СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03.11.08
Справа №  28/366/08

Суддя   Яцун О.В.

За позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, Волинська
область, м.Луцьк

До відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма
“Укрхімсинтез”, м.Запоріжжя

Суддя             О.В. Яцун

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-представник
на підставі довіреності ВЕР №166989 від 10.07.2007р.

від відповідача: не
з'явився

Заявлені вимоги про стягнення з ТОВ
“Виробничо-комерційна фірма “Укрхімсинтез” заборгованості у розмірі
4511грн.74коп. на підставі транспортного замовлення №21 від 15.11.2006р.

Ухвалою суду від 02.09.2008р.
порушено провадження у справі
№ 28/366/08, судове засідання
призначено на 01.10.2008р.

В зв'язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання та з метою об'єктивного розгляду справи судове
засідання було відкладено на 23.10.2008р.

Розгляд справи було відкладено на
03.11.2008р. в зв'язку з повторною неявкою представника відповідача.

В судовому засідання, яке відбулося
03.11.2008р. представник позивача наполягає на задоволені позовних вимог з
підстав, що зазначені в позові.

Відповідач заявлені позовні вимоги
не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове
засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не
скористався. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено
належним чином. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. №
02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть
участь у справі,  вважаються  повідомленими про час і місце її розгляду
судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою
адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення
фактичного місця знаходження юридичних осіб -учасників судового процесу.
Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу. Згідно довідки ЄДРПОУ адреса Товариства з обмеженою
відповідальністю “Виробничо-комерціна фірма “Укрхімсинтез” -69032, м.Запоріжжя,
Північне шосе, б.32. Саме на цю адресу направлялась кореспонденція. Зазначене
свідчить, що судом були здійснені всі заходи повідомлення відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення
спору по суті.

На підставі чого представнику
позивача за його згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України
майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право
вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським
кодексом України.

Згідно зі ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.526 ЦК
України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені  законом або договором терміни.

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також з дій громадян і організацій, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Відповідно, зобов'язання виникають з угод; адміністративних актів; внаслідок
заподіяння шкоди; з подій, що породжують цивільно-правові наслідки.

Як свідчать надані до суду
документи, між сторонами виникли
правовідносини, що породжують взаємні зобов'язання. Позивач
зобов'язався   надати транспортні послуги
(перевезення вантажу), а відповідач, в свою чергу оплатити надані послуги.

Згідно зі ст.202 ЦК України
правочином є  дія  особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботи, надати послуги, сплатити грошові кошти) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою спірний
правочин є угодою про перевезення.

Частина 1 ст.909 ЦК України
передбачає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до
пункту призначення та видати його особі. Яка має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 640 ЦК України
якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору
необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з
моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

На виконання своїх зобов'язань
позивач на підставі транспортного замовлення №21 від 15.11.2006р. здійснив
перевезення власним автотранспортом наданого Відповідачем вантажу за маршрутом
F58150 Myennes rue du pre neuf, FFB (Франція) -Ягодин (митний перехід) -м.Київ
(Україна), що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними СМR
№001138 та №001135.

В заявці № 21 від 15 листопада 2006
року визначена вартість за перевезення вантажу у сумі 3400 Євро. Що за курсом
НБУ станом на день розвантаження -27.11.2006р. становить 22011грн.74коп. та
зазначено, що оплата автопослуг за маршрутом F58150 Myennes rue du pre neuf,
FFB (Франція) -Ягодин (митний перехід) -м.Київ (Україна) здійснюється протягом
3-х банківських днів після отримання оригіналів документів: рахунку-фактури,
міжнародної товарно-транспортної накладної СМR та Акту виконаних робіт.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що сторонами була узгоджена вартість послуг.

11 грудня 2006р. відповідачу був
виставлений рахунок №СФ-0001261 про сплату наданих послуг.

13 грудня 2006 року на адресу
Відповідача були направлені оригінал рахунку-фактури, міжнародної
товарно-транспортної накладної СМR.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В зв'язку з неналежним виконання
відповідачем прийнятих на себе зобов'язань на адресу останнього у відповідності
до п. 63, 159 статуту автомобільного транспорту була надіслана претензія №1
(вих.№88) від 15.05.2007р. з проханням перерахувати вартість наданих послуг по
перевезенню вантажів.

На виконання претензії відповідач
частково сплатив суму боргу у розмірі 10000грн., таким чином заборгованість
станом на вересень 2007р. складає 12011грн.74коп.

11.09.207р. на адресу відповідача
була направлена друга претензія №2/ухс (вих.167), якою також  було зобов'язано відповідача остаточно
сплатити суму боргу за надані послуги.

Як свідчать надані до суду
банківські виписки відповідач ще частково сплатив суму боргу в розмірі 7500грн.

Таким чином на момент звернення
позивача до суду заборгованість складає 4511грн.74коп.

Факт наявності заборгованості у
розмірі 4511грн.74коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава  50
ЦК  України  передбачає
підстави  та  умови
припинення зобов'язання.
Зобов'язання відповідача оплати надані транспортні послуги не припинено.

На день розгляду спору відповідач
зобов'язання щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажу в повному обсязі
не довів, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі
4511грн.74коп. суд визнає документально підтвердженими, нормативно
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені
вимоги про стягнення витрат на адвокатські послуги у відповідності до ст. 49
ГПК України.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на угоду №3/08 про надання юридичних послуг адвоката від
15.09.2008р., квитанція №1509/08 від 15.09.2008р. про сплату юридичних послуг у
розмірі 500грн.00коп.

У відповідності до роз'яснень
президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. №04-5/609
вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не
повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

За таких обставин суд з урахуванням
задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає заявлені вимоги про
стягнення витрат на адвокатські послуги обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Судові витрати відносяться на  відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75,82-85
ГПК України, ст.11, 526,530 ЦК України, ст. ст.  175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Укрхімсинтез” (69035,
м.Запоріжжя, вул Патріотична, 49, р/р 1980 в ФБ “Фінанси та кредит”,
МФО 313731, ) на користь суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 (юр.адреса: АДРЕСА_1; пошт. адреса: АДРЕСА_2, п/р
НОМЕР_1 в ВОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 303569, код ЄДРПОУ НОМЕР_2)
4511(чотири тисячі п'ятсот одинадцять)грн.74коп. заборгованості, 102(сто
дві)грн.00коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять)грн.00коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 500(п'ятсот)грн.00коп.
витрат на послуги адваката.

Видати наказ.

Суддя
О.В. Яцун

Рішення підписано: 07 листопада
2008р.