СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.09.08
Справа №  18/164/08

Суддя   Носівець В.В.

за позовом
відкритого акціонерного товариства “Запорізька кондитерська фабрика” (69063, м.
Запоріжжя, вул. Артема,7)

до приватного
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 224,98 грн.,

Суддя
Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Алипова М.В. (довіреність № 57 від
28.12.2007 р.)

від відповідача: не
прибув

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 01.08.2008 року звернувся позивач - відкрите акціонерне товариство
“Запорізька кондитерська фабрика” з позовною заявою до приватного підприємця
ОСОБА_1, про стягнення 243,61 грн. на підставі Договору № 606 від 11.10.2006 р.
та ст. 526, 530 ЦК України.

Ухвалою суду від 07.08.2008 року
порушено провадження у справі №18/164/08, судове засідання призначено на
22.09.2008 року.

До господарського суду Запорізької
області 18.09.2008 р. від позивача надійшло уточнення позовних вимог, яким
позивач уточнив позовні вимоги щодо стягнення пені і просить суд стягнути з
відповідача 16,90 грн. пені. Вказане уточнення позовних вимог відповідає
вимогам ст. 22 ГПК України не суперечить чинному законодавству України та
прийнято судом до розгляду. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

В судовому засіданні 22.09.2008 р.
позивач підтримав уточнені позовні вимоги, з підстав викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не
прибув, на адресу суду не направив документи витребуваною ухвалою суду про
порушення провадження у справі, про неявку суд не попередив. Про час і місце
судового засідання попереджений належним чином.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

19.09.2008 р. до Господарського
суду Запорізької області від відповідача повернулася ухвала про порушення
провадження у справі, за спливом строку зберігання.

Відповідно довідці з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, адресою ПП
ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1, вказана адреса збігається з адресою зазначеною у позовній
заяві. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і
місце судового засідання.

Справа розглянута в порядку ст. 75
ГПК України, за наявними в ній матеріалами, та без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між відкритим акціонерним
товариством “Запорізька кондитерська фабрика”
(надалі-позивач) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі-відповідач)
11.06.2006 р. був укладений договір № 606 (далі -договір).

Відповідно до п.1.1. умов договору,
позивач зобов'язався поставляти, а відповідач приймати та своєчасно сплачувати
кондитерські вироби (надалі товар) на умовах даного договору.

Конкретний асортимент, кількість,
ціна за одиницю та загальна вартість товару згідно кожної поставки узгоджуються
сторонами, виходячи із заявки відповідача, та визначаються видатковою
накладною, яка є невід'ємною частиною даного договору (п.1.2  договору).

Відповідно до п. 2.8. договору,
оплата товару, та оплата транспортних витрат здійснюється відповідачем шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок позивача згідно видаткової накладної
на умовах відстрочення платежу на десять календарних днів.

Сторони встановили, що даний
договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 11 жовтня 2007 року. У
випадку, якщо жодна зі сторін не заявить за один місяць до закінчення строку
дії договору про його закінчення, то договір вважається продовженим на той же
строк  (п. 7.1 договору).

Позивач поставив відповідачу, як то
передбачено умовами договору, товар, що підтверджуються видатковими накладними:
№ 346166 від 17.04.2007 р. на суму 142,08грн. (товар отримала на підставі
довіреності № 606 від 11.10.2006 р. продавець ОСОБА_2) та № 346169 від
17.04.2007 р., на суму 66,00 грн. (товар отримала на підставі довіреності № 606
від 03.01.2007 р. продавець ОСОБА_3), всього отримано продукції на суму 208,08
грн. Повноваження на отримання товару від позивача для відповідача були надані
громадянкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно довіреності № 606.

Таким чином позивачем виконані
умови договору у повному обсязі.

Відповідач умови договору не
виконав належним чином, та не сплатив грошові кошти, в обумовлені в договорі
строки, за отриманий товар.

Заборгованість відповідача перед
позивачем, на час розгляду справи в суді, складає 208,08 грн.

Заборгованість у сумі 208,08 грн.
відповідачем сплачена не була.

Оцінивши надані докази, суд вважає,
що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України
господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526
ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених
змістом зобов'язання, та факт несплати, у визначений зобов'язанням термін,
отриманого товару, на суму 208,08 грн., позивачем документально підтверджений в
судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що вимога позивача, в частині стягнення з відповідача 208,08 грн. основного
боргу, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд
стягнути з відповідача 35,53 грн. пені за несвоєчасну сплату продукції за
період часу з 28.04.2007 р. по 28.10.2007 р.

Відповідно до п. 4.2. Договору
сторони обумовили, що у випадку несвоєчасної оплати відповідачем товару згідно
п. 2.8. договору, відповідач зобов'язаний виплатити позивачу пеню у розмірі 0,2
% від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Вимога позивача, в частині
стягнення з відповідача 35,53 грн. пені підлягає задоволенню частково,
оскільки:

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору, …, сплата пені.

Як свідчить норма ст. 258 ЦК України...позовна
давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки
(штрафу, пені)...

Відповідно до ст. 230
Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Предметом неустойки може бути
грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума,
її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства… (п.п. 1,
2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач розрахував пеню за період
часу з 28.04.2007 р. по 28.10.2007 р., а згідно приписів п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК
України, до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один рік. Тобто позивачем порушені вимоги
встановлені даною нормою. За таких обставин суд вважає обґрунтованим
нарахування пені за наступний період з 01.08.2007 р. по 28.10.2007 р. в сумі
8,03 грн., оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою 01.08.2008 р.

Згідно викладеного вище, суд дійшов
висновку, що вимога позивача, в частині стягнення з відповідача 8,03 грн. пені
є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В частині стягнення 14,93 грн. пені,
слід відмовити, в зв'язку з необґрунтованістю її нарахування.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача 208,08 грн. основного
боргу та 8,03 грн. пені, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1, р/р не відомий) на користь відкритого
акціонерного товариства “Запорізька кондитерська фабрика” (69063, м. Запоріжжя,
вул. Артема, 7, р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, ) 208 (двісті вісім) грн. 08 коп. основного боргу, 8 (вісім)
грн. 03 коп. пені, 90 (дев'яносто) грн., 49 коп. державного мита та 104 (сто
чотири) грн. 68 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. Видати наказ.

3.          В іншій частині позову, відмовити.

Суддя
В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 08.10.2008р.