ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  4/170

24.07.08

За
позовом          Заступника прокурора Подільського
району м. Києва в

інтересах
держави  в особі Подільської районної в
м. Києві Ради

До                 Суб'єкта підприємницької
діяльності -ОСОБА_1

Про              звільнення земельної ділянки

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від
прокуратури: Гаврилова І.А. -дов.

від
позивача:        не з'явились

від
відповідача:   ОСОБА_1-дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Подільського району м. Києва
звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Подільської районної у
м. Києві ради до Суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1 про зобов'язання
останнього звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 25 кв. м., яка
знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, 62.

Відповідач
позовні вимоги не визнає, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву.

Подільська
районна у місті Києві рада в засідання суду не з'явилась, пояснень по позову не
надала.

Подільська
районна у місті Києві рада належним
чином повідомлена про призначення справи
до розгляду, про  час  і
місце  його  проведення. Клопотань про  відкладення розгляду  справи
не  надходило.

За
таких  обставин,  справа розглядається відповідно до  ст. 75 ГПК України  за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ст. 69 ГПК України за заявою
сторін спір вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою
цієї статті.

Розглянувши
документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення
представників сторін та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються
їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2004 року між Подільською
районною в м. Києві державною адміністрацією в особі першого заступника Голови
Єрмака Віктора Андрійовича та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною
особою ОСОБА_1 укладено договір про надання в короткострокову оренду строком на
1 рік земельну ділянку для встановлення, обслуговування та експлуатації кіоску
по ремонту взуття за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, 62.

Позивач
обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що відповідач використовує
земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, 62 без документів, що
посвідчують право користування, це підтверджується актами перевірки дотримання
вимог земельного законодавства № 816/43 від 03.07.2006 р., № 1482/43 від
21.12.2006 року, приписом № 516/43 від 03.07.2006 року, протоколом про
адміністративне правопорушення № 00368 від 03.07.2006 року Управління з
контролю за використанням та охороною земель у м. Києві, а також постановою про
накладення адміністративного стягнення № 275 від 18.07.2006 року Київського
міського головного управління земельних ресурсів.

Позивач стверджує, що відповідно до
ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає
після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації
забороняється.

Спираючись
на ці факти Позивач просить суд зобов'язати Відповідача звільнити земельну
ділянку.

Оцінюючи
наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази,
господарський суд вважає позовні вимоги заявника необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На
зазначеній земельній ділянці згідно Дозволів Подільської районної державної
адміністрації м. Києва № 347 від 10 серпня 1992 року; № 89 від 20 січня
1994року; № 27 від 12 січня 1995 р. на право розміщення малої архітектурної
форми, рекламоносія, елемента зовнішнього благоустрою, виданого спецвідділом по
контролю за станом благоустрою, розміщено архітектурну малу форму (кіоск).

Ні
Заявник ні позивач не надали суду рішення про звільнення земельної ділянки,
зазначеної у позовній заяві, отже підстав для звертання до суду з позовом суд
не вбачає.

Згідно
зі статтею 33 Закону України “Про оренду землі” після закінчення строку, на який
було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У
разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди він підлягає поновленню
на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Позивачем
не надано підтвердження направлення листа-повідомлення на адресу відповідача
про заперечення щодо укладення договору оренди земельної ділянки, відповідно до
ст. 33 Закону України “Про оренду землі”.

Таким
чином, договір оренди земельної ділянки від 04 червня 2004 р., який
зареєстрований 04 червня 2004 р. у книзі договорів оренди землі за № 85-6П/0171
є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені
договором.

Відповідно
до статті 26 Закону України “Про оренду землі” договір оренди земельної ділянки
припиняється у разі закінчення терміну, на який було укладено договір. При
цьому, відповідач після закінчення такого терміну земельну ділянку не звільнив
та продовжує користуватися земельною ділянкою і виконувати передбачені умовами
договору зобов'язання про що свідчить сплата відповідачем сум орендної плати за
землю.

Позивачем
вищезазначені платежі прийняті як належне виконання відповідачем договірних
зобов'язань і докази наявності будь-яких заперечень з боку позивача щодо
продовження користування відповідачем земельною ділянкою позивач не надав.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідач направляв Подільській районній у м.
Києві раді клопотання від 09.07.2008 року з проханням укласти договір оренди
щодо вищевказаної земельної ділянки.

Аналізуючи
подані відповідачем матеріали, суд прийшов до висновку, що Подільська районна у
місті Києві рада сприяла відповідачу в оформлені чергового договору на оренду
земельної ділянки площею 25,0 кв. м.

Даний
висновок підтверджується наступним: Подільська районна у місті Києві рада
направляла листи-запити № К-2351 від 30.01.2007 року до Головного управління
земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про надання
висновку щодо можливості передачі в оренду земельної ділянки для розміщення
кіоску по ремонту взуття відповідачу, строком до трьох років, по вул.
Почайнинська, 62.

Відповідач
для укладення договору оренди на земельну ділянку збирав такі документи:

-
позитивний висновок Державного управління екології та природних ресурсів в м.
Києві щодо розміщення кіоску;

-  позитивний висновок Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну міського середовища № 10-2982 від
29.03.07;

-
позитивний висновок міністерства охорони здоров'я України СЕС Подільського
району м. Києва № 13 від 21.05.2007 року;

-
позитивний висновок Головного управління земельних ресурсів № 03-52/21436 від
20.07.2007 року щодо передачі в оренду земельної ділянки в короткострокову
оренду строком до 3 років.

Крім
того, за дорученням Київської міської державної адміністрації від 22.04.2008
року № 031-К-5728 на звернення відповідача щодо оформлення договору
короткострокової оренди земельної ділянки для розміщення кіоску по ремонту
взуття на вул. Почайнинський, 62-64 Головне управління земельних ресурсів за №
03-52/18588 від 17.05.2008 року повідомило відповідача про те, що Головним
управлінням 20.07.2007 року № 03-52/21436 підготовлено позитивний висновок щодо
передачі відповідачу в оренду вказаної земельної ділянки для зазначених цілей.

Відповідач
здійснював та здійснює всі необхідні дії для поновлення чи укладання нового
договору оренди зазначеної земельної ділянки, але через складність процедури та
невиконання державними органами та органами місцевого самоврядування  зобов'язань не може отримати всіх необхідних
документів.

Згідно
зі статтею 2 Земельного кодексу України земельні відносини -це суспільні відносини
щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами
земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування
та органи державної влади.

У
відповідності з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні
відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими актами.

На
даний час Суб'єкт підприємницької діяльності -ОСОБА_1 продовжує користуватися
земельною ділянкою.

Таким
чином, відповідач за наявності необхідних дозволів займає земельну ділянку, що
спростовує доводи прокурора про самовільно зайняту земельну ділянку.

Отже,
вважати земельну ділянку площею 25, 0 кв. м, розташовану по вул. Почайнинський,
62, самовільно зайнятою, немає ніяких підстав.

Тому
вимога позивача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки є
необґрунтованою.

Відповідно
до ст. 142 Конституції України право на землю комунальної власності належить
територіальним громадам.

Таким
чином, органи місцевого самоврядування є суб'єктами земельних відносин,
здійснюючи регулювання земельних відносин, а також контроль за додержанням
земельного законодавства. У таких земельних відносинах вони здійснюють
установлені для них функції і повноваження.

У
разі, якщо особа, що самовільно зайняла земельну ділянку, не виконує рішення
міської ради щодо її звільнення, то питання про повернення такої ділянки, тоді
вже відповідно до ст.212 (п.3) Земельного Кодексу України вирішується судом.

Відповідно
до частини третьої статті 152 Земельного кодексу України одним із видів захисту
прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно
зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно
зі ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі спори про визнання
недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Акт
державного чи іншого органу -це юридична форма рішень цих органів, тобто
офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований
на регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер для об'єктів цих  відносин.

Таким
чином, відсутність рішення щодо звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки, прийняття якого прямо передбачено законом, позбавляє юридичну особу
конституційного права на оскарження такого рішення у суді, у разі незгоди з
ним.

У
відповідності з частиною другою статті 34 Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Слід
також зазначити, що самовільне зайняття є захоплення землі, тобто заволодіння
ділянкою без дозволу органів, уповноважених виносити рішення про надання
земельних ділянок у користування.

Відповідач
зайняв спірну ділянку за згодою Подільської районної державної адміністрації м.
Києва.

Суб'єктивна
сторона земельного правопорушення характеризується обов'язковою наявністю вини
у формі прямого наміру (навмисне захоплення земельної ділянки).

Об'єктивною
стороною земельного правопорушення є протиправність поведінки, порушення вимог
земельного законодавства.

Відповідно
до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідач
-Суб'єкт підприємницької діяльності -ОСОБА_1 довів суду, що ним вжиті заходи,
спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Позивачем
не надано належних доказів, які підтверджують наявність вини та протиправності
поведінки відповідача у самовільному зайнятті спірної земельної ділянки.

Зважаючи
на вищевказані обставини, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.  85 ГПК
України,   в   засіданні
суду 24.07.2008 року, суддя оголосив тільки вступну та резолютивну
частини рішення.           Керуючись   ст. ст.
49,  82-85   Господарського   процесуального   кодексу України, суд -

В
И Р І Ш И В:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
І.І.Борисенко

Рішення підписано:
28.07. 2008р.