ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"24" листопада 2008 р.

справа № 5020-5/479

За позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Фонду комунального майна
Севастопольської міської ради (99011 м. Севастополь, вул.
Луначарського, 5)

про визнання права власності

Суддя Євдокимов
І.В.

Представники сторін:

Позивач -ОСОБА_2, представник,
довіреність №  ВМА № 241751   від 11.11.08,

Відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач -суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача -Фонду
комунального майна Севастопольської міської ради, про визнання права власності
на нерухоме майно - вбудоване нежиле приміщення загальною площею 105,43 кв.м.,
розташоване в житловому будинку № 3 по вул. Адм. Октябрьського в м.
Севастополі.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, та просить визнати за ним право власності на нерухоме
майно - вбудоване нежиле приміщення загальною площею 125,1 кв.м., розташоване в
житловому будинку № 3 по вул. Адм. Октябрьського в м. Севастополі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем - СПД ОСОБА_1. булі зроблені поліпшення об'єкта нерухомості -
вбудоване нежиле приміщення загальною площею 125,1 кв.м., розташоване в
житловому будинку № 3 по вул. Адм. Октябрського в м. Севастополі, які є
невід'ємними.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
мотивуючи свої заперечення тим, що підстав для визнання права власності на
нерухоме майно - вбудоване нежиле приміщення загальною площею 105,43 кв.м.,
розташоване в житловому будинку № 3 по вул. Адм. Октябрського в м. Севастополі
за СПД ОСОБА_1. не має.

Відповідач на оголення вступної та
резолютивної частин рішення не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представникам сторін в судовому
засіданні 17.11.2008 роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені
ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального Кодексу України.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2000 року між Управлінням
майна міста Севастопольської міської державної адміністрації (правонаступник -
Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради, якому відповідно до  Рішення сесії Севастопольської міської Ради
24 скликання 21 сесії від 31.01.2006 року № 4657 з 31.01.2006 року делеговані
повноваження по керуванню комунальним майном ), з однієї сторони і суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1., з іншого боку, був укладений договір
оренди № 147-00. Предметом зазначеного договору, згідно п. 1.1 є вбудоване нежиле
приміщення загальною площею 106 кв.м., розташоване за адресою: м. Севастополь,
вул. Адмірала Октябрського, 3. Приміщення передавалось для використання під
кафе-бар.

Як вбачається з матеріалів справи та
доданих до неї матеріалів, звіту про незалежну оцінку вартості майна за 2004
рік,  з вересня місяця 2000 року по
грудень місяць того ж року, суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1., за
власні кошти, була проведена реконструкція орендованого їм вищевказаного
вбудованого нежилого приміщення. Реконструкція приміщення проходила відповідно
до дозвільної документації, і була погоджена з усіма необхідними інстанціями.

Підтвердженням цього факту, є акт
Державної технічної комісії від 06 грудня 2000 року про приймання в
експлуатацію закінченого об'єкта реконструкції (вбудованого нежилого приміщення
під кафе-бар) розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Адмірала
Октябрьського, 3.

Так, в п. Цього акту зазначено, що
будівництво проведено на підставі договору оренди № 147-00 від 28.01.2000 року
між Управлінням майном міста та приватним підприємцем ОСОБА_1., та на підставі
розпорядження начальника Державного архітектурно-будівельного контролю за №
105/271 від 28.05.1998 року.

08
грудня 2000 року начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю був винесений Наказ за № 580 "Про затвердження акту державної
технічної комісії із приймання в експлуатацію закінчених реконструкцією
вбудованих нежилих приміщень під кафе-бар по вулиці Адм. Октябрьського, 3 в м.
Севастополі.

Крім цього, позивачем -СПД
ОСОБА_1. була надана копія договору оренди № 22-01 від 10 січня 2001 року, який
був укладений між Управлінням майна комунальної власності Севастопольської
міської державної адміністрації (правонаступник - Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради), з одного боку та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1., з іншого боку. Предметом зазначеного договору, згідно п.
1.1 є нерухоме майно - вбудоване нежиле приміщення загальною площею 105,43
кв.м., розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Адмірала Жовтневого, 3.
Приміщення передавалося для використання під кафе-бар. Термін дії
договору, згідно п. 7.1, до 10.01.2004 року. Відповідно до  протоколу узгодження змін від 31 грудня 2003
року до вищевказаного договору оренди, термін дії договору оренди був змінений
і закінченням його дії є 29 грудня 2008 року.

Також цім протоколом були внесені
зміни стосовно загальної площі орендуємого вбудованого нежилого приміщення, а
саме в п. 1.1 Договору вказано, що загальна площа складає 125,1 кв. м..

У відповідності зі ст.1 Закону
України " Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", нежиле
приміщення - приміщення, що відноситься до житлового комплексу, але не
відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових
відносин.

Спірне нежиле приміщення під
кафе-бар «Запал», яке розташовано за адресою: м. Севастополь, вул. Адм.
Октябрського, 3, згідно плану БТИ м. Севастополя - є напівпідвальним вбудованим
нежилим приміщенням.

У Відповідності зі ст. 1 Закону
України " Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та побутове обслуговування жителів будинку
(сходові площадки, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори,
колясочні, комори, сміттєві камери, горища, підвали, шахти та машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Таким чином, можливо зробити
висновок, що нежиле приміщення під кафе-бар «Запал»не відноситься до допоміжних
приміщень домоволодіння № 3 по вул. Адм. Октябрьського, тому, що в ньому або
його частині не перебуває обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні
пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної
експлуатації квартир), без доступу до якого, експлуатація житлового будинку
неможлива.

Крім цього, слід звернути увагу на
те, що знаходження певних приміщень у підвалах, цокольних поверхах не може
визнаватися безумовною підставою віднесення їх до допоміжних приміщень.

У ході реконструкції вбудованого
нежилого приміщення під кафе-бар «Запал», СПД ОСОБА_1., за рахунок власних
коштів були проведені значні поліпшення даного приміщення, які підвищують
можливість його використання та матеріальну цінність. По своїй суті зроблені
поліпшення є невід'ємними  від об'єкта
нерухомості.

Невід'ємними полишеннями
орендуємого майна є фізичні наслідки заходів, які направлені на зміну
технічного стану орендованого майна або його споживчих властивостей,
відокремлення яких може привести до знецінення об'єкта оренди на суму, яка
перевищує вартість відтворення цього поліпшення, за відрахуванням їх фізичного
стану.

Відповідно до  ч. 1 ст. 778 ГК України, наймач може поліпшити
річ, що є предметом договору наймання, лише за згодою наймодавця.

Як вбачається з матеріалів справи
така згода СПД ОСОБА_1. була надана.

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку вартості майна -вбудованих нежилих приміщень під кафе-бар «Запал»за
адресою: м. Севастополь, вул. Адм. Октябрського, 3, вартість об'єкта до
поліпшень у національної валюті України складає 87 125 грн.

Згідно ч. 2 ст. 778 ГК України,
якщо поліпшення можуть бути відокремленні від речі без її ушкодження, наймач
має право на їхнє вилучення.

Але ж з матеріалів справи вбачається,
що поліпшення зроблені СПД ОСОБА_1. є невід'ємними.

Як зазначено в ч. 4 ст. ст. 778 ГК
України, якщо в результаті поліпшення, зробленого по згоді наймодавця, створена
нова річ, наймач стає її співвласником. Частина наймача в праві власності
відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлене
договором або законом.

З матеріалів звіту вбачається, що
СПД ОСОБА_1 за власні кошти, у розмірі 3 448,6 грн., були зроблені невід'ємні
поліпшення об'єкта оренди, що призвело до зміни технічного стану об'єкта оренди
та його споживчих властивостей, що в свою чергу призвело до того, що вартість
об'єкта оренди значно підвисилась, а саме, після поліпшень вона склала 178 336
грн.

Позитивний приріст вартості об'єкта
склав 91 211 грн., що в значної мірі перевищує
вартість об'єкта до поліпшень зроблених СПД ОСОБА_1. за власні кошти.

Таким чином, у результаті
реконструкції та зроблених невід'ємних поліпшень зазначеного напівпідвального
приміщення (зміна технічного стану об'єкта,
його споживчих властивостей та значний приріст вартості),  утворилося нове вбудоване нежиле приміщення
під кафе-бар «Запал»за адресою: м. Севастополь, вул. Адм. Октябрьського, 3.

Також, слід прийняти до уваги і той
факт, що за період дії вищевказаних договорів оренди нерухомого майна,
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 виконувалися належним чином всі
умови договорів, про що свідчить відсутність яких-небудь дорікань і зауважень
із боку орендодавця.

У пункті 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 „Про судове рішення”
зазначено, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює
подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства
України; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини,
які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в
межах пред'явлених позовних вимог, дослідивши повно, безпосередньо і об'єктивно
усі наявні у справі докази, оцінивши їх приналежність, допустимість і взаємний
зв'язок в сукупності, враховуючи всі обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)  право власності на об'єкт нерухомого майна -
вбудоване нежиле приміщення загальною площею 125,1 кв.м., розташоване в
житловому будинку № 3 по вул. Адм. Жовтневого в м. Севастополі (літ. 1.1-1.15)

Суддя
І.В.  Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

24.11.2008

Розсилка:

1.          СПД
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

2.          Фонд комунального майна Севастопольської
міської ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5);

3.          Справа

4.          наряд