ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 р.

№
11-03/5401

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М., -головуючого,

Заріцької
А.О.,

Коваленка
В.М. (доповідач у справі)

розглянувши
касаційні скарги

ОСОБА_1,м.
Черкаси, ліквідатора відкритого акціонерного товариства Шполянського
виробничого підприємства по виконанню агрохімічних робіт
"Райагрохім", м. Шпола Черкаської області

на
постанову  та рішеннявід 18.04.2008 р.
Київського міжобласного апеляційного господарського суду  від 18.02.2008 р. господарського суду
Черкаської області

у
справі

№
11-03/5401
господарського суду Черкаської області

за
позовом

Прокурора  Шполянського району в інтересах держави в
особі Шполянської районої ради, м. Шпола Черкаської області

довідкритого акціонерного товариства
Шполянського виробничого підприємства по виконанню агрохімічних робіт
"Райагрохім", м. Шпола Черкаської області

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  на стороні відповідача ОСОБА_1м. Черкаси

про

визнання
права власності

в судовому засіданні взяли участь представники:

Прокурора  Шполянського району

Рудак
О.В., посвідчення,

Шполянської
районої ради

Ракітін
А.П., довір., Гіндик І.М., довір.,

відкритого
акціонерного товариства Шполянського виробничого підприємства по виконанню
агрохімічних робіт "Райагрохім"

Левченко
Н.П., ліквідатор,           ОСОБА_2, довір.,

ОСОБА_1

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Черкаської області від 18.02.2008 р., що прийнято у справі
№ 11-03/5401 (суддя -К.І. Довгань), у задоволенні позову прокурора  Шполянського району (далі -Прокурор), що звернувся
в інтересах держави в особі Шполянської районої ради (далі -Позивач, Райрада)
до відкритого акціонерного товариства Шполянського виробничого підприємства по
виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" (далі -Відповідач,
Товариство) з участюОСОБА_1 (далі -Третя особа) про визнання права
власності  відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції, прокурор Черкаської
області звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з
апеляційним поданням, в якому просив скасувати рішення господарського суду
Черкаської області від 18.02.2008 року та прийняти нове, яким задовольнити
позов.

Постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.04.2008 р.
(головуючий суддя - Мазур Л.М., судді: Андрєйцева Г.М., Разіна Т.І.) апеляційне
подання задоволено, рішення господарського суду Черкаської області від
18.02.2008 року скасовано та прийняте нове, яким позовна заява Прокурора
задоволена та за Райрадою визнано право власності на приміщення будинку АДРЕСА_1

Не
погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції,ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 18.04.2008 року та рішення
господарського суду Черкаської області від 18.02.2008 року, а
провадження у справі припинити.

Не
погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, ліквідатор
відкритого акціонерного товариства Шполянського виробничого підприємства по
виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім" також звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
18.04.2008 року, а рішення господарського суду Черкаської області від
18.02.2008 року залишити в силі.

Касаційні
скарги мотивовані порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, а саме ст.ст. 49, 55 Закону України "Про власність", ст.ст.
16, 203, 220, 328, 346, 392 Цивільного кодексу України, а також норм
процесуального права.

В
судовому засіданні 13.08.2008 року була оголошена перерва до 20.08.2008 року о
15 год. 20 хв. для прийняття рішення по справі.

Заслухавши
пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга Товариства підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_1
-частковому задоволенню,  виходячи з
наступного.

Висновок
суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для виникнення у Товариства
права власності на спірне нерухоме майно зроблений на підставі того, що згідно
рішення господарського суду Черкаської області від 21.11.2007 року у
адміністративній справі № 03/5406А скасований наказ Регіонального відділення
Фонду державного майна по Черкаській області № 399-АП від 26.02.1996 року в
частині передачі спірного майна Товариству. Між тим, судом апеляційної інстанції
не враховано, що вказане рішення відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України не набрало законної сили, оскільки щодо
визначеного рішення порушено апеляційне провадження в Київському апеляційному
адміністративному суді, яке на час прийняття
оскаржуваної постанови у даній справі не закінчено та відповідне судове
рішення не прийнято. Отже, висновок  суду
попередньої інстанції з посиланням на факти, встановлені в рішенні
господарського суду Черкаської області від 21.11.2007 року у адміністративній
справі № 03/5406А, не відповідає вимогам ст.ст. 33, 35 ГПК України  та є неправомірним.

Щодо
висновку суду апеляційної інстанції про
відсутність у Товариства законних підстав для набуття права власності на
спірне майно, слід зазначити, що відповідне право власності Товариства  підтверджено витягом № 4041766 від 05.07.2004
року з реєстраційним номером НОМЕР_1, номер запису НОМЕР_2 в книзі 2, який
відповідно до вимог Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від
28.01.2003 року № 6/5 (далі - Положення) є доказом реєстрації права власності,
що стало підставою для права Відповідача, як власника,   продати відповідне нерухоме майно у
процедурі ліквідації Товариства.

При
цьому, слід вказати, що суд апеляційної інстанції, зробивши в постанові
висновок про неправомірність здійснення органами БТІ  визначеної реєстрації права власності за
Товариством, в порушення ст. 101 ГПК України
вийшов за межі  предмету
апеляційного оскарження, оскільки предметом спору у даній справі є право
власності  Позивача на спірне майно, а не
підстави та порядок  здійснення
реєстрації права власності  Товариства на
таке майно.

Щодо
виникнення права власності на спірне нерухоме майно у Третьої особи, суд
касаційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо
не  випливає  із
закону  або  незаконність
набуття  права власності не
встановлена судом.

Відповідно
до п. 1.4  Положення реєстрація прав
власності  на  нерухоме
майно  - це внесення запису до
Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням
або припиненням права власності на
нерухоме  майно, що  здійснюється
БТІ  за місцезнаходженням  об'єктів нерухомого майна на підставі
правовстановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ. Пунктом
1.5 вказаного положення передбачено, що обов'язковій реєстрації прав підлягає
право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб,  у тому числі іноземців та осіб без
громадянства,  іноземних юридичних  осіб,
міжнародних організацій,
іноземних  держав,  а
також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та
держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Згідно п.
3.8 визначеного Положення після прийняття рішення реєстратором та внесення
запису до Реєстру прав на правовстановлювальних документах робиться відмітка
(штамп) про  реєстрацію  відповідних
прав (додаток 7), видається  витяг
про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який  є
невід'ємною  частиною
правовстановлювального документа.

Сукупний
аналіз викладених норм цивільного законодавства та положень щодо порядку та
підстав реєстрації права власності на нерухоме майно дає підстави зробити
висновок про те, що право власності підтверджується правовстановлювальним документом,
що є письмовою формою здійсненого правочину, за яким набуто відповідне право
власності, в сукупності із доказами реєстрації у встановленому порядку
уповноваженим органом права власності на відповідне нерухоме майно.

Згідно
положень ЦК України одним із видів правочинів, за яким набувається право
власності на нерухоме майно, може бути купівля-продаж, що оформлюється
відповідним договором.

Як
встановлено судом першої інстанції, договір купівлі-продажу спірного нерухомого
майна був укладений між Товариством та Третьою особою 26.07.2007 року, на
підставі якого за Третьою особою згідно витягу від 14.05.2007 року
зареєстровано право власності на  спірний
об'єкт нерухомого майна. Правомірність укладення вказаного договору, продажу
Товариством  відповідного майна та
набуття на нього Третьою особою права власності
визнана  згідно рішення  Шполянського районого суду Черкаської
області, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 20.09.2007 року, у зв'язку з чим
відповідно до норм ст.ст. 223, 319
Цивільного процесуального кодексу України набрало законної сили. Отже,
відповідно до ст. 35 ГПК України факт правомірності здійснення правочину, за
яким право власності на спірне майно набула Третя особа встановлений  згідно вказаного рішення суду, докази
скасування якого відсутні  та яке набрало
законної сили.

Із
вищевикладеного аналізу норм законодавства та обставин справи  вбачається, що  судом
апеляційної інстанції висновок про наявність доказів та підстав  виникнення у
Позивача права власності на об'єкт спірного нерухомого майна зроблений
без врахування належних доказів у справі, без належної правової оцінки обставин
справи та з неправомірним застосуванням норм діючого законодавства.

За
таких обставин справи, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства та
прийнята з порушенням  вимог ЦК України
та ГПК України, а рішення суду першої інстанції -залишенню без змін. Приймаючи
до уваги даний висновок, касаційні вимоги ОСОБА_1 про припинення провадження у
справі задоволенню не підлягають.

З
урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 328, 330 Цивільного кодексу
України, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 223, 319
Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст. 33, 35, 101, 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити
частково.

Касаційну
скаргу ліквідатора відкритого акціонерного товариства Шполянського виробничого
підприємства по виконанню агрохімічних робіт "Райагрохім"
задовольнити повністю.

2.          Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 18.04.2008 року у справі № 11-03/5401 скасувати.

Рішення господарського
суду Черкаської області від 18.02.2008 року у
справі № 11-03/5401 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
А.О. Заріцька

В.М. Коваленко