ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 р.

№
20-2/481

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Удовиченка
О.С.

суддів
:

Короткевича
О.Є., Хандуріна М.І.

розглянувши  касаційну скаргу

ВАТ
"Кача" в особі ліквідатора Бикової С.В.

на  рішення

господарського
суду м. Севастополя від 12.06.2008

у
справі

№
20-2/481 господарського
суду м. Севастополя

за
позовом

ВАТ
"Кача" в особі ліквідатора Бикової С.В.

до

ПП
"Твик"

про

витребування
майна

в судовому засіданні взяли участь  представники :

ПП
"Твик"

Веремчук
М.А., Веремчук В.Є.

В С Т А Н О В И В :

Відкрите
акціонерне товариство „Кача” в особі ліквідатора Бикової Світлани Вікторівни
звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до приватного
підприємства „Твик” про витребування будівлі магазину №437, розташованої за
адресою: м. Севастополь, с. Верхнєсадове, вул. Фільченкова, 5.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що вказане нерухоме майно вибуло з володіння позивача не
з його волі, та на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України він
має право на його витребування.

Рішенням
господарського суду м. Севастополя від 12.06.2008 (суддя Шевчук Н.Г.) у позові
відмовлено повністю.

Рішення
мотивоване тим, що спірне майне, яким володіє та розпоряджається на праві
власності добросовісний набувач -приватне підприємство "Твик", не
може бути витребувано на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

ВАТ
"Кача" в особі ліквідатора Бикової С.В. звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду м. Севастополя від 12.06.2008 скасувати, прийняти нове
рішення, яким витребувати будівлю магазину №437, розташовану за адресою: м.
Севастополь, с. Верхнєсадове, вул. Фільченкова, 5 у ПП "Твик" та
зобов'язати ПП "Твик" передати вказану будівлю.

Свою
касаційну скаргу заявник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення не було всебічно досліджено обставини справи,
а, отже, порушено ст.43 ГПК України.

В
судовому засіданні 14.10.2008 в порядку ст.77 ГПК України оголошено перерву до
28.10.2008.

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що 24.05.2000 загальними зборами акціонерів
відкритого акціонерного товариства „Кача” (далі -ВАТ „Кача”) було ухвалено
рішення про передачу у статутний фонд товариства з обмеженою
відповідальністю  „Ітар-Плюс” (далі -ТОВ
„Ітар-Плюс”) нерухомого майна, у тому числі будівлі магазину № 437,
розташованої за адресою: м. Севастополь, с. Верхнєсадове, вул. Фільченкова, 5.

Ухвалою
арбітражного суду міста Севастополя від 27.08.2000 порушено провадження у
справі №20-3/337 про банкрутство ВАТ „Кача”.

Постановою арбітражного суду міста
Севастополя від 15.03.2001 у справі №20-3/337 ВАТ „Кача” визнано банкрутом,
введена ліквідаційна процедура, призначений ліквідатор. (а.с. 18)

Рішенням
арбітражного суду міста Севастополя від 05.03.2001 у справі №20-4/013 за
позовом ТОВ „Ітар-Плюс” до державного підприємства „Бюро технічної
інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”  визнано право власності за ТОВ „Ітар-Плюс”,
зокрема на будівлі магазину № 437, розташованої за адресою: м. Севастополь, с.
Верхнєсадове, вул. Фільченкова, 5. (а.с.14-15)

ТОВ „Ітар-Плюс” 11.04.2001 уклало з
приватним підприємством „Твик” (надалі -ПП „Твик”) договір купівлі-продажу
будівлі магазину № 437, розташованої за адресою: м. Севастополь, с.
Верхнєсадове, вул. Фільченкова, 5. (а.с.19)

Постановою Вищого господарського
суду України від 21.03.2006 у справі №20-4/013 рішення арбітражного суду міста
Севастополя від 05.03.2001 скасоване, в позові про визнання права  власності
на будівлю магазина №437 за ТОВ „Ітар-Плюс” відмовлено. (а.с. 16-17)

Рішенням
господарського суду міста Севастополя
від  05.11.2007 у справі
№20-5/301-2/432  за позовом ВАТ  „Кача” до ПП „Твик”  про визнання права власності на будівлю
магазина № 437, яка розташована за адресою: м. Севастополь, с. Верхнєсадове,
вул. Фільченкова, 5, та за зустрічним позовом ПП „Твик” до ВАТ  „Кача” про визнання права власності на спірне
майно первісний позов задоволено: визнано право власності за ТОВ „Кача” на
будівлю магазину № 437. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 17.12.2007 у справі №20-5/301-2/432
рішення господарського суду міста Севастополя від 05.11.2007 скасовано,
прийнято нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ВАТ
"Кача" відмовлено, зустрічний позов ПП "Твик" задоволено:
визнано право власності на спірний нерухомий об'єкт -будівлю магазину №437 за
ПП „Твик”.

Постановою Вищого господарського суду
України від 21.04.2008 у справі №20-5/301-2/432 постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 17.12.2007 залишено без змін. Ухвалою
Верховного Суду України від 10.07.2008 у справі №20-5/301-2/432 відмовлено у
порушенні касаційного провадження на постанову Вищого господарського суду
України від 21.04.2008.

Таким чином, господарськими судами у
справі №20-5/301-2/432 встановлено, що ПП „Твик” є добросовісним набувачем та
визнано за ним право власності на спірний нерухомий об'єкт - будівлю магазину №
437, яка розташована за адресою:
м.Севастополь, с.Верхнєсадове, вул.Фільченкова, 5.

Відповідно
до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду
(іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї
справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

Виходячи
зі змісту ст.ст. 387, 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, а
також має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно
до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача
лише в разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, оскільки ПП „Твик” є
добросовісним набувачем, тому відповідач не має права витребувати у нього
спірне майно як незаконно придбане на підставі ст.388 ЦК України. (така правова
позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06.04.2004 у справі
№Н10/62)

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване
рішення при повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності.

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ВАТ "Кача"
в особі ліквідатора Бикової С.В. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду м.
Севастополя від 12.06.2008 у справі №20-2/481 залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                       О.Є.
Короткевич

М.І. Хандурін