ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                Справа №3/164-08

м. Полтава

По позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Бурат-агро”, 38410, с. Піщане Решетилівського району Полтавської області

До Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції, 36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ПМДПІ від 19.06.2008р. №/0, за яким позивачу визначено до зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в загальній сумі 2 912 952, 00 грн. ( за квітень –грудень 2007 року та січень, лютий 2008 року).

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна.

С е к р е т а р с у д о в о г о з а с і д а н н я КВІТА Олена Тарасівна

Представники:

від позивача –Дика З.Н., Клімішин С.В. (див. журнал судового засідання)

від відповідача –Педашенко О.В., Борисова Н.М., Ільїна О.М. (див. журнал судового засідання)

від прокуратури –Ленець Н.О. прокурор відділу представництв інтересів громадян та держави в судах прокуратури Полтавської області

Постанова прийнята після перерви, оголошеної в судових засіданнях 25 вересня 2008року, в порядку ст. 150 КАС України, з огляду на необхідність поповнення справи необхідними додатковими документальними доказами, про що зафіксовано в протоколі судового засідання.

05.11.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Бурат-Агро” про визнання не чинним податкового повідомлення-рішення Полтавської міжрайонної ДПІ від 19.06.2008р. за № /0, за яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 2 912 952 грн. за звітні періоди: квітень –грудень 2007 року та січень, лютий 2008 року.

30.07.2008р. змінами до позовної заяви (вх. №11567 від 31.07.2008р.) позивач збільшив вимоги , а саме: крім вище відміченого податкового повідомлення-рішення просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ПМДПІ від 04.07.2008р. №/0. Ці зміни не прийняті судом, оскільки заявлені в розріз приписам ст. 51 КАС України, яка передбачає зміну підстав або предмету адміністративного позову. Позивач, не змінюючи ні підстав, ні предмету позову, доповнює додатковими вимогами, а саме щодо оцінки іншого податкового повідомлення-рішення, яке прийняте на підставі інших матеріалів перевірки і ніяк не стосується податкового повідомлення-рішення ДПІ за первинним позовом.

Відповідач –Полтавська МДПІ позовні вимоги не визнає за мотивами заперечень на позовну заяву від 04.08.2008р. №1249/9/10-016.

Позивач, підтримуючи первинний позов, вважає, що висновки відповідача є безпідставними, а саме оспорювань податкове рішення-повідомлення є незаконним і необґрунтованим, тому просить його визнати нечинним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд -

в с т а н о в и в :

Відповідачем - МДПІ у м. Полтаві була проведена виїзна позапланова документальна перевірка правильності заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість ТОВ «Бурат-Агро»за період з 01.01.05р. по 31.03.08р.

Результати даної перевірки набрали форму акту перевірки від 17.06.2007 року № 52/10-23-022, за яким працівниками податкової служби було констатовано про непідтвердження суми 3 029 251,71 грн. від’ємного значення ПДВ, внаслідок порушення позивачем п.11.21 ст.11 та 11.29.ст.11 Закону України від 03.04.97року «Про податок на додану вартість»( зі змінами і доповненнями).

При цьому податкова служба виходила з того, що 29.04.08р. ТОВ «Бурат-Агро»подало до Решетилівського відділення ПМДПІ:

(1) уточнюючі розрахунки податкових зобов’язань з податку на додану вартість, у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період з 01.04.07р. по 29.02.08р. в кількості 11 шт., в яких по р.8.5 збільшено суми ПДВ, що підлягали зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 2912952 грн.;

(2) уточнюючі розрахунки податкових зобов’язань з податку на додану вартість, у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок (до декларації з податку на додану вартість скороченій) в кількості 11 шт., в яких по р.8.4 зменшено суми ПДВ, які в наступному звітному періоді зменшують суму податку, що залишається у розпорядженні платника податку для цільового використання, і не відображаються в особовому рахунку платника, а змінюють значення р.22 декларації скороченої (переносяться до р.22.2 декларації (скороченої) в сумі 2912952, 00 грн.

Зазначене, на думку працівників ПМДПІ, є порушенням п.11.21. ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (із змінами і доповненнями) та п.2 Постанови КМ України від 02.04.08р. № 300 «Про доповнення п.2 порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі», а отже потягло завищення суми бюджетного відшкодування згідно зазначених уточнюючих розрахунків за період з 01.04.2007р. по 29.02.2008р. на 2912952 грн. та ,відповідне, заниження податкового кредиту згідно уточнюючих розрахунках до спеціальних декларацій по тваринництву за період з 01.04.07р. по 29.02.08р. на суму 2912952 грн., а саме: квітень 2007р. –207456 грн., травень 2007р. –184554 грн., червень 2007р. –160119 грн., липень 2007р. –202979 грн., серпень 2007р. –226885 грн., вересень 2007р. –205428 грн., жовтень 2007р. –290849 грн., листопад 2007р. –336680 грн., грудень 2007р. –400754 грн., січень 2008р. –463291 грн., лютий 2008р. –233957 грн.

За матеріалами перевірки відповідачем винесене спірне податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.06.2008р., згідно з яким, Позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 2 912 952 (два мільйона дев’ятсот дванадцять тисяч дев’ятсот п’ятдесят дві) грн. за деклараціями, поданими у звітні періоди з квітня 2007 р. по лютий 2008р.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення, що є предметом спору у цій справі, Полтавська МДПІ не зазначає, яка саме норма права порушена позивачем.

В судовому засіданні та в запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що підставою для прийняття спірного повідомлення рішення є внесення позивачем до загально бюджетних декларацій за перевіряємий період сум податку на додану вартість, сплачених у зв’язку з придбанням матеріально-технічних ресурсів від реалізації переробним підприємствам молока і м’яса на підставі пп. 6.2.6. п.6.2. ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість», яким визначено, що операції з поставки переробним підприємствам молока і м’яса живою вагою сільськогосподарськими виробниками всіх форм власності і господарювання оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідач вважає що сума податку на додану вартість в розмірі 2912952 грн. за спірний період повинна бути включена позивачем в спеціальні декларації № 1 по тваринництву на підставі ст.ст. 11.21 та 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість». При цьому останній посилається на п. 2 постанови КМ України № 805 «Про порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі», за яким було передбачено, що «сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом». Постановою № 596 від 28 березня 2007 року були внесені зміни до Постанови КМ України № 805, якими у пункті 2 друге речення виключене. Постановою КМ України від 02.04.2008р. № 300 п.2. Постанови КМ України № 805 знову доповнений другим реченням «При цьому суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом». На підставі вищенаведених нормативних актів відповідач вважає, що у період з дати набуття чинності Постановою КМ України № 596 і до дати набрання чинності Постановою КМ України № 300 операції з поставки переробним підприємствам молока та м’яса живою вагою за нульовою ставкою та податковий кредит сільськогосподарський товаровиробників, пов'язаний із зазначеними операціями, повинен включатися до спеціальної декларації, за якою не здійснюються розрахунки з бюджетом.

Зазначені висновки відповідача суд розцінює як помилковими виходячи з наступного.

Позивач здійснює діяльність з виробництва та продажу сільськогосподарської продукції і згідно вимог Закону України «Про податок на додану вартість» користується пільговим режимом оподаткування, який передбачений пунктами 6.2.6 статті 6, 11.21 та 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість». Цю обставину податкова-відповідач не спростовує.

Судом встановлено, що зменшена в спірному рішенні сума податку на додану вартість виникла, в зв’язку з застосуванням відповідачем нульової ставки податку на додану вартість до операцій з поставки молока та м’яса в живій вазі переробним підприємствам на підставі п. 6.2.6. п.6.2. ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість». Цю обставину податкова-відповідач не спростовує.

Згідно ст. 6.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість», сільгоспвиробники, що поставляють молоко та м’ясо живою вагою переробним підприємствам, нараховують податок на додану вартість за нульовою ставкою.

Вищенаведена норма не передбачає будь-яке акумулювання такого податку або інше цільове використання, крім перерахування до бюджету позитивної різниці значення суми податку на додану вартість або відшкодування від’ємного значення з державного бюджету в загальному порядку.

Так, відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізованими ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Сума ж податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

З вищенаведеного вбачається, що пункт 11.21 статті 11 Закону "Про податок на додану вартість" встановлює режим щодо суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами, а не суми податку на додану вартість, що нараховуються за нульовою ставкою, оскільки за своєю економічною суттю податок на додану вартість, нарахований за нульовою ставкою не підлягає сплаті до бюджету.

Пунктом 11.29 статті 11 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлений режим сплати до бюджету податку на додану вартість сільськогосподарськими виробниками за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м’яса живою вагою, тому посилання відповідача-податкової на вказану правову норму взагалі недоречне.

Спеціальним податковим законодавством чітко встановлений перелік випадків, коли по податку на додану вартість складається скорочена декларація.

Так, частиною 4 Пункту 1.2. «Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 N 166, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 09.07.97 за N 250/2054 чітко встановлено, що платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пункти 11.21, 11.29 Закону України «Про податок на додану вартість») суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену). До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, установлених указаними пунктами.

Отже, висновок відповідача-податкової про те, що суми податку на додану вартість, що позивач нарахував за нульовою ставкою на підставі ст. 6.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість»повинні включатися в скорочену декларацію є не обґрунтованим і таким, що суперечить чинному законодавству, а позивач правомірно включив такі суми податку в загально бюджетну декларацію.

Крім того, постанови Кабінету Міністрів України, до яких відсилається відповідач-податкова, є в дії регулювання частини 3 п. 11.21 та п.11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість", а не пп. 6.2.6. п.6.2. ст.6 цього Закону.

Зокрема, частиною 3 п. 11.21 та п.11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що порядок нарахування і використання зазначених коштів ( тобто визначених в п. 11.21 та п.11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" ) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм акумуляції та використання зазначених коштів податку на додану вартість, що не підлягають сплаті до бюджету визначений «Порядком акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.99 N 271 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2007р. N 596).

Пунктом 4 Порядку встановлюється, що на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Одночасно з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням із Міністерством аграрної політики.

Постановою КМ України № 805 «Про порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі», пунктом 2 було передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Постановою № 596 від 28 березня 2007 року були внесені зміни до Постанови КМ України № 805, якими у пункті 2 друге речення виключене.

Постановою КМ України від 02.04.2008р. № 300 п.2. Постанови КМ України № 805 знову доповнений другим реченням «При цьому суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом».

Проте Законом України "Про систему оподаткування" визначені джерела права встановлення механізму справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита, і пільги щодо оподаткування, які не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами, принципи та порядок здійснення оподаткування та сплати визначених цим Законом податків і зборів.

Стаття 17 цього ж Закону передбачає, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Частиною 3 пункту 11.21 та 11.29 ст. 11 Закону N 168/97-ВР Кабінету Міністрів України делеговано визначити лише порядок нарахування і використання суми податку на додану вартість для сільськогосподарських товаровиробників, яка залишається у розпорядження цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Кабінету Міністрів України не було делеговано право встановлювати ставки оподаткування та механізму справляння податку на додану вартість суми податку на додану вартість, що нараховується за нульовою ставкою на підставі ст. 6.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість».

Таким чином наявність чи відсутність в пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 805 «Про порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі» речення, що «сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою . Суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом», не може впливати на право, яке визначене ст. 6.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість».

За зазначеного, у відповідача - ПМДПІ не було підстав для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивач –ТОВ «Бурат-Агро»діяв в межах приписів пп. 6.2.6. п.6.2. ст. 6, пп.11.21 та 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»N 168/97-ВР ( зі змінами і доповненнями», вище відмічених постанов КМ України та Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затв. наказом ДПАУ від 30.05. 97р. №166, а отже вимоги останнього є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 94, 158, 162, 163, 167, п.6 розд. УІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Полтавської МДПІ від 19.06.2008р. №/0, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю „Бурат-агро”, с. Піщане Решетилівського району Полтавської області визначено до зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в загальній сумі 2 912 952, 00 грн. ( за квітень –грудень 2007 року та січень, лютий 2008 року),

3.          Копію цієї постанови надіслати сторонам за адресами, зазначеними в її вступній частині, та прокуратурі Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. 11000-річчя Полтави, 7).

СУДДЯ            Г.І. БУНЯКІНА

Примітка:

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.