ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.08р.

Справа № ПР30/148-08

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

До відповідача: відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпропетровськ

Про: визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Ворошило О.М.

Представники:

Від позивача: Сакало П.А., довіреність №53 від 22.09.2008 року, головний спеціаліст - юрисконсульт

Від відповідача: Сосна Г.М., довіреність №62/юр-3-5 від 08.01.2008 року, начальник бюро судових позовів та правового забезпечення

С У Т Ь С П О Р У:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) звернулося з позовом до господарського суду із позовом, згідно якого просить:

- визнати дії відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (м. Дніпропетровськ) незаконними та такими, що перешкоджають Державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у здійсненні свого права власності стосовно розпорядження державним майном - Спортивним комплексом, який знаходиться на балансі відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б;

- зобов'язати відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" передати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області оригінал технічного паспорту на державне майно - Спортивний комплекс, який знаходиться на балансі відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом від 11.02.2002 року №12/1-01-ЗПС було прийнято рішення про затвердження переліку об'єктів соціальної сфери державної власності, що підлягають приватизації, в який увійшов Спортивний комплекс, що знаходиться на балансі відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б. У зв’язку з відсутністю технічної документації на Спортивний комплекс, унеможливлено процес реєстрації права державної власності, а в подальшому і приватизація державного майна.

При цьому позивач посилається на ст.29 Закону України «Про приватизацію державного майна», Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майн та ст.ст.16, 219,386,391 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що надання органам приватизації технічної документації на об'єкти приватизації, зобов'язаний забезпечити орган, уповноважений здійснювати управління майном (Фонд державного майна України та його регіональні відділення), але ніяк не акціонерне товариство, яке є лише балансоутримувачем. Також, відповідач вважає, що своїми діями не може порушувати право власника щодо його майна, а також не перешкоджає йому в здійсненні права користування та розпорядження. Відповідно до Конституції України органи влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень, визначених законом, підстави для зобов'язання відповідача здійснити дії, не передбачені законом, в даному спорі відсутні.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді справи представниками сторін не заявлялись.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.11.2008 року було оголошено перерву до 02.12.2008 року.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У 2000 році позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №12/1-3995, яким просив надати технічний паспорт, реєстраційне посвідчення, довідку характеристику на об’єкти соціальної сфери, включені до Переліку об’єктів приватизації в тому числі і на Спортивний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б.

Листом від 25.03.2005 року відповідач повідомив позивачу про те, що КП Дніпропетровське МБТІ не приймає замовлення на виготовлення інвентарної справи на Спортивний комплекс посилаючись на відсутність документів на землю, а Управління земельних ресурсів відмовляється оформляти документи на землю через відсутність інвентарної справи.

У жовтні 2008 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" з вимогою надати до 17.10.2008 року оригінали необхідної технічної документації та правовстановлюючі документи на об'єкти приватизації, в тому числі Спортивний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б (лист №№11-01-07772 від 07.10.2008 року), але відповіді не отримало.

Позивач просить визнати незаконними дії відповідача, як такі, що перешкоджають Державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у здійсненні свого права власності стосовно розпорядження державним майном - Спортивним комплексом та зобов'язати передати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області оригінал технічного паспорту на державне майно - Спортивний комплекс, який знаходиться на балансі відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Розглянувши позовні вимоги господарський суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" об'єктами управління державної власності є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних фондів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.

Суб'єктами управління об'єктами державної власності, відповідно до статті 4 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна України; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління); органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації (далі - господарські структури); юридичні та фізичні особи, які виконують функції з управління корпоративними правами держави (далі - уповноважені особи); Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства (п.1.3 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України №908/68 від 19.05.1999 року).

01.02.2002 року на засіданні обласної комісії з розгляду питань реструктуризації підприємств, впровадження конкурентної політики та банкрутства прийнято рішення про направлення погодженого переліку об'єктів соціально-культурної сфери області, які пропонуються до приватизації, Регіональному відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області для прийняття рішення про приватизацію цих об'єктів і здійснення подальшої їх приватизації згідно з чинним законодавством.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області наказом №12/1-01-ЗПС від 11.02.2002 року затвердило перелік об'єктів соціальної сфери державної власності, що підлягають приватизації.

З моменту прийняття рішення про приватизацію підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації (ст.8 Закону України „Про приватизацію невеликих державний підприємств (малу приватизацію)”).

Відповідно до п.2.2. Положення „Про порядок приватизації об’єктів групи Ж”, затвердженим наказом Фонду Державного майна України №1627 від 05.08.2004 року орган, уповноважений управляти майном об'єкта групи Ж, одночасно з поданням пропозицій на включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, подає до державного органу приватизації пропозиції щодо збереження профілю об'єкта або щодо можливості його перепрофілювання, реструктуризації.

Орган, уповноважений управляти майном об'єкта групи Ж, зобов'язаний забезпечити здійснення заходів, необхідних для підготовки об'єкта до приватизації: проведення інвентаризації майна такого об'єкта, виділення об'єкта групи Ж з балансу підприємства та складання розподільчого балансу (якщо об'єкт не є окремою юридичною особою), надання органам приватизації технічної документації на об'єкти приватизації та інше.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що обов’язок забезпечити здійснення заходів, необхідних для підготовки об'єкта до приватизації: проведення інвентаризації майна такого об'єкта, надання органам приватизації технічної документації на об'єкти приватизації, в тому числі і оригіналу технічного паспорту та інше покладено на орган, уповноважений управляти майном.

Позивачем не доведено, що відповідач, як балансоутримувач, уповноважений управляти майном об’єкту групи «Ж»та що саме на нього покладено обов’язок по виготовленню та наданню органу приватизації технічної документації на об’єкт приватизації.

Господарські товариства на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних фондів товариства в процесі приватизації, несуть лише відповідальність за збереження цього майна.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на п.1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 із змінами та доповненнями, згідно якого обов’язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, а також держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном, оскільки зі змісту цього пункту та Положення в цілому не вбачається обов’язок підприємства - балансоутримувача замовляти технічну документацію та передавати її власнику нерухомого майна.

Для здійснення реєстрації права власності на майно заяву з необхідними документами до Бюро технічної інвентаризації подає саме власник нерухомого майна (п.2.3 Тимчасового положення).

Отже, за викладеного суд не вбачає підстав для визнання незаконними та такими, що перешкоджають здійснювати право власності на майно дій відповідача, яке не увійшло до статутного фонду та зобов’язання передати оригінал технічного паспорту.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У позовній заяві позивач вказує на те, що Спортивний комплекс, який знаходиться на балансі відповідача та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 67б включено до Переліку об’єктів соціальної сфери державної власності, що підлягають приватизації, але доказів на підтвердження цих обставин не надав. Не вбачається зазначене з наданих позивачем копій протоколу №5 від 01.02.2002 року засідання обласної комісії з розгляду питань реструктуризації підприємств, впровадження конкурентної політики та банкрутства та додатку до нього, Наказу №12/1-01-3100 від 11.02.2002 „Про перелік об’єктів соціальної сфери (група Ж), які підлягають приватизації” з Переліком до нього.

Крім того, надані позивачем листи ВАТ „Дніпропетровський трубний завод” від 05.03.2002 року №82/35 та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №11-01-05221 від 11.07.2008 року взагалі не стосуються спірного об’єкта Спортивного комплексу, оскільки не містять посилань на цей об’єкт.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи не підтверджено наявність у відповідача оригіналу технічного паспорту на державне майно –Спортивний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Свободи,67б, зобов’язати передати який вимагає позивач.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд враховує, що підставами для звернення до суду та необхідною умовою задоволення позову згідно з ст. 1 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України є порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, чого суд не вбачає у даному випадку.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                Н.М.Євстигнеєва

(дата підписання рішення оформленого відповідно до

статті 84 Господарського процесуального кодексу України, - 08.12.2008 року )