донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

25.11.2008 р.
справа №33/157

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Скакуна  О.А.

суддів

Колядко  Т.М. , Мирошниченка  С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Храброва Г.М., представник за
дов. №2006/718  від 20.06.2008 року;

від відповідача:

не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства
"Сармат" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

13.10.2008 року

по справі

№33/157 (Новікова Р.Г.)

за позовом

Закритого акціонерного товариства
"Сармат" м.Донецьк

доФізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк

про

стягнення збитків в розмірі
компенсаційної вартості неповернутого майна в розмірі 5 267 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Донецької
області від 13.10.2008 року по справі №33/157 у задоволені позовних вимог
Закритого акціонерного товариства "Сармат" м.Донецьк (далі по тексту
-ЗАТ "Сармат") до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк (далі
по тексту -ФОП ОСОБА_1) про стягнення збитків у розмірі компенсаційної вартості
неповернутого майна в сумі 5 267 грн. 00 коп. відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
відшкодування орендодавцю компенсаційної вартості орендованого обладнання у
договрі обумовлено неможливістю повернути таке обладнання, доказів чого
позивачем не надано, крім того строк дії договору не закінчений.

ЗАТ "Сармат" з прийнятим
рішенням не погодилось та подало апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

На його думку, рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм
як матеріального так і процесуального права.

Скаржник зауважує, що судом невірно
застосовано ст.764 Цивільного кодексу України (далі по тексту -ЦК України) та
взагалі стверджує, що орендні відносини у господарський діяльності регулюються
саме Господарським кодеском України (далі по тексту - ГК України) та вважає
договір припиненим, оскільки закінчився строк на який він був укладений.

-2-

Також, скаржник звертає увагу на те, що
відповідачем не повернуто орендоване обладнання, яке за місцем його
встановлення, вказаним у договорі, не знаходиться. Надісланий на адресу ФОП
ОСОБА_1 лист №12-3575 від 30.07.2008 року залишений без відповіді та
реагування.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу
не надав та у судове засідання не з"явився, не зважаючи на те, що про дату
та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача проти розгляду
апеляційної скарги у відсутність представника відповідача не заперечував, тому,
відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія розглядає скаргу по суті за наявними у справі доказами у відсутності
представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, Донецький апеляційний господарський
суд, -

В С Т А Н О В
И В:

Між сторонами по справі був укладений
договір оренди обладнання №027588                    від 14.09.2005 року, згідно
п.1.1 якого Орендодавець (ЗАТ "Сармат") зобов'язується передати
Орендареві (ФОП ОСОБА_1) у тимчасове користування (оренду) обладнання, вказане
у додатках до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Модель,
компенсаційна вартість обладнання, що передається в оренду, вказані у додатках до
цього договору (а.с. 8).

Згідно форми на встановлення та
переміщення холодильного та торгівельного обладнання від 14.09.2005 року
(додаток №1) та акту приймання-передачі торгівельного обладнання від 14.09.2005
року (додаток №2), підписаних обома сторонами, орендар прийняв шатри
"Сармат" в кількості 2 шт. (а.с. 7, 9).

В додатку №1 до договору оренди
обладнання №027588 визначено, що строк дії договору становить три місяці.

Пунктом 5.1. договору оренди
обладнання №027588 встановлено зокрема, що у разі неможливості повернення
обладнання у порядку і строки, передбачених договором, а також у разі
пошкодження або псування обладнання Орендар відшкодовує Орендодавцю
компенсаційну вартість орендованого обладнання, що вказана в додатку №2 до
договору.

З акту приймання-передачі
торгівельного обладнання від 14.09.2005 року вбачається, що компенсаційна
вартість переданого обладнання становить 5 267 грн. 00 коп.

У пункті 6.1 договору оренди
обладнання №027588 узгоджено, що у разі, якщо не пізніше 30 днів до закінчення
строку дії цього договору жодна із сторін письмово виявить бажання його
розірвати, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на цих
самих умовах.

З огляду на те, що, на думку
позивача, строк дії договору припинився 14.12.2006 року, він звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом про стягнення збитків в розмірі
компенсаційної вартості неповернутого майна в розмірі 5 267 грн. 00 коп.

В обгрунтування позову ЗАТ
"Сармат" посилається на порушення відповідачем умов договору оренди
обладнання №027588; акт приймання-передачі від 14.09.2005 року; статті 623 та
785 Цивільного кодексу України, статтю 224 Господарського кодексу України та
лист №12-3575 від 30.07.2008 року.

Зокрема, в якості підстави для
стягнення збитків позивач послався на п.5.1 договору оренди обладнання №027588,
згідно якого у разі неможливості повернення обладнання в порядку та строки,
передбаченому договором, а також у разі пошкодження або псування обладнання
орендар відшкодовує орендодавцю компенсаційну вартість орендованого обладнання,
що вказана в додатку №2 до договору.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 13.10.2008 року у задоволені позову
відмовлено.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

-3-

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника позивача,
судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення залишається без змін з
наступних підстав.

Стаття 14 Цивільного кодексу
України встановлює, що цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених
договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6 ст.283
Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Так, 14.09.2005 року між сторонами був
укладений договір оренди обладнання, за умовами якого позивач передав, а
відповідач прийняв у користування, згідно форми на встановлення та переміщення
холодильного та торгівельного обладнання (додаток №1) та акту приймання-передачі
торгівельного обладнання (додаток №2) шатри "Сармат" в кількості 2
шт.

Строк договору обумовлений у додатку №1
та становить три місяці, тобто до
14.12.2005 року.

Втім, п.6.1 договору оренди обладнання
№027588 передбачено, що у разі, якщо не пізніше 30 днів до закінчення строку
дії цього договору жодна із сторін письмово не виявить бажання його розірвати -
договір вважається пролонгованим на наступні календарні роки на цих самих
умовах, тобто до 14.12.2006 року, 14.12.2007 року, 14.12.2008 року.

За умови відсутності зауважень та
заперечень з боку Орендаря і Орендодавця, відповідно п.6.1 договору оренди
обладнання №027588 він був пролонгований на наступний календарний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, лише
у липні 2008 року на адресу відповідача був направлений лист №12-3575 (а.с.
10-11), в якому позивач вимагав повернення орендованого майна або, в разі
неможливості його повернення, сплатити його компенсаційну вартість, який
залишений без відповіді та реагування.

Стаття 651 ЦК України передбачає, що
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом

У відповідності зі ст.764 ЦК України,
якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору
найма, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що при запереченні наймодавця проти автоматичного продовження договору він
зобов"язаний повідомити про це наймача. Підставою припинення договору є
закінчення строку його дії за умови, що наймодавець зажадає повернення йому
майна. При відсутності такої вимоги договір не припиняється.

З огляду на те, що в п.6.1 не має
обмеження, що договір може бути пролонгований лише на один календарний рік, а в
матеріалах справи відсутні та позивачем не надані докази того, що до липня 2008
року на адресу відповідача направлялись будь-які листи про закінчення строку
дії договору або про вимогу повернути орендоване обладнання, з урахуванням
строків, визначених пунктом 6.1 договору, господарський суд Донецької області
дійшов вірного висновку, що на момент направлення листа №12-3575 від 30.07.2008
року договір продовжував діяти.

Предметом даного спору є стягнення
збитків в розмірі компенсаційної вартості неповернутого майна в розмірі 5 267
грн. 00 коп.

Можливість стягнення компенсаційної
вартості майна закріплена п.5.1. договору оренди обладнання №027588 який
передбачає, що у разі неможливості повернення обладнання у порядку і строки,
передбачених договором, а також у разі пошкодження або псування обладнання
Орендар відшкодовує Орендодавцю компенсаційну вартість орендованого обладнання,
що вказана в додатку №2 до договору.

Тобто вимагати стягнення компенсаційної
вартості майна можливо лише за умовою неможливості повернення обладнання та у
разі його пошкодження або псування.

-4-

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести  ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 43
ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Доказів неможливості повернення
обладнання або пошкодженя/псування позивачем не надані як до суду першої
інстанції так і до Донецького апеляційного господарського суду.

Тому суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку, що позивач не довів цих обставин, на які посилався.

При перевірці рішення апеляційним судом
не було встановлено порушення або неправильного застосування норм як
матеріального так і процесуального права. Тому судова колегія приходить до
висновку, що рішення господарського суду Донецької області                  від 13.10.2008 року є
законним, обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Інші заперечення позивача, викладені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом до уваги не приймаються як безпідставні.

Відповідно до ст.49 ГПК України
витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на
скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Рішення господарського суду Донецької
області від 13.10.2008 року по справі №33/157 за позовом Закритого акціонерного
товариства "Сармат" м.Донецьк до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
м.Донецьк про стягнення збитків в розмірі компенсаційної вартості неповернутого
майна в розмірі 5 267 грн. 00 коп. -
залишити без змін.

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Сармат" м.Донецьк - залишити без
задоволення.

Головуючий          О.А.
Скакун

Судді:          Т.М.
Колядко

С.В.
Мирошниченко

Надруковано: 5 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС