ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.12.08                                                                                           Справа № 5/5

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Городечної М.І.

суддів Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» № 01/1178 від 30.10.2008 року (вх. № 244 від 10.11.2008 року)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 20.10.2008 року

у справі № 5/5

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», м.Чернівці

до Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», м.Чернівці

про визнання укладеним договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»та Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», на умовах, вказаних в проекті договору Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року.

за участю представників:

від позивача –Мартинюк В.І.

від відповідача –Працьовита С.М.

Представникам сторін роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 20.10.2008 року у справі № 5/5 відмовлено в позові Відкритому акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»до Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України»про визнання укладеним договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»та Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», на умовах, вказаних в проекті договору Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»(позивач у справі, надалі - ВАТ) не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду оскаржило його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі вважає дане рішення суду незаконним та необгрунтованим, оскільки, на його думку, суд першої інстанції неповно з‘ясував обставини справи, та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, на думку скаржника, суд, встановиши факт того, що запропонований позивачем проект договору не містить всіх істотних умов договору, водночас не дослідив, які істотні умови необхідні для договорів даного виду. Також апелянт посилається на неправильне застосування судом норм наказу НАК «Нафтогаз України»№ 35 від 30.01.2007 року, постанови КМ України від 13.11.1998 року № 1785 та помилкове застосування ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, тоді як обгрунтуванням позовних вимог позивача були положення ч. 8 ст. 181 даного Кодексу та ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України. Також апелянтом наводяться й інші доводи в обгрунтування підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Апелянт просить рішенням господарського суду Чернівецької області від 20.10.2008 року у справі № 5/5 скасувати та прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити.

Представник Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України»(відповідач у справі, надалі –ДК)) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що ДК «Газ України»не було прийнято пропозиції позивача щодо укладення договору в редакції позивача від 22 грудня 2006 року, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, не відповідає способам захисту, передбаченим ст. 16 Цивільного кодексу України. Просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої сторони, дослідивши наявні докази у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

15.10.2007 року ВАТ «Чернівцігаз»звернулось в господарський суд Чернівецької області з позовом до ДК «Газ України»про визнання укладеним договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»та Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», на умовах, вказаних в проекті договору Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року (надалі –Договір).

Судом встановлено, що листом від 22.12.2006 року за вих. № 07/2068, позивачем було надіслано відповідачу два примірники договору надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22.12.2006 року. Однак листом від 12.01.2007 року, відповідач відмовив позивачу в укладенні зазначеного договору, в запропонованій ним редакції.

Як вбачається апеляційним судом зі змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції правильно встановлено факт неукладення між сторонами вищенаведеного договору в редакції позивача.

При цьому, такий висновок апеляційного суду грунтується на тому, що відповідно до ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Частиною 1 ст. 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, і не заперечується відповідачем, сторонами не було підписано договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»та Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», на умовах, вказаних в проекті договору Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року, у формі єдиного документа.

Посилання апелянта на те, що такий договір було укладено відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України, ч. 2 ст. 642 ЦК України, оскільки відповідачем протягом січня 2007 року перераховано позивачу кошти в оплату з транспортування природного газу населенню, тобто вчинено дії, які свідчать про бажання укласти договір, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними. Так, як правильно зазначено судом першої інстанції, перерахування даних коштів на рахунок позивача було здійснено установою Банку, в якому відповідач відкрив рахунок, у відповідності до постанови КМ України від 13.11.1998 року № 1785, тобто не за розпорядженням відповідача, а на виконання згаданої Постанови, шляхом автоматичних дій щодо розподілу коштів згідно із затвердженим НКРЄ України нормативом відрахування коштів з поточного рахунку з спеціальним режимом використання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено у відповідності до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України факту укладення між сторонами вищенаведеного Договору, в редакції позивача від 22.12.2006 року.

Позивач вважаючи, що відповідач вчиненням дій, спрямованими на виконання умов запропонованого ним проекту Договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року, було фактично прийнято пропозицію щодо укладення зазначеного договору, а тому відповідно просить господарський суд захистити його порушене право шляхом визнання судом даного договору укладеним, в зазначеній редакції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, таке право може бути захищено способом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Однак, нормами ст. 16 ЦК України, іншими нормами чинного законодавства, в тому числі й положеннями ч. 8 ст. 181 ГК України, ч. 2 ст. 642 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушеного права та інтересу як визнання судом господарського договору укладеним.

Така позовна вимога за даним позовом, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду, є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне значення.

Відповідно до статті 1 ГПК підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Заявлена позивачем вимога про визнання укладеним договору про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»та Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ, в особі Чернівецької філії «ДК «Газ України», на умовах, вказаних в проекті договору Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»про надання послуг по транспортуванню природного газу населенню від 22 грудня 2006 року, не відповідає способам захисту цивільних прав, передбаченим статтею 16 ЦК та іншими законами України.

За наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність підстав для задоволення поданого ВАТ «Чернівцігаз»позову.

Таким чином, прийняте господарським судом Чернівецької області рішення від 20.10.2008 року у справі № 5/5 є законним та обгрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Судові витрати по розгляду справи в апеляційному суді відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49. 99, 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 20.10.2008 року у справі № 5/5 залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий- суддя М.І.Городечна

Судді М.В.Юркевич

В.Л.Кузь