоги до ВАТ “АМК” від 07.04.05 р., акту передачі арештованого майна від 22.06.05 р., договору № 23/05/ДТ від 12.08.05 р. відступлення права вимоги від компанії „Remington Worldwide Limited LTD”, договору № 31/5 від 20.04.07 р. відступлення права вимоги від компанії “Liberton Associates Limited” та ТОВ “Pinar-Com”, а також копію листа відповідача-3 № 026-1534 від 08.12.06 р.

Відповідач-3 та відповідач-4 проти позову заперечили, посилаючись на безпідставність позовних вимог, на те, що вимоги про визнання кредитором розглядаються в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, що позивача вже визнано кредитором відповідача-3 у справі господарського суду Луганської області № 10/4б.

Відповідач-1 та відповідач-2 про час та дату судового засідання повідомлялись судом належним чином, однак своїх представників до судового засідання не направили, витребуваних документів суду не надали, що у даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача, відповідача-3 та відповідача-4, суд встановив:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.04 р. по справі № 10/4б було затверджено мирову угоду, укладену між боржником (ВАТ “АМК”) та кредиторами, у тому числі ДП “НАЕК “Енергоатом” з кредиторським вимогами у сумі 26396037,32 грн., що ввійшли до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду Луганської області від 01.07.04 р. У зв’язку з укладенням мирової угоди провадження по справі про банкрутство було припинено.

В позовній заяві позивач фактично заявляє вимогу про встановлення судом факту незаконних дій на території Республіки Молдова щодо арешту та подальшої передачі права вимоги до ВАТ “АКМ” на виконання ухвали Економічної Апеляційної Палати Республіки Молдова № 2е-1525/04 від 20.04.04 р. та визнання недійсними низки договорів відступлення права вимоги.

Однак, питання законності дій судового виконавця Відділу Кеушень Департаменту по виконанню судових рішень, підлягає розгляду судом в окремому позовному провадженні і може бути вирішене тільки при розгляді іншого спору, пов’язаного з оскарженням дій судового виконавця Відділу Кеушень Департаменту по виконанню судових рішень та визнання правочинів відступлення права вимоги недійсними.

Згідно із ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Порядок набуття прав кредитора, вимоги якого включені до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, регулюються положеннями цього Закону.

У відповідності зі ст.15 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені до реєстру вимог кредиторів, та виносить ухвалу, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Таким чином, статус кредитора у справі про банкрутство кредитор набуває на підставі ухвали господарського суду, в порядку, встановленому процесуальними нормами Закону.

Тобто визнання кредитором є невід’ємною частиною справи про банкрутство.

Ані Закон, ані господарський процесуальний кодекс України не передбачають можливості набуття процесуального статусу кредитора іншим шляхом.

Згідно із п.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з таких же підстав.

Так, згідно ухвали господарського суду Луганської області від 01.07.04 р. по справі № 10/4б про банкрутство ВАТ “АМК” були визнані та затверджені усі конкурсні кредитори, у тому числі ДП НАЕК “Енергоатом”.

Отже, у позивача не має законних та обґрунтованих підстав для звернення до господарського суду з вимогами про визнання його кредитором ВАТ “АМК”, оскільки він вже визнаний господарським судом Луганської області таким кредитором в справі № 10/4б про банкрутство ВАТ “АМК”.

Однак, припинення провадження у даній справі за приписами п.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, є процесуально неможливим, оскільки підстави позову та склад учасників судового процесу є іншими, аніж ті, що мали місце в межах справи господарського суду Луганської області № 10/44б.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що позивач не мав правових підстав для звернення до господарського суду Донецької області із заявою про визнання його кредитором відповідача-3 в порядку позовного провадження, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-1, 4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 27.11.08 р.

Повний текст рішення підписано 01.12.08 р.

Суддя

Надруковано 6 примірники:

1- позивачеві;

4 – відповідачам;

1 – у справу