ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 04/1189

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Барицької Т.Л.,

Остапенка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу професійно-технічного училища № 31 на рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2008 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.07.2008 в справі № 04/1189 господарського суду Черкаської області за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Автодор” до професійно-технічного училища № 31 про стягнення суми

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщука А.І.,

від відповідача: не з’явилися,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю “Автодор” у лютому 2008 року звернувся до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до відповідача –професійно-технічного училища № 31 про стягнення боргу в сумі 142025, 70 грн. за надані послуги з обробки землі та сільськогосподарських культур, продані паливно-мастильні матеріали, насіння сільськогосподарських культур.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 07.05.2008 (суддя Упир І.І.) позов задоволено частково: стягнуто з професійно-технічного училища № 31 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Автодор” 141982, 70 грн. боргу з підстав наявності заборгованості за надані послуги, продані товарно-матеріальні цінності відповідача перед позивачем; відмовив у частині стягнення 43 грн. з підстав недоведеності наявності боргу в цій сумі.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.07.2008 (судді: Агрікова О.В. –головуючий, Разіна Т.І., Жук Г.А.) рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2008 залишено без змін з тих самих підстав.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 88090, 73 грн. боргу за період з квітня 2004 року по 01.03.2005 року, постанови апеляційного суду в повному обсязі та прийняття нового рішення про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 53891, 97 грн.

В обґрунтування касаційних вимог скаржник посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права судами попередніх інстанцій.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Автодор" з листопада 2003 року по вересень 2006 року надані професійно-технічному училищу № 31 послуги з обробки землі та сільськогосподарських культур та продані паливно-мастильні матеріали, насіння сільськогосподарських культур, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями для отримання матеріальних цінностей на уповноваженого представника відповідача, актами виконаних робіт та актами звірки взаємних розрахунків між сторонами.

Актом ревізії виконання кошторису доходів і видатків, стану збереження і використання бюджетних коштів та майна, достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності у професійно-технічному училищі № 31 смт. Буки за період з 01.01.2003 по 31.12.2007 контрольно-ревізійного відділу у Маньківському районі контрольно-ревізійного управління у Черкаській області № 14-17/1 від 20.02.2008 під час проведення зустрічної перевірки підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 142025, 70 грн.

На виконання вимог ухвали господарського суду Черкаської області від 25.03.2008 сторонами складена зведена відомість з розрахунків між ними за період з грудня 2002 року по жовтень 2006 року.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем на час розгляду справи зобов’язання зі сплати заборгованості за отриманий товар та послуги не виконаний.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Строк проведення розрахунку відповідача з позивачем за надані товари та послуги сторонами не визначено у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій правомірно встановили, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати вимоги статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19.01.2007 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 3 про послуг та товарів на загальну суму 142025, 70 грн., яку відповідач визнав у своїй відповіді від 18.06.2007 за № 384.

В частині стягнення 43 грн. суди правомірно в задоволенні позову відмовили, оскільки позивач не подав доказів наявності цього боргу.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 2 частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою № 236 від 24.03.2008 про застосування судом строків позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Суди попередніх інстанцій правильно дійшли висновку, що моментом пред'явлення позивачем вимоги до відповідача є 19.01.2007, а останнім днем виконання вимоги позивача відповідачем - 27.01.2007, і оскільки 27.01.2007 та 28.01.2007 були вихідними днями, тому останнім строком виконання вимоги позивача є 29.01.2007. Таким чином перебіг строку позовної давності починається з 30.01.2007, тому строк позовної давності позивачем не пропущено, і позов подано в межах вказаного строку.

Доводи касаційної скарги про порушення або неправильне застосування під час прийняття оскаржуваних судових актів норм матеріального права свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вичерпних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Таким чином рішення господарського суду та постанова апеляційного господарського суду є законними і обґрунтованими, тому підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу професійно-технічного училища № 31 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2008 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.07.2008 в справі № 04/1189 господарського суду Черкаської області залишити без змін.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

Т. Барицька

М. Остапенко