ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 р.

№ 20/272-07-8904

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів

Кота О.В.

Шевчук С.Р.,

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційну

скаргу

на постанову

у справі

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

Одеського апеляційного господарського суду

від 21.08.2008 р.

№ 20/272-07-8904

за позовом

до

про

Відкритого акціонерного товариства "Одеський консервний завод дитячого харчування"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

зобов'язання здійснити розрахунок плати за водопостачання

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Жуков Ю.А. (дов. №б/н від 02.01.2007р.)

- відповідача: Намчук О.В. (дов. № б/н від 26.11.08р. )

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Одеський консервний завод дитячого харчування" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал", в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати відсутність у Філії "Інфоксводоканал" ТОВ "ІНФОКС" права вимагати від ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" сплати за водопостачання, розраховану на підставі акту Управління по контролю за водокористування філії "Інфоксводоканал" №81767 від 10.10.2007р. у відповідності до пункту 9.6. Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. "Про затвердження Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України" із змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.07.94р. за №165/374 , та зобов'язати ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" здійснити розрахунок плати за водопостачання ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" за 2007 рік за показниками водолічильника СТВ-100, заводський номер №0695. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач неправомірно розцінив факт розрізу дроту як “зрив пломби” в розумінні п.4.19 Правил, та розрахував витрати води відповідно до п. 9.6 цих Правил, зобов'язавши ВАТ “Одеський консервний завод дитячого харчування” сплатити за водопостачання 626 511,56 гривень до 15.11.2007р., а також виконати роботи по заміні (державній перевірці) водолічильника.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.07.2008р. (суддя Ю.М. Щавинська) позов задоволено частково, зобов'язано ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" здійснити розрахунок плати за водопостачання за 2007р. ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" за показниками водолічильника СТВ -100, заводський номер №0695. Стягнуто з ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на користь ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" 42,50 грн. дермита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2008р. (колегія суддів у складі: Поліщук Л.В.- головуючий, суддів Бандури Л.І., Бойко Л.І) вказане рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, у якій просить судові акти у справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представники сторін не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце судового розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу у відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.11.2000р. між КП "Одесаводоканал”, правонаступником якого є відповідач, та ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення № 4256/3, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надавати послуги по подачі питної води на об'єкти позивача, а також приймати стічні води, що скидаються позивачем до системи комунальної каналізації, відповідно до дислокації об'єктів. В свою чергу, за умовами укладеного договору позивач зобов'язався своєчасно сплачувати надані послуги водопостачання та водовідведення, експлуатувати та утримувати водопровідні і каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них у належному порядку відповідно до Правил.

Водопостачання позивача здійснюється з двох вводів, на яких встановлені водолічильніки СТВ-100 №0695 і Powogas-100 №860222. 10.10.2007р. при контрольному обстеженні системи водопостачання було встановлено, що водолічильник №0695 працює, однак цілісність дроту пломби на фланцевому з’єднанні порушена, про що складено в присутності представника позивача акт №81767 від 10.10.2007р. Стосовно іншого водолічильника порушень не встановлено.

На підставі вказаного акту на засіданні технічної комісії було вирішено здійснити перерахунок суми плати за водокористування згідно п. 9.6 Правил, а у випадку несплати —відключити від системи водопостачання.

Листом від 02.11.2007р. №5040 відповідач повідомив позивача, що сума перерахунку становить 626511,56грн.

Відповідно до пункту 2.3.1 договору позивач зобов'язався утримувати у належному технічно справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади та пристрої, обладнання та споруди, які знаходяться на його балансі.

Відповідно до п. 4.19 Правил, абонент відповідає за цілісність та збереження водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження.

У разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла, циферблату, корпусу, зриву пломб, порушень з'єднань труб із з'єднуючими частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його демонтажу, ремонту та встановлення.

При цьому Водоканал розраховує витрату води відповідно до п. 9.6 Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більш як за один місяць.

Отже, у вказаному пункті Правил передбачені випадки можливих порушень приладів обліку водопостачання, при яких можливе безоблікове водокористування, у зв'язку з чим за це передбачена відповідальність у вигляді плати за водопостачання при максимально можливій кількості спожитої води.

Пунктом 9.6 Правил встановлено, що при виявлені представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації. Якщо час, протягом якого відбувся витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць.

Частиною 3 названого пункту Правил встановлено, що усі посилання на п. 9.6, що мають місце в цих Правилах, відносяться виключно до порядку проведення розрахунків витрат води.

Судами попередніх інстанцій зазначено, системний аналіз вказаних пунктів Правил свідчить про те, що розрахунок плати здійснюється згідно п. 9.6 Правил за порушення приладів обліку, тобто за можливе безоблікове споживання води, а тому саме на споживачеві лежить обов'язок довести факт відсутності такого водоспоживання.

Господарським судом було призначено судово-технічну експертизу. За висновками експертів лічильник №0695, пломба, фланцеві з'єднання лічильника не порушувалися, роз'єднання кінців дроту відбулося внаслідок розлому металу дроту, будь-які сліди механічних дій на деталі рахункового механізму з метою зміни показників лічильника відсутні.(т.1, а.с. 117-127). Тобто, обґрунтованими є висновки судів про те, що позивач не допустив безоблікового водоспоживання, а тому у відповідача у зв’язку з цим відсутні збитки.

Відповідно до положень ст. 623 ЦК України і ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Колегія суддів Вищого господарського суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідно до п.3.1 договору, облік спожитої води здійснюється за показниками засобів обліку води, встановлених на об’єктах "Абонента", вимоги позивача про зобов’язання ТОВ "Інфокс" в особі Філії „Інфоксводоканал” здійснити розрахунок плати за водопостачання за 2007 рік ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" за показниками водолічильника СТВ-100, заводський номер №0695 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, правомірними є висновки судів, що вимоги позивача про визнання відсутності у філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" права вимагати від ВАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" сплатити плату за водопостачання в розмірі 626511,56грн., розраховану на підставі акту Управління по контролю за водокористуванням філії "Інфоксводоканал” №81767 від 10.10.2007р., не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги по суті є втручанням у здійснення особою її передбаченого законом права на захист та, фактично, його обмеженням.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Також цією статтею передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Частиною 2 цієї статті передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Доводи скаржника, викладені у касаційні скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2008 р. у справі №20/272-07-8904 залишити без змін.

Головуючий                                                                        Кот О.В.

С у д д я                                Шевчук С.Р.

С у д д я           Владимиренко С.В.