СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06"
жовтня 2008 р.

12:15

Справа
№  13/265/08

Господарський
суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль Ю.М.,

при
секретарі Бєловій А.І.,

з
участю представника позивача -Науменко А.С., дов. № 4/9/10-011 від 08.01.2008
р., (відповідач в судове засідання не з'явився),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Державної податкової інспекції (ДПІ) у Центральному районі м.
Миколаєва, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24,

до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (надалі -підприємець ОСОБА_1), АДРЕСА_1,

про
стягнення недоїмки із сплати єдиного податку та пені, -

У С Т А Н О В И В:

ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва пред'явлено позов до підприємця  ОСОБА_1 про стягнення з останньої податкового
боргу в сумі 355 грн. 22 коп. за несплату у встановлені законом строки єдиного
податку, а також пені в сумі 3 грн. 55 коп., що розрахована на суму
несплаченого податкового боргу платника податків,  а всього боргу в сумі 358 грн. 76 коп.

Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що підприємець перебуває на спрощеній системі
оподаткування, а тому згідно чинного законодавства зобов'язаний, незалежно від
здійснення підприємницької діяльності, щомісячно не пізніше 20 числа наступного
місяця сплачувати єдиний податок, ставку якого визначено органом місцевого
самоврядування. У зв'язку з цим, вважає позивач, підприємцю належить сплатити
недоїмку і пеню, яка нараховується після закінчення встановлених строків
погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу із
розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України,
діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення,
залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний
день прострочення у його сплаті.

Оскільки
ОСОБА_1 добровільно не сплатив у встановлені строки за період діяльності
травень - липень 2008 року єдиний податок, ставка якого встановлена рішенням
Миколаївської міської ради від 18.09.2006 р. за
№ 4/14 в сумі 120 грн. щомісячно за вид діяльності код 92.34.0
«діяльність у сфері культури та спорту, відпочинку і розваг ( інша видовищно-розважальна
діяльність)», то податковий борг і нарахована пеня підлягають стягненню.

Підприємець
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але
наданими йому ст.ст. 49, 51 КАС України правами
не скористався, в судове засідання не з'явився, свого повноважного
представника не направив, відзив по суті позовної заяви та заперечення проти
позову не надав.

Суд
визнає, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів, на підставі яких спір
може бути вирішено по суті, а відсутність відповідача не перешкоджає розгляду
справи.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідача
ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності, його взято на
облік платників податків, і, згідно його ж заяви, він є платником єдиного
податку, що підтверджується відповідними свідоцтвом про реєстрацію, заявою та
корінцем свідоцтва НОМЕР_1.

У
зареєстрованій в державній податковій службі заяві про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 05.12.2007 р.
підприємець ОСОБА_1 зазначив, що видом його діяльності є вид діяльності код
92.34.0 «діяльність у сфері культури та спорту, відпочинку і розваг ( інша
видовищно-розважальна діяльність)».

Законом
України “Про державну підтримку малого підприємництва”, Указом Президента
України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” від 28.06.1999 р. № 746/99 передбачено, що фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності самостійно (за власним бажанням) можуть
обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від здійснення підприємницької
діяльності, за єдиним податком.

Податковим
законодавством, зокрема Законом України “Про систему оподаткування”,
встановлено, що об'єктами оподаткування є доходи (прибуток),  додана вартість продукції (робіт,  послуг),
вартість продукції (робіт, послуг), у тому  числі
митна, або  її   натуральні
показники,   спеціальне
використання  природних ресурсів,  майно юридичних і фізичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

ДПА
України в листі від 16.06.2007 р. № 5882/6/17-0416 “Про єдиний податок” надано
роз'яснення, що єдиний податок сплачується виключно з доходів, отриманих
фізичною особою -суб'єктом господарської діяльності.

Отже,
діючим законодавством передбачено, що податки, в тому числі і єдиний податок,
сплачуються платниками за здійснення підприємницької діяльності.

З
огляду на викладене, суд відхиляє твердження позивача про те, що відповідач як
платник податку, який обрав спрощену систему оподаткування, зобов'язаний
сплачувати визначену суму єдиного податку незалежно від здійснення ним
підприємницької діяльності.

Ухвалами
від 18.08.2008 р., 15.09.2008 р. та 02.10.2008 р. господарський суд зобов'язав
позивача надати докази здійснення відповідачем підприємницької діяльності за
спірний період.

У
судовому засіданні представник позивача зазначив про неможливість надати суду
докази здійснення підприємцем діяльності саме за спірний період та в
подальшому.

Згідно
ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та інших
представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею
71 КАС України передбачено, що кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки
позивачем не надано доказів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності як за
спірний період: травень - липень 2008 року, так і в подальшому, то підстав для
задоволенні позовних вимог суд не знаходить.

Керуючись
ст.ст. 159, 161-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Постанову може бути
оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через господарський
суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання
постанови в повному обсязі без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя

Ю.М.
Коваль