ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.08р.

Справа
№ 8/196-08

За
позовом          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
(м. Дніпропетровськ)

до            1)Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2 (м.Дніпропетровськ)

2)Дніпропетровської міської ради (м.
Дніпропетровськ)

3)Комунального житлово
-експлуатаційного підприємства № 7 (м.Дніпропетровськ)

про                      визнання права власності

та зустрічним позовом

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м. Дніпропетровськ)

до          1)Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ)

2)Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

3)Комунального житлово -експлуатаційного підприємства №
7(м. Дніпропетровськ)

про          визнання права власності

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:         ОСОБА_3 - представник (дов. № 8 від
19.09.08 р.)

від відповідача1:         ОСОБА_4. -представник (дов. № 417 від
23.09.08 р.)

від відповідача2:
не з'явився

від відповідача3:          не з'явився

Суть спору:

Позивач
звернувся до відповідача з позовом про визнання за ним права власності на сарай
- літ. Д, розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також про визнання бездіяльності
Дніпропетровської міської ради такою, що не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Позов
мотивовано наступним:

20.04.08
р. між позивачем та відповідачем1 був укладений усний договір про проведення
позивачем до 20.05.08 р. будівельно-ремонтних робіт вбиральні літ. М та споруди
№ 2-6 за адресою: АДРЕСА_1. У вказаний термін позивач своїми силами вивіз
сміття у повному обсязі. Відповідач зобов'язався, по закінченню
будівельно-ремонтних робіт, 20.04.08 р. передати позивачу у вигляді винагороди
у власність сарай літ. Д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Фактично за
проведені роботи відповідач виплатив позивачу грошові кошти в сумі 500 грн.,
але вказаний сарай не передав. Позивач неодноразово звертався до
Дніпропетровської міської ради щодо можливості придбання названого сараю, але
всі звернення позивача до Дніпропетровської міської ради були проігноровані.

Відповідач1
відзив на позов не надав, до прийняття рішення по справі звернувся до позивача
та відповідачів 2 та 3 із зустрічним позовом та, з урахуванням уточнення цього позову, просить суд
відмовити позивачу в позові та визнати право власності на домоволодіння, яке
складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 67,6 кв.м., житловою
площею 49,9 кв.м., у тому числі: ґанків а, а', та споруд № 2, 3, 4, 6, які
розташовані на земельній ділянці загальною площею 569 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1, за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), без акту
введення в експлуатацію.

Зустрічний
позов мотивовано наступним:

28.02.08
р. відповідач1 уклав договір купівлі - продажу квартири № 1, що знаходиться у
двоквартирному житловому будинку літ. А-1, за адресою: АДРЕСА_1, Вказаний
договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 1542.

Одночасно
відповідач також уклав договір купівлі - продажу квартири № 4, шо знаходиться у
житловому будинку літ. А-1, за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчений
нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 1539.

На
вказані квартири відповідачем1 були отримані від КП "ДМБТІ" технічні
паспорти з переоформленням права власності.

У
зазначеному двоквартирному житловому будинку інших квартир не існує, а квартири
№ 1 та № 4 фактично вважаються домоволодінням, оскільки житловий будинок є
двоквартирним.

20.04.08
р. між позивачем та відповідачем1 дійсно був укладений усний договір про проведення
позивачем ремонтних робіт вищевказаного домоволодіння, але домовленостей про
передачу у власність позивачу сарая літ.-Д не було. Вказаний сарай була був
наданий позивачу для збереження інструментів на час проведення ремонтних робіт.
Крім того, сам сарай літ.-Д вкрай вітхий і не є власністю відповідача1.

Відповідач1
отримав технічний висновок ЗАТ НПФ "Укрспецмонтажпроект" (ліцензія АВ
№051349) про відповідність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 протипожежним і
санітарним вимогам, а також будівельним нормам та правилам.

Ухвалою
господарського суду від 23.09.08 р. зустрічний позов відповідача1 було прийнято
до розгляду сумісно з первісним позовом.

Відповідач2
просить суд прийняти
рішення згідно з чинним законодавством, відповідно до матеріалів справи та при
умові відповідності самочинно збудованого об'єкту будівельно-технічним нормам.

У
зв'язку з великою зайнятістю юристів в других судових засіданнях відповідач2
заявив клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради.

Господарський
суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання.

Відповідач3
відзив на певісний та зустрічний позов не надав, просить суд розглянути справу
за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства
України.

По
справі оголошувалась перерва з 02.10.08 р. по 10.10.08 р.

В
судове засідання 10.10.08 р. відповідачі 2 та 3 не з'явились, причин свого
нез'явлення суду не повідомили.

Господарський
суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаних осіб, оскільки
останні були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що
підтверджується розписками представників відповідачів 2 та 3 про оголошення їм
перерви в судовому засіданні.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши позивача та відповідача1, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як
стверджує позивач у первісному позові, 20.04.08 р. між позивачем та
відповідачем1 був укладений усний договір про проведення позивачем до
20.05.08 р. будівельно-ремонтних робіт, а відповідач зобов'язався, по
закінченню будівельно-ремонтних робіт передати позивачу у вигляді винагороди у
власність сарай літ. Д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким
чином, згідно ч. 5 ст. 715 ЦК України, сторонами фактично був укладений договір
міни нерухомого майна на ремонтні роботи.

Згідно
ст. 716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж.

Згідно
ст.ст. 202, 205, 206 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно
до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Отже,
вказаний договір повинен був укладатись у письмовій формі, і підлягав
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки предметом цього
договору було відчуження нерухомого майна -сараю літ. Д, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно
ст. 220, ч. 2 ст. 215 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Враховуючи
наведене, усний договір від 20.04.08 р., укладений між позивачем та
відповідачем1, є нікчемним і не створює юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Крім
того, відповідач1 заперечує факт прийняття на себе зобов'язання щодо передачі
позивачу у вигляді винагороди сарая літ. Д, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

За
таких обставин у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Господарським
судом також встановлено:

28.02.08
р. відповідач1 придбав за договором купівлі - продажу квартиру № 1, що
знаходиться у двоквартирному житловому будинку літ. А-1, за адресою: АДРЕСА_1,
Вказаний договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 1542.

Крім
того, відповідач також придбав за договором купівлі - продажу квартиру № 4, шо
знаходиться у житловому будинку літ. А-1, за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний
договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 1539.

Згадані
договори купівлі-продажу зареєстровані в Державному реєстрі правочинів.

На
вказані квартири відповідачем1 були отримані від КП "ДМБТІ" технічні
паспорти з переоформленням права власності.

У
зазначеному двоквартирному житловому будинку літ. А-1 інших квартир не існує,
тобто даний житловий будинок є двоквартирним.

Позивач
добросовісно обслуговує та несе відповідні витрати щодо обслуговування
житлового будинку та прилеглої території .

Дані
квартири № 1 та № 4 фактично вважаються домоволодінням, оскільки житловий
будинок є двоквартирним і позивач використовує дані квартири як домоволодіння
вцілому.

20.04.08
р. між позивачем та відповідачем1 був укладений усний договір про проведення
позивачем ремонтних робіт вищевказаного домоволодіння.

Відповідач1
отримав технічний висновок ЗАТ НПФ "Укрспецмонтажпроект" (державна
ліцензія АВ № 051349) про відповідність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
протипожежним і санітарним вимогам, а також будівельним нормам та правилам.

Згідно
вказаному висновку, подальша експлуатація назваеного домоволодіння можлива.

Зважаючи
на вказаний технічний висновок, суд вважає, що додаткового введення в
експлуатацію вказана нерухомість не потребує.

При
викладених обставинах господарський суд вважає позовні вимоги відповідача1 за
зустрічним позовом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,
виходячи також з наступного:

Згідно
ст.ст. 328, 665 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом. За договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами
справи підтверджується факт правомірного набуття відповідачем1 права власності
на квартири №№ 1 та 4, що знаходяться у двоквартирному житловому будинку літ.
А-1 за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договорів купівлі-продажу.

Відповідно
до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати
ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, -
за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку.

Згідно
ст.ст. 332, 331 ЦК України, переробкою є використання однієї речі (матеріалу),
в результаті чого створюється нова річ. Право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідачем1
було здійснено ремонт вказаних квартир, внаслідок чого ці квартири стали єдиним
домоволодінням.

Введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію - це процес, під час якого фахівці у
будівельній галузі перевіряють відповідність нового будівництва вимогам
будівельних, санітарних, архітектурних норм.

При
проведенні ремонту відповідачем1 було дотримано усі норми, стандарти та
правила, про що свідчить технічний висновок, виготовлений ЗАТ НПФ
"Укрспецмонтажпроект" (державна ліцензія АВ № 051349) про
відповідність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 протипожежним і санітарним
вимогам, а також будівельним нормам та правилам.

Згідно
вказаному висновку, подальша експлуатація назваеного домоволодіння можлива.

Викладене
є підставою для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом відповідача1.

Судові
витрати по справі слід поклати: за первісним позовом - на позивача, за
зустрічним позовом -на відповідача1, оскільки спірні правовідносини виникли
внаслідок неправильних дій останнього.

Керуючись
ст.ст. 202, 205, 206, 215, 216, 220, 328, 331, 332, 383, 657, 665, 716 ЦК
України, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні первісного позову Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (м.
Дніпропетровськ) відмовити.

Зустрічний
позов Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м.Дніпропетровськ) задовольнити.

Визнати
за Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 (код ) право власності на
домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею
67,6 кв.м., житловою площею 49,9 кв.м., у тому числі: ґанків а, а', та споруд №
2, 3, 4, 6, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 569 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, без акту введення в експлуатацію.

Суддя
І.Ю. Дубінін