ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№
5020-12/366

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок
В.С. -головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали касаційних скарг

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.
Севастополь, Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від 11.09.2008р.

у
справі

господарського
суду м. Севастополя

за
позовом

Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Комбінат"

до

Фонду
комунального майна Севастопольської міської ради

третя
особа

Севастопольська
міська рада

про

визнання
права власності на допоміжні приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1

за
участю представників сторін:

ФОП
ОСОБА_1 (ОСОБА_2 .
за дов. від 11.11.2008р. №5440),

позивача:
не з'явився,

відповідача:
не з'явився,

третьої
особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Комбінат" звернулось до
господарського суду м. Севастополя з позовною заявою до Фонду комунального
майна Севастопольської міської Ради про визнання права власності на допоміжні
приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 11 серпня 2008 року, залишеним без
змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11
вересня 2008 року, у справі № 5020-12/366 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та
постановою, Фонд комунального майна Севастопольської міської ради звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову,
мотивуючи скаргу тим, що судові рішення є незаконними та необгрунтованими,
постановленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також, не погоджуючись з вказаним рішенням та
постановою, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Севастополь,
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в порядку
ст. 107 ГПК України , в якій просить їх скасувати і постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову, мотивуючи скаргу тим, що судові рішення
стосуються його прав  та обов"язків,
однак  до
участі  у  справі
він залучений не був, що   є
порушенням   його права .

Позивач, відповідач та третя особа не
реалізували своє процесуальне право на участь у засіданні суду касаційної
інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні
касаційних скарг  відмовити, враховуючи
наступне.

Як
встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, рішенням від 1
жовтня 2005 року співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, створено
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комбінат", яке
зареєстровано як юридична особа 15.11.2005 і діє на підставі Статуту.

Відповідно до технічної документації
Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та держаної
реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської Ради та
Акту прийому-передачі житлового будинку з балансу РЕП-3 на баланс Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Комбінат" від 20 січня 2007
року, багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, складається з житлових квартир,
допоміжних приміщень, опорних конструкцій будинку, споруд призначених для
забезпечення потреб усіх власників квартир нежитлових приміщень. До складу
прийнятих позивачем  приміщень ввійшли і
допоміжні приміщення у вигляді підвалів загальною площею 210,7кв.м та  горище, загальною площею 462,7кв.м.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних  приміщень  будинку,
технічного  обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (кладові, сараї і т.п.)
передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

Як вбачається із розділу 3 Статуту Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Комбінат", його майно
складається з неподільного і загального майна, до якого віднесені допоміжні
приміщення, конструктивні елементи будинку, технічне обладнання, яке забезпечує
належне функціонування житлового будинку. Таким чином, Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Комбінат" є власником житлового будинку №3
(літ. А) в цій частині, і зокрема, власником нежилих приміщень підвалу
загальною площею 210,7 кв.м., горища загальною площею 462,7 кв.м.

Відповідно до висновків наведених у Рішенні
Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року №4-рп/2004, державний
житловий фонд допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, коляски і
т.п.) передаються безкоштовно в спільну власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат в квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не вимагає здійснення
додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до нього.

З
огляду на зазначене, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
"Комбінат", об'єднавши в собі власників квартир, які є його членами,
в силу Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"
та власного Статуту одержало право власності на допоміжні приміщення, опорні
конструкції будинку, споруди, призначені для забезпечення потреб членів
об'єднання, в зв'язку з чим висновок господарського суду першої та апеляційної
інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає обгрунтованим.

Таким чином, місцевим господарським судом та
апеляційним  господарським судом
встановлені обставини справи, що підтверджуються  певними доказами, яким попередні суди дали
належну оцінку, правом  переоцінки яких в
силу приписів ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена.

Що ж до поданої СПД  ОСОБА_1. касаційної  скарги в порядку ст. 107 ГПК України  про скасування судових рішень з тих підстав,
що до участі  у справі він залучений не
був, а рішення  стосуються його прав та
обов'язків   як орендаря вбудованого
нежилого приміщення, розташованого в
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1, право власності  на яке визнано за позивачем у даній справі,
то колегія вважає, що скаржником не доведено, що оскаржувані судові
рішення  стосуються його суб'єктивних
прав і обов'язків як орендаря спірного  приміщення, оскільки відповідно до приписів
ч.1 ст. 770 ЦК України у разі  зміни
власника речі, переданої у найм (оренду), до нового власника  переходять права та обов'язки наймодавця
(орендодавця), тобто правове  положення
орендаря щодо орендованого майна залишається незмінним в рамках договору оренди
укладеного з попереднім власником цього майна.

Наведене спростовує доводи касаційних
скарг щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права, і не
заперечує правильність та  законність
оскаржуваних судових актів, які відповідають чинному законодавству України і
обставинам справи, підстави для скасування яких відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційних  скарг
відмовити.

Постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 11.09.2008р. у справі № 5020-12/366 залишити без змін.

Головуючий
суддя          :
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко