ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

р.

Справа
№

За
позовом

до

про

Представники:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до Відповідача і відповідно до уточнених
позовних вимог просить суд : стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи - ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю
«Готель Асторія»інфляційні втрати (збитки) в сумі - 18 720 грн., проценти за
користування чужими коштами в сумі - 15 706 грн. 85 коп., дохід від володіння
коштами, одержаними без достатньої правової підстави, в сумі - 15 661 грн. 97
коп., а також сплачені витрати та державне мито.

Підстави з якими Позивач пов”язує свої
позовні вимоги : Відповідач набув чужі грошові кошти без достатньої на те
правової підстави, але не зважаючи на це, на протязі значного терміну часу
користувався ними та одержував доходи від використання коштів, які йому ніколи
не належали та й не могли належати в розумінні ст. 328 ЦК України. Так,              на підставі постанови Вищого
господарського суду України від 01.02.2007 р. у справі № 25/46, якою було
доручено господарському суду Дніпропетровської області розглянути заяву
товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Асторія»про поворот виконання
постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.07.2006
р., господарський суд Дніпропетровської області 25.06.2007 р. видав Позивачеві
наказ про примусове виконання, в якому було вказано про те, що в поворот
виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
26.07.2006 р. по справі № 25/46 стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
на користь позивача суму у розмірі -  117
000 грн.

За розрахунками Позивача, Відповідач
зобов'язаний повернути безпідставно одержані грошові кошти, загальний розмір
яких, з урахуванням встановлених індексів інфляції склав -135 720 грн., але
оскільки основна сума безпідставно одержаних грошових коштів, стягується з
Відповідача у примусовому порядку в поворот виконання скасованого судового
рішення, з приватного підприємця підлягають стягненню інфляційні втрати (
збитки ) в сумі -18 720 грн., нараховані на підставі ст. 625 ЦК України, за
період з лютого 2007 р. по грудень 2007 р.

У зв'язку з безпідставним одержанням
Відповідачем грошових коштів, Позивач також нарахував, відповідно до ст. 536 ЦК
України та ст. 231 ГК України - на суму основного боргу проценти за весь час
користування чужими коштами виходячи з наступного: за період з 12.09.2006 р. до
15.01.2008 р. - ( 117 000 грн. х 10 % ) : 365 календ. днів х 490 календ. днів =
15 706 грн. 85 коп. Визначення розміру процентів, які підлягають стягненню з
боржника на користь кредитора за увесь час користування чужими коштами містить
також, ст. 1048 ЦК України, яка встановлює загальне правило за яким, якщо
договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні
облікової ставки Національного банку України, яка на час вирішення цього спору
складає 10% річних.

Також,
Позивач на підставі ч. 1 ст. 1214 ЦК України просить суд зобов'язати
Відповідача відшкодувати йому всі доходи, які він одержав або міг одержати за
весь час користування чужими коштами, які були ним одержані без достатньої
правової підстави. Так, розмір доходу, який міг би одержати Відповідач від
володіння коштами, одержаними без достатньої правової підстави, за період з
01.02.2007 р. до 15.01.2007 р. становить - ( 117 000 грн. х 14%.): 365 календ.
днів х 349 календ. днів = 15 661 грн. 97 коп. В обґрунтування зазначених
позовних вимог Позивач посилається на договір про розміщення грошових коштів на
стоковому депозиті № 340 від 29.12.2007 р. та додаткової угоди № 3 від
29.12.2007 р., які були укладені Позивачем з комерційним банком «ПриватБанк»,
відповідно розмір річних процентів, які надає кожному вкладнику вказана
банківська установа за розміщення грошових коштів за строковим депозитом
становить -14% річних.

Клопотання про застосування засобів
технічної фіксації судового процесу ( аудіо
запис ) представниками сторін  не
заявлялося.

По
справі оголошувалася перерва з 18.11.2008 р. по 27.11.2008 р.

Представник
Відповідача ( ОСОБА_2 -дов. від 27.01.2006 р., який був присутній в судовому
засіданні, що відбувалося 18.11.2008 р. ) був повідомлений судом про оголошення
перерви по розгляду справи на 27.11.2008 р., але у судове засідання не
з”явився.

Від
Відповідача надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що останній
визнає позовні вимоги Позивача частково, а саме у розмірі 12 646 грн. 59 коп.
за відсотки по інфляції та проценти за користування. За розрахунками
Відповідача, строк на який Позивач мав нарахувати проценти тривав не з
12.09.2006 р. по 15.01.2008 р., а лише з 20.07.2007 р. по 15.01.2008 р. тобто
всього 180 календарних днів. Нарахування процентів в розмірі ставки НБУ та
відсотків інфляції, також за думкою Відповідача має бути скорочено до
пропозиції 180 днів/490 днів або до частки 36,73% від нарахованих вимог, тобто
замість 18 720 грн. це буде 6 876 грн. 73 коп., крім того замість 15 706 грн.
85 коп. це буде 5 769 грн. 86 коп., або всього = 12 646 грн. 59 коп. Стягнення
суми гіпотетичного доходу в розмірі 15 661 грн. 97 коп. Відповідач відкидає,
тому що це не передбачено ч. 2 ст.1214 ЦК України.

Враховуючи
заперечення Відповідача, а також часткове визнання позовних вимог, представник
Позивача у судовому засіданні надав суду заяву про зменшення позовних вимог до
12 646 грн. 59 коп., які складаються з суми процентів у розмірі 5 769 грн. 86
коп. та суми індексу інфляції у розмірі 6 876 грн. 73 коп., відповідно до
розрахунку Відповідача, здійсненого у відзиві на позов.

Господарський
суд знаходить достатньо матеріалів у справі для її розгляду по суті за
відсутністю представника Відповідача.

За
згодою представника Позивача в судовому засіданні були оголошені вступна та
резолютивна частини судового рішення.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін                     ( представника Відповідача
на попередньому судовому засіданні), господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На
виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
26.07.2006 р. у справі № 25/46, господарський суд Дніпропетровської області
видав наказ № 25/46 від 03.08.2006 р., за яким з ТОВ «Готель Асторія»на користь
суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 були стягнуті кошти в сумі 117
000 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.02.2007 р. у справі № 25/46 вказана постанова суду апеляційної
інстанції була скасована та було доручено господарському суду Дніпропетровської
області розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Готель
Асторія»про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.07.2006 р.

На підставі заяви ТОВ «Готель
Асторія»господарський суд Дніпропетровської області 25.06.2007 р. видав
Позивачу у цій справі наказ про примусове виконання, в якому було вказано про
те, що в поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.07.2006 р. по справі № 25/46 стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Позивача суму у розмірі - 117 000 грн.

Відповідно до ст. 122 ЦК України, якщо
виконані рішення або постанова змінені
чи  скасовані  і прийнято нове рішення про повну або  часткову
відмову  в  позові, або
провадження  у  справі
припинено,  або  позов
залишено  без розгляду, боржникові
повертається все те, що з нього  стягнуто  на користь
стягувача  за  зміненими
чи  скасованими  у
відповідній частині рішенням, постановою. Видача наказу про повернення
стягнутих  грошових  сум провадиться  господарським
судом  за  заявою боржника, до  якої
додається  довідка,  підписана
керівником  чи заступником
керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за
раніше  прийнятим  рішенням,
списано  установою

банку
або майно вилучено державним виконавцем.

Ст. 11 ЦК України передбачає, що у
випадках,  встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно
ст. 115 ЦК України рішення, ухвали,
постанови  господарського
суду,  що набрали законної  сили,
є  обов'язковими  на
всій  території  України
і виконуються   у   порядку,
встановленому  Законом  України
"Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом ( ст.
116 ЦК України ).

Постановою ВП № 4269134 від 20.07.2007 р.
Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського
управління юстиції,   відповідно до
наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2007 р. у справі
№ 25/46,  боржник - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 була зобов'язана на протязі семиденного строку з дня
отримання вказаної постанови сплатити ТОВ «Готель Асторія»кошти в сумі 117 000
грн.

За твердженням Позивача ( не
спростованим Відповідачем ), Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 не виконала вказаний наказ суду, кошти у розмірі 117 000 грн. на
користь ТОВ «Готель Асторія»- не сплатила ( доказів не надано ).

Отже, матеріалами справи доведено не
виконання Відповідачем зобов”язань, щодо перерахування коштів у розмірі 117 000
грн. на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від
25.06.2007 р. по справі № 25/46.

Відповідно
до ст. 625 ЦК України боржник   не   звільняється   від
відповідальності    за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від
простроченої  суми,  якщо
інший  розмір процентів не
встановлений договором або законом.

За уточненими розрахунками Позивача (
визнаними Відповідачем ) : сума, на яку заборгованість за грошовим
зобов”язанням підвищена в порядку індексації складає 6 876 грн. 73 коп.; сума,
процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов”язання
складає  5 769 грн. 86 коп.

Ст. 78 ГПК України передбачає, що у разі
визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення
позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання Відповідачем позовних вимог у
розмірі 12 646 грн. 59 коп. не суперечить законодавству та не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи наведене, господарський суд
знаходить достатньо підстав для задоволення зменшених позовних вимог Позивача.

Згідно
зазначеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 69, 78, 82 - 85 ГПК  України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1  (
м. Дніпропетровськ  ) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель Асторія" ( м.
Дніпропетровськ  ) - 6 876 грн. 73 коп.
суми, на яку заборгованість за грошовим зобов”язанням підвищена в порядку
індексації; 5 769 грн. 86 коп.  суми,
процентів річних від простроченої суми;
126 грн. 47 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду.