ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№
34/47-08

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів
:

Бакуліної
С.В., Глос О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Дніпропетровської
міської ради

на
постанову

від
22.09.2008 року Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

у
справі

№
34/47-08

господарського
суду

Дніпропетровської
області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до

Дніпропетровської
міської ради

про

зобов'язання
вчинити певні дії

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

не
з'явились

від
відповідача:

не
з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Примак С.А.) від
24.06.2008 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -Логвиненко А.О., судді -Головко В.Г.,
Стрелець Т.Г.) від 22.09.2008 року, у справі

№
34/47-08 позовні вимоги задоволено повністю; зобов'язано відповідача на
найближчій сесії Дніпропетровської міської ради розглянути питання про передачу
позивачу в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :02:376:0073)
у спосіб, передбачений законодавством України з урахуванням ст.16 Закону
України “Про оренду землі” в редакції, чинній до 31 грудня 2007 року,
ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній до 31 грудня 2007
року включно.

В
касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені по справі судові акти
та припинити провадження по справі, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, а саме: ст.124 Земельного кодексу України, ст.ст.6, 16
Закону України “Про оренду землі”.

Відзиву
на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Сторони
не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної
інстанції.

Перевіривши
повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в
постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

15
лютого 2002 року виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м.
Дніпропетровська було прийнято рішення № 130, згідно якого було надано дозвіл
на проектування та будівництво нового житлового будинку по вул. Свєтлова, 40,
міста Дніпропетровська ОСОБА_1.

Відповідно
до рішень міської ради та її виконко му від 18 червня 2003 року № 54/10 про
погодження місць розташування об'єктів у місті (а.с.15), від 02 червня 2004
року № 68/17 про продовження проектно-вишукувальних робіт (а.с.18), від 25
січня 2006 року № 90/33, яким дозволено продовжити проектно-вишукувальні роботи
щодо розташування багатоквартирного будинку (а.с.17), від 11 жовтня 2007 року
про проект рішення міської ради про передачу земельної ділянки (а.с.20) “Про
проект рішення міської ради “Про передачу земельної ділянки” було передано в
оренду гр.ОСОБА_1. земельну ділянку по вул. Свєтлова в районі буд.№ 40
(Бабушкінський район) в оренду, для проектування та будівництва
багатоквартирного житлового будинку.

Окрім
того, відповідно до висновку управління економіки Дніпропетровської міської
ради від 03 жовтня 2007 року № 2/4-1342 позивачем було перераховано до
цільового фонду міської ради в рахунок обов'язкового внеску на розвиток
інженерно-транспортної та соціа льної інфраструктури м. Дніпропетровська 312
840,59 грн., а також укладено договір про співробітництво у комплексній
забудові міста №712/07 від 28.07.2003 року.

Предметом
розгляду в даній справі була вимога СПД -ФО ОСОБА_1 про зобов'язання
Дніпропетровської міської ради на найближчій черговій сесії Дніпропетровської
міської ради розглянути питання про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки
на підставі чинного законодавства з урахуванням ст.16 Закону України “Про
оренду землі” в редакції, чинній до 28.12.2007 року, ст.ст.123, 124 Земельного
кодексу України, в редакції, чинній до 31.12.2007 року.

Позов
мотивовано тим, що позивач виконав всі необхідні дії для узгодження питання,
щодо надання земельної ділянки в оренду, але не зважаючи на зобов'язання, які
виникли у відповідача, останній ухиляється від виконання власних зобов'язань з
послідовного вирішення питання відводу земельної ділянки, необ хідної для
будівництва багатоквартирного житлового будинку вул. Свєтлова в районі буд. №40
(Бабушкінський район). Відмова відповідача від розгляду цього питання
ґрунтується на чинній з 31.12.2007 року редакції ч.1 ст.16 Закону України “Про
оренду землі”, згідно якої набуття права оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на
аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого
майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні
акції (частки, паї), що належать державі, та аналогічній нормі ч.1 ст.124
Земельного кодексу України.

Задовольняючи
позов, суди виходили із того, що ухилення відповідача від розгляду питання
надання позивачу земельної ділянки з посиланням на ст.124 Земельного кодексу
України в редакції після 31.12.2007 року, якою регламентовано набуття права
оренди земельних ділянок виключно на аукціонах, не може бути підставою для
невиконання міською радою вимог ст.123 Земельного кодексу України, щодо
встановленого строку розгляду вказаної заяви позивача і прийняття відпо відного
рішення в межах чинного законодавства та залежно від існування встановлених
чинним законодавством підстав.

Колегія
суддів відзначає, що згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Отже,
до господарського суду мають право звернутися громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Із
позовної заяви вбачається (а.с.4), що звернення СПД -ФО ОСОБА_1 до суду
мотивовано посиланням на приписи ч.3 ст. ст.152 Земельного кодексу України,
відповідно до якої захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав.

Суди,
розглядаючи спір, встановили, що відносини між позивачем та відповідачем щодо
передачі земельної ділянки в оренду виникли до внесення змін до законодавства,
на які посилається відповідач; вказані зміни порушують права позивача.

Відповідно
до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні
ради -сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних
осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або
посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Проте,
суди не звернули уваги на те, що предметом заявлених у господарському суді
позивачем вимог не було визнання за останнім права на земельну ділянку, яке в
силу закону, та встановлених судом фактичних обставин, не виникло у позивача
саме в силу відмови відповідача винести клопотання з пакетом документів на
сесію ради. Отже, з обставин, на які послався позивач, і які встановлені судом,
не вбачається, що між сторонами виник земельний спір з приводу володіння,
користування та розпорядження земельними ділянками, оскільки позивач не є а ні
власником землі, з приводу якої він звернувся до суду, а ні її користувачем.

Касаційна
інстанція зазначає, що у випадку порушення міською радою строку розгляду
клопотання про надання земельної ділянки, передбаченого ст.123 Земельного
кодексу України, особа не позбавлена права на оскарження дій чи бездіяльності
відповідного органу місцевого самоврядування в адміністративному порядку,
наслідком чого може бути зобов'язання міської ради усунути порушення
законодавства у передбачений законом спосіб.

Що
стосується звернення до господарського суду з вимогою про зобов'язання
розглянути питання надання землі в оренду на сесії у спосіб передбачений
законодавством з урахуванням редакції статей до певного часу, то суди не навели
законодавства, яке передбачає такий спосіб захисту.

Також
суди не врахували, що оскільки вирішення питання про передачу землі у
користування є виключним правом ради, рішення ради відповідно до ст.59
Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” приймається на пленарному
засіданні, то сам по собі факт оформлення документів згідно ст.123 Земельного
кодексу України, не зобов'язує власника земельної ділянки у подальшому до
прийняття позитивного рішення про передачу земельної ділянки у користування.

Не
дали суди оцінки і тому, що з позовом до суду звернувся СПД -ФО ОСОБА_1, а всі
рішення виконкому, на які він посилається в обґрунтування вимог, приймались
щодо громадянина ОСОБА_1. Судовим рішенням також
зобов'язано відповідача на найближчій сесії Дніпропетровської міської
ради розглянути питання про передачуОСОБА_1. в оренду земельної ділянки. Таким
чином, за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
суд фактично вирішив спір фізичної особи -громадянина ОСОБА_1

Оскільки
передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції
не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, всі судові рішення,
ухвалені у справі, підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд
до Господарського суду Дніпропетровської області.

Під
час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в
цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і
об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в
залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством
вирішити спір.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.3 ч.1 ст.1119,
ст.11110, ст.11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 22.09.2008 року у справі

№
34/47-08 задовольнити частково.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.09.2008 року та
рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2008 року у
справі № 34/47-08 -скасувати.

Справу
№ 34/47-08 направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської
області.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос