ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"25" листопада 2008 р. Справа № 20/320-08

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МІРРОР”, м. Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС”,

м. Вишневе

про стягнення 145442,11 грн.

за участю представників:

від позивача: Макаренко Ю.О., довір. від 01.03.2008 р.

від відповідача: не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений

належним чином

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „МІРРОР” (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС” (далі - відповідач) про стягнення 145442,11 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення 04.12.2007 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС” договору купівлі –продажу № 41, згідно якого ТОВ „МІРРОР” зобов’язувалося постачати ТОВ „Торговий дім ТАУРУС” кишкову оболонку та іншу тваринну сировину, або іншу оболонку чи сировину для харчового виробництва, а відповідач –приймати та оплачувати вказані товари.

Згідно умов договору позивач здійснив поставку товарів відповідачеві на загальну суму 129040,80 грн., які покупцем були сплачені частково, у зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 145442,11 грн., у тому числі - 114000,00 грн. основного боргу, 14605,26 грн. пені, 6282,13 грн. 10% річних, 10554,72 грн. інфляційних втрат, 1454,43 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач в судових засіданнях 11.11.2008 р., 25.11.2008 р. позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судові засідання 11.11.2008 р., 25.11.2008 р. не з’явився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не надав.

Позивач в судовому засіданні 11.11.2008 р. та 25.11.2008 р. надав суду уточнення до позову, якими зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у зв’язку з частковою сплатою відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

04.12.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „МІРРОР” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС” (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 41, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов’язується постачати кишкову оболонку та іншу тваринну сировину, або іншу оболонку чи сировину для харчового виробництва, надалі –товар, з необхідними супроводжувальними документами та передавати товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар та здійснити оплату за нього у повному обсязі на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2 договору продавець передає товар у кількості та асортименті, передбаченими у заявках покупця, а п. 1.3 передбачено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Відповідно до приписів 6.4 договору покупець здійснює оплату за товар у повному обсязі на протязі 14 календарних днів з моменту переходу права власності.

Згідно п. 7.4 договору продавець має право вимагати від покупця оплати штрафних та інших санкцій за несвоєчасно проведену оплату за товар у відповідності до п. 11.2, яким передбачено, що у випадку невиконання покупцем зобов’язань щодо оплати товару в строки, передбачені договором, він сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення за кожен день прострочення від суми платежу, а також сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми платежу.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь строк порушення зобов’язання, а також, що обмеження щодо нарахування штрафних санкцій, встановлені п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не діють.

25.01.2008 р., 07.02.2008 р, 07.04.2008 р. Товариством з обмеженою відповідальністю „МІРРОР”, згідно укладеного договору купівлі-продажу № 41 від 04.12.2007 р., було передано Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС” товар на суму 129040,80 грн., що підтверджується видатковими накладними № м-125/0003 від 25.01.2008 р. на суму 39479,70 грн., № м-27/00008 від 07.02.2008 р. на суму 25480,10 грн. та № м-47/00004 від 07.04.2008 р. на суму 64081,00 грн.

У зв’язку з частковою сплатою за поставлений товар у відповідача утворилася заборгованість в сумі 115000,00 грн., яка не була сплачена.

19.09.2008 р. позивачем було направлено лист-вимогу № 19/09-08 відповідачеві з проханням сплатити в 7-денний термін від дня пред’явлення вимоги суму заборгованості з урахуванням пені, інфляційних втрат та 10 % річних.

Відповідь на лист-вимогу ТОВ „МІРРОР” не отримало, у зв’язку з чим і звернулось до суду з даним позовом.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч.1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами був складений акт звірки взаєморозрахунків за І півріччя 2008 р., яким засвідчено наявність заборгованості ТОВ „Торговий дім ТАУРУС” перед ТОВ „МІРРОР” в сумі 115000,00 грн. станом на 01.07.2008 р.

11.11.2008 р. представником позивача було подано суду уточнення до позову, згідно якого ТОВ „МІРРОР” просить суд стягнути з відповідача у зв’язку з частковим погашенням заборгованості 102000,00 грн. основного боргу, 14605,26 грн. пені, 6282,13 грн. 10% річних, 10554,72 грн. інфляційних втрат.

Окрім того, з огляду на подальше часткове погашення заборгованості відповідачем, 25.11.2008 р. до господарського суду Київської області ТОВ „МІРРОР” було подано уточнення до позову, згідно якого товариство зменшує розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача 76000,00 грн. основного боргу, 14605,26 грн. пені, 6282,13 грн. 10% річних, 10554,72 грн. інфляційних втрат.

З урахуванням викладеного та з’ясування судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 76000,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач просить суд стягнути пеню, інфляційні втрати та 10% річних від простроченої суми відповідно до п.11.2 договору купівлі-продажу № 41 від 04.12.2007 р.

Згідно вказаного пункту 11.2 договору у випадку невиконання покупцем зобов’язань щодо оплати товару в строки, передбачені договором, він сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення за кожен день прострочення від суми платежу, а також сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми платежу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем при зверненні з позовом було визначено розмір пені за період з 09.02.2008 р. до 21.02.2008 р. у сумі 181,20 грн., з 22.02.2008 р. до 21.04.2008 р. у сумі 1674,04 грн., з 22.04.2008 р. до 29.04.2008 р. у сумі 504,11 грн., з 30.04.2008 р. до 02.10.2008 р. у сумі 11796,16 грн., з 03.10.2008 р. до 08.10.2008 р. у сумі 449,75 грн., загалом на суму 14605,26 грн.

Суд вважає зазначені вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ „Торговий дім ТАУРУС” пені в сумі 14605,26 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розмір 10% річних, заявлених до стягнення позивачем, становить 90,60 грн. за період з 09.02.2008 р. до 21.02.2008 р., 837,02 грн. за період з 22.02.2008 р. до 21.04.2008 р., 5167,12 грн. за період з 22.04.2008 р. до 02.10.2008 р. та 187,39 грн. за період з 03.10.2008 р. до 08.10.2008 р., загалом на суму 6282,13 грн.

Наведені вимоги ТОВ „МІРРОР” щодо стягнення 10% річних у розмірі 6282,13 грн. також підлягають задоволенню.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем за лютий 2008 р. у сумі 1374,81 грн., за березень 2008 р. у сумі 1934,91 грн., за квітень 2008 р. у сумі 3565,00 грн., за травень 2008 р. у сумі 1495,00 грн., за червень 2008 р. у сумі 920,00 грн., за вересень 2008 р. у сумі 1265,00 грн. і складає 10554,72 грн., є обгрунтованим, а вимоги ТОВ „МІРРОР” щодо його стягнення підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ТОВ „МІРРОР”.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 44, 49, 75, 80, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім ТАУРУС” (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Промислова, 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МІРРОР” (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 28, код 13698663) –76000 (сімдесят шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 14605 (чотирнадцять тисяч шістсот п’ять) грн. 26 коп. пені, 6282 (шість тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 13 коп. 10% річних, 10554 (десять тисяч п’ятсот п’ятдесят чотири) 72 коп. інфляційних втрат, 1454 (одну тисячу чотириста п’ятдесят чотири) грн. 43 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                             В.М. Бабкіна

Дата складення та підписання в повному обсязі – 01.12.2008 р.