ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 р.

№ 14-10-08/1005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Удовиченка О.С.,

суддів :

Катеринчук Л.Й., Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Рубіа"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2008

у справі

№ 14-10-08/1005

господарського суду

Черкаської області

за заявою

Уманської ОДПІ

до

ВАТ "Тікич"

про

банкрутство

в судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "Рубіа"

Гавьюк М.П. (довіреність від 20.05.2008)

ВАТ "Тікич"

Обідний С.В. (довіреність від 01.10.2008 №1403-Д/14-10-08-1005)

В С Т А Н О В И В :

Поставною арбітражного суду Черкаської області від 10.02.2000 визнано ВАТ "Тікич" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатор ВАТ "Тікич" звернувся до господарського суду Черкаської області з заявою №1222/14-10-08-1005 від 25.06.2008 про визнання недійсним договору №1411/00 купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ "Тікич" від 14.11.2003, укладеним між ВАТ "Тікич" та ТОВ "Рубіа" (т.10 а.с. 112-115) та подав клопотання №1223/14-10-08-1005 від 25.06.2008 про вжиття заходів забезпечення в порядку ст.67 ГПК України, шляхом накладення арешту на майно, що відчужено за оспорюваним договором, а саме: димова труба металева інв.№39, димова труба цегляна інв.№50, боров парокотельні інв.№51, яке знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, вул. Шевченка, 9 (т.10 а.с. 116-117).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 (суддя Хабазня Ю.А.) призначено розгляд заяви ліквідатора на 29.07.2008; заборонено ТОВ "Рубіа" здійснювати відчуження придбаного за договором від 23.11.2003 майна: димової труби металевої інв.№39, димової труби цегляної інв.№50, борова парокотельного інв.№51, яке знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, вул. Шевченка, 9.

Ухвала господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 в частині вжиття заходів забезпечення мотивована тим, що існує можливість юридичного відчуження майна, переданого за договором, третій особі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2008 (судді: Яковлєв М.Л., Шевченко В.Ю., Тарасенко К.В.) апеляційну скаргу ТОВ "Рубіа" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 залишено без змін.

ТОВ "Рубіа" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2008, припинити провадження у справі, скасувати заходи забезпечення.

В обґрунтування своєї касаційної скарги заявник посилається на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.12, 25, ч.10 ст.17 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ", ст.15 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатором подано заяву про визнання недійсним договору №1411/00 купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ "Тікич" від 14.11.2003, укладеного ВАТ "Тікич" та ТОВ "Рубіа".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заборона відчуження введена лише на оспорюване майно, що в свою чергу ніяким чином не порушує права ТОВ "Рубіа". Крім того, судом зазначено, що з листа Голови Червонокутської сільської ради вбачається, що ТОВ "Рубіа" має намір здійснити відчуження спірного майна. (1 а.с. 178)

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову відповідно до ст.66 ГПК України, суд має, з урахуванням доказів, наведених заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Приписами ст. 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, процесуальні дії місцевого господарського суду у вигляді заборони ТОВ "Рубіа" здійснювати відчуження придбаного за договором майна не суперечать ст. 67 ГПК України.

Доводи скаржника, що судом порушено правила підсудності, визначені ст.15 ГПК України, оскільки визнання угод недійсними має здійснюватись за місцем знаходження майна, спростовуються наступним.

Відповідно до п.1 ст.25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ліквідатор з дня свого призначення подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, з підстав, передбачених п.10 ст. 17 цього Закону.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 07.12.2004р. № 04/536 у справі №367/5-342, слід зазначити, що визнання недійсними угод здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і процесуально оформлюється ухвалою. Позовне провадження про визнання угоди недійсною не порушується.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ТОВ "Рубіа" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.09.2008 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 у справі №14-10-08/1005 залишити без змін.

Головуючий                                                                        О.С. Удовиченко

Судді                                                                                  Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко