донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

22.09.2008 р.
справа №33/66

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Стойка  О.В.

суддів

Діброви  Г.І. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з»явився,

від відповідача:

ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю
"Кокетка" м.Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

25.06.2008 року

по справі

№33/66 (Новікова Р.Г.)

за позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кокетка" м.Донецьк

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1м. Донецьк

про

стягнення неустойки за період з
15.08.2007р. по 01.04.2008р. в розмірі 8475грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кокетка», м.Донецьк (далі-позивач) звернулось з
позовною заявою до господарського суду Донецької області до Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1м. Донецьк  (далі-відповідач), про стягнення неустойки за
період з 15.08.07р. по 01.04.08р. в розмірі 8475грн.

В процесі розгляду справи в
господарському суді Донецької області, позивач 17.06.08р.надав заяву про
зменшення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі
7295,32грн.

Позивач в судовому засіданні
просив  стягнути   з
відповідача  неустойку  за
період з 15.08.07р по 01.04.08р. в
розмірі 8475грн., як зазначено
в  позовній заяві.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 25.06.08р. вимоги позивача  були задоволені частково та  з
відповідача  було  стягнуто
неустойку  за  періоди з 15.08.07р. по 15.10.07р. та з
17.11.07р. по 27.12.07р. в розмірі
3702,66грн. В решті  позовних  вимог -відмовлено.

Позивач  з прийнятим рішенням не  погодився, вважаючи  його таким, що  не
відповідає  фактичним  обставинам
справи та  порушенням  судом
норм  матеріального  права,  звернувся з апеляційною скаргою до Донецького
апеляційного господарського суду, якою просив рішення господарського суду
Донецької області від 25.06.08р. скасувати частково та задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання  апеляційної
інстанції  представник  позивача
не  з»явився, про  причини не явки судову  колегію не
повідомив, хоча  був  належним
чином  повідомлений  про час, місце  та
дату  слухання  справи, через
що   судова  колегія вважає  за
можливе  розглянути  апеляційну
скаргу  у  відсутності
зазначеної  особи.

Відповідач вважає  рішення
суду  законним  та
обґрунтованим,  а  апеляційну
скаргу  такою, що  не
підлягає  задоволенню.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував
неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від
нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не
були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення відповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає
вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
01.02.06р. між позивачем та відповідачем, був укладений Договір оренди
приміщення.

Відповідно до вимог пункту 1.1
Договору оренди, позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове
приміщення загальною площею 52,63 кв.м. строком на 11 місяців для використання
в господарській діяльності. Приміщення розташоване за адресою: 83101, м.
Донецьк, вул. Іонова 5.

Умовами Договору передбачено,  що у випадку припинення  Договору оренди, приміщення повертається
відповідачем  позивачу.За використання
приміщення відповідач сплачує позивачу орендну плату в розмірі 565грн.

Розмір орендної плати
підтверджується протоколом узгодження договірної ціни, що є невід'ємною
частиною Договору. Оплата компенсації за комунальні послуги становить 340 грн.
без ПДВ в місяць. Орендна плата вноситься на розрахунковий рахунок позивача
шляхом безготівкового перерахунку або в касу до 10 числа місяця, наступного за
звітним (Розділ 3 Договору оренди).

Відповідно до пункту 4.2 Договору
відповідач  зобов'язався своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендну плату.

Дію Договору встановлено з 01.02.06р.
по 31.12.06р. (пункт 9.1 Договору). У випадку відсутності заяви однієї зі
сторін про припинення або зміну договору на протязі одного місяця після
закінчення строку його дії, договір вважається пролонгованим на той же термін  та на тих же умовах (пункт 9.6 Договору).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.05.07р. по справі №12/28пд відповідача було
зобов'язано виконувати умови Договору до 31.12.07р. внаслідок автоматичної
пролонгації Договору.

З підстав виникнення заборгованості
у відповідача з оплати орендної плати протягом трьох  місяців (березень-травень 2007 року), позивач
відмовився від Договору оренди шляхом направлення 13.06.07р. відповідачу
відповідної заяви. Відповідач 14.06.07р. отримав зазначену заяву. Отже, строк
дії Договору оренди приміщення припинився з 14.06.07р.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 12.09.07р. по справі №44/299, залишеним  без змін
постановою Донецького
апеляційного  господарського суду
від 10.10.07р. з відповідача була стягнення неустойка в розмірі 2 260 грн.  за
період 14.06.07р. по 09.08.07р.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 20.08.07р. по справі №44/232пн відповідача було
зобов'язано скласти акт приймання-передачі спірного приміщення та звільнити це
приміщення. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від
16.10.07р. по справі № 44/232пн це рішення було змінено шляхом  доповнення резолютивної частини про термін
звільнення відповідачем займаного приміщення протягом місяця з дня вступу
рішення в законну силу. В іншій частині рішення суду від 20.08.07р.  залишено без змін.

Отже судом був встановлений строк
до 16.11.2007р, протягом якого відповідач мав звільнити спірне приміщення.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 19.02.08р. по справі № 44/232 пн надано відстрочку у
виконанні рішення господарського суду Донецької області від 20.08.07р. щодо
зобов'язання відповідача скласти Акт приймання-передачі приміщення площею
52,63кв.м. та звільнення цього приміщення до 01 квітня 2008 року.

На момент звернення позивача з
позовною заявою, відповідачем спірне приміщення повернуто не було та акт
приймання-передачі з цього приводу складений не був.

Предметом  позову є
вимоги про стягнення з відповідача неустойки за  період з 15.08.07р. по  01.04.08р. на
підставі  ч.2 ст. 785 ЦК України в
розмірі 8475грн.

Відповідно до вимог статті 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно статті 43
Господарського процесуального кодексу України сторони та  інші  особи,  які
беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення
для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 4 статті
129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відповідно до вимог частини 2
статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори)
під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,
в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, рішенням господарського суду
Донецької області від 12.09.07р.  по
справі 44/299 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від
10.10.07р. було встановлено факт порушення відповідачем його договірних
зобов'язань щодо своєчасної сплати орендної плати, факт розірвання Договору
оренди з 14.06.07р. та стягнуто з відповідача неустойку на користь позивача за
період з 14.06.07р. до 09.08.07р.

Частиною 1 статті 785 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі.

Відповідно до вимог частини 2
статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у
розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Судова колегія вважає, що
господарський суд Донецької області правомірно дійшов висновку, що позовні
вимоги тільки в частині вищевказаних періодів прострочки є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, а апеляційна скарга є безпідставною з
наступних причин.

Оскільки вищезазначеними
попередніми рішеннями та постановами судів
по  спору між  тими ж
сторонами встановлений факт
припинення дії Договору оренди та стягнута неустойка відповідно до вимог
статті 785 Цивільного кодексу України за прострочку повернення приміщення, то
нарахована позивачем сума неустойки у розмірі 3702,66грн. є обґрунтованою та
такою, що правомірно була задоволена судом першої інстанції.

Частиною першою статті 549
Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 614
Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Отже, в частині періоду за  який
судом  першої  інстанції
відмовлено в  стягненні  неустойки,
нарахування неустойки не є правомірним, оскільки в цей час діяли рішення
та постанови судів, що набрали законної сили, про надання відповідачеві нових
строків звільнення займаного приміщення.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу
України  рішення господарського суду Донецької
області від 25.06.2008 року у справі № 33/66 ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а
доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
за апеляційною скаргою  покладаються на
позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49,
99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кокетка», м.Донецьк на рішення господарського суду
Донецької області від 25.06.2008 року у справі № 33/66 залишити без задоволення,
рішення господарського суду Донецької області від 25.06.2008 року у справі №
33/66   -без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п'ятиденний строк  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          О.В.
Стойка

Судді:          Г.І.
Діброва

Т.А.
Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС