ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  20/251

27.08.08

За
позовом          Державного підприємства «Авіаційний
науково-технічний комплекс імені

О.К. Антонова»

до                         Державного авіабудівного концерну
«Авіація України»

Третя особа, яка не
заявляє

самостійних вимог на
предмет

спору на стороні
відповідача     Фізична особа ОСОБА_1

про                       визнання інформації
недостовірною

Суддя Палій
В.В.

Секретар
Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача         Кириченко І.А.- предст. (дов. від
10.06.2008р.)

Від відповідача     Єлісєєв В.В. -предст. (дов. від
21.09.2007р.)

Від третьої особи  не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Державного авіабудівного концерну «Авіація
України»про визнання недостовірною інформації стосовно діяльності позивача, яка
була викладена відповідачем у листі №328/48 від 04.02.2008р. на ім'я Секретаря
РНБО України Р. Богатирьової.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 27.05.2008р. порушено провадження у справі
№20/251, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичну особу
ОСОБА_2, розгляд справи призначено на 11.06.2008р.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 10.06.2008р. виправлено допущену описку в
ухвалі від 27.05.2008р. по справі №20/251 щодо імені залученої фізичної особи,
у якості третьої особи -ОСОБА_1, замість помилково зазначеного - ОСОБА_2.

11.06.2008р.
судом одержано клопотання від представника позивача про долучення до матеріалів
справи оригіналу довідки від 06.06.2008р. про включення до ЄДРПОУ відповідача.

У
судовому засіданні 11.06.2008р. клопотання судом задоволено.

11.06.2008р.
судом одержано клопотання від відповідача, у якому відповідач просить суд  зобов'язати позивача виконати вимоги ст. 56
ГПК України, надати відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї
документами, надати відповідачу можливість ознайомитись із матеріалами справи.

У
судовому засіданні 11.06.2008р. клопотання задоволено судом частково, а саме,
оскільки до позовної заяви додано фіскальний чек від 08.05.2008р. на
підтвердження направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на
адресу відповідача, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про
зобов'язання позивача виконати вимоги ст. 56 ГПК України. Проте, з метою
забезпечення всебічного, об'єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне
зобов'язати позивача скерувати на адресу відповідача копію позовної заяви з
доданими до неї документами для
забезпечення відповідачу можливості підготувати відзив по суті заявлених
позовних вимог. Також судом задовольняється клопотання відповідача в частині
надання відповідачу можливості ознайомитись із матеріалами справи.

У
судовому засіданні 11.06.2008р. представники сторін подали суду спільну заяву
про продовження терміну розгляду справи №20/251 на більш тривалий строк, ніж
встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Клопотання,
викладене у заяві, судом задоволено.

З
метою витребування неподаних суду документів та у зв'язку з неявкою у судове
засідання третьої особи, розгляд справи 11.06.2008р. відкладено.

12.08.2008р. судом одержано
клопотання від позивача про залучення до матеріалів справи листів Генеральної
прокуратури України від 03.03.2008р. та від 30.07.2008р., як таких, що повністю
спростовують інформацію, викладену у листі відповідача на адресу Секретаря ради
національної безпеки та оборони України та зверненні відповідача до Генеральної
прокуратури України.

У судовому засіданні 12.08.2008р.
представник позивача надав суду докази направлення 04.08.2008р. на адресу
відповідача та третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї
документами.

У судовому засіданні 12.08.2008р.
представник відповідача надав суду клопотання, у якому просить суд повторно
зобов'язати позивача виконати вимоги ст. 56 ГПК України та ухвали суду, надати
відповідачу копію позовної заяви та доданих в обґрунтування позову документів.

У зв'язку з тим, що матеріали справи
містять надані позивачем докази направлення 04.08.2008р. на адресу відповідача
копії позовної заяви з доданими до неї документами, клопотання відповідача
судом не задоволено.

З метою витребування неподаних суду
документів та у зв'язку з неявкою у судове засідання представника третьої
особи, розгляд справи 12.08.2008р. відкладено.

27.08.2008р. судом одержано
клопотання від відповідача про
зобов'язання позивача надати суду оригінали доданих до позовної заяви
документів. Клопотання обґрунтовано тим, що лист вих. №328/48 від 04.02.2008р.,
на який посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог,
відповідачем на адресу Секретаря РНБО не направлявся, про що свідчить витяг з
журналу вихідної кореспонденції відповідача за період з 29.01.2008р. по
12.02.2008р.  До позовної заяви позивачем
додано копію із факсової копії листа, яка не може вважатись належним чином
засвідченою копією із оригіналу.

На клопотання відповідача представник
позивача у судовому засіданні 27.08.2008р. зазначив про відсутність у позивача
оригіналу листа вих. №328/48 від 04.02.2008р., оскільки такий лист направлявся
відповідачем на адресу Секретаря РНБО. У свою чергу, позивачем було одержано
факсову копію такого листа, яка додана позивачем  до позовної заяви.

З урахуванням пояснень представника
позивача, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом
розгляду у справі є вимога позивача про визнання інформації, поширеної
відповідачем у листі №328/48 від 04.02.2008 р., у якому викладена інформація
про діяльність позивача, недостовірною.

Згідно
з ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими
актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими
нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють
подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості
використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються
відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно
до ч.1 ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за
своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно
з ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової
репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті
немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної
особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно
до ч.1 ст.200 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені
відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та
навколишньому середовищі.

Згідно
з ч.1 ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються
цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова
репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої,
наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним
законодавством.

Відповідно
до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації,
має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна
інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації
здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової
інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної
інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому
законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же
спосіб, у який вона була поширена.

Отже,
згідно з наведеними нормами права, негативна інформація вважається
недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила
інформацію. Особа має право на спростування недостовірної інформації у тому
ж засобі масової інформації та у той же спосіб.

Таким
чином, позивач повинен довести  факт
поширення інформації, а відповідач її достовірність.

В
обґрунтування самого факту поширення недостовірної інформації позивач
посилається на лист (вих. №328/48 від 04.02.2008р.), адресований відповідачем
Секретарю Ради Національної безпеки та оборони України Богатирьовій Р.В.

Відповідач
заперечив проти факту направлення ним листа (вих. №328/48 від 04.02.2008р.) на
адресу Секретаря Ради Національної безпеки та оборони України Богатирьової
Р.В., на підтвердження чого надав суду витяг з журналу вихідної кореспонденції
відповідача за період з 29.01.2008р. по 12.02.2008р., у якому відсутній запис
про направлення листа (вих. №328/48 від 04.02.2008р.).

За
твердженням позивача, у позивача відсутній оригінал листа вих. №328/48 від
04.02.2008р., оскільки такий лист направлявся відповідачем на адресу Секретаря
РНБО. У свою чергу, позивачем було одержано факсову копію такого листа, яка
додана до позовної заяви.

Матеріали
справи не містять доказів того, що факсова копія листа, на яку посилається
позивач (за відсутності у позивача оригіналу листа), була офіційно одержана
позивачем на його запит з Апарату Ради
національної безпеки та оборони України або інших доказів того, що лист,
факсимільна копія якого надана позивачем, був дійсно скерований відповідачем на
адресу Секретаря Ради Національної безпеки та оборони України Богатирьової Р.В.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

На
підтвердження того, що саме відповідач в будь-який спосіб поширив недостовірну
інформацію, яка міститься у факсимільній копії листа (вих. №328/48 від
04.02.2008р.), позивачем суду не надано.

З
огляду на викладене, вимога позивача про визнання інформації, поширеної
відповідачем у листі (вих. №328/48 від 04.02.2008р.), у якому викладена
інформація про діяльність позивача, недостовірною, задоволенню не підлягає як
безпідставна.

При
прийнятті рішення суд враховує, що в листі (вих. №328/48 від 04.02.2008р.) йдеться
про дії конкретної фізичної особи -Генерального конструктора ДП АНТК ім. О.К.
Антонова Ківи Д.С.

Згідно
ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації
мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних
законом інтересів.

Позивачем
не доведено, що з боку відповідача мало місце порушення його прав або
охоронюваних інтересів.

Згідно
ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на позивача.

З
урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя

В.В.
Палій