ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"25" листопада 2008 р.

Справа № 17/88

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши матеріали справи №17/88

за позовом: підприємства із 100 % іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг Ко", м.Київ

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538", м Гайворон Кіровоградської області

про стягнення 113705,00 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Сокол О.Є., довіреність №5503 від 03.11.2008 р., представник;

від відповідача - участі не брали.

Підприємством із 100 % іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» подано позов про стягнення з відкритого акціонерного товариства «Гайворонське автотранспортне підприємство 13538» 105761,44 грн. основного боргу, що виник із договору №6АС від 04.03.3005 р., 6588, 94 грн. пені, 528,81 грн. інфляційних втрат та 825,81 грн. трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Відповідач до суду не з’явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №3633613 від 10.11.2008 року (а.с.69), відзив на позов та витребувані судом документи не подав, проте надіслав до господарського суду клопотання б/н від 24.11.2008 р. (вх.№02-14/35374 від 24.11.2008 р.), в якому знову просить відкласти розгляд справи, яке мотивує погіршенням стану здоров'я голови правління. При цьому він звернув увагу суду на той факт, що в даний час продовжуються переговори з позивачем щодо реалізації рухомого майна відповідача з метою задоволення позовних вимог (а.с.74).

В судовому засіданні 25.11.2008 р. позивач проти задоволення зазначеного клопотання заперечив, посилаючись на те, що відповідач затягує розгляд даної справи, подаючи до господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи; при цьому він наголошує на тому, що на попередньому судовому засіданні судом було задоволено аналогічне клопотання ВАТ "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538"; в той же час представником позивача заперечується факт ведення між сторонами по справі будь-яких переговорів щодо добровільного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань.

Клопотання відповідача б/н від 24.11.2008 р. (вх.№02-14/35374 від 24.11.2008р.) задоволенню не підлягає, оскільки викладені в заяві відповідача обставини (докази на їх підтвердження відповідач не надав) не є підставою для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, господарським судом враховано, що саме за клопотанням відповідача б/н від 03.11.2008 р. (вх.№02-14/33337 від 03.11.2008 р.) розгляд справи в попередньому судовому засіданні, яке відбулося 04.11.2008 р., було відкладено (а.с.41).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступне.

Між відкритим акціонерним товариством «Гайворонське АТП- 13538» («підприємство») та підприємством із 100 % іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» («перевізник») укладено договір №6АС від 04.03.2005 року (далі- договір №6АС від 04.03.2005 р.), за умовами якого сторони зобов'язались сумісно діяти з метою забезпечення обслуговування пасажирів автомобільним транспортом на автостанції «Ятрань» (траса Київ-Одеса), зокрема сторонами узгоджено, що для організації відправлення пасажирів перевізник надає підприємству автобуси згідно з розкладами руху, а підприємство забезпечує продаж квитків та обслуговування населення і пасажирів під час надання послуг пасажирського автомобільного транспорту на автостанції «Ятрань» (а.с.13-16).

За своєю правовою природою даний договір є договором про спільну діяльність.

Відповідно до вимог статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Сторонами узгоджено також умови розподілу виручки та порядок проведення взаєморозрахунків.

Пунктами 5.1, 5.2 вказаного договору передбачено, що загальна сума виручки по відомостях касового продажу квитків за проїзд та перевезення багажу розподіляється наступним чином: перевізнику - 90%, підприємству - 10%. При цьому, розрахунки підприємства з перевізником проводяться шляхом перерахування належної частини виручки на розрахунковий рахунок перевізника подекадно, остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Згідно пункту 5.3 договору №6АС від 04.03.2005 р. перевізник щомісяця проводить звірку проведених взаєморозрахунків згідно направлених підприємством реєстрів касових відомостей та акту і повертає один примірник акту з результатами звірки на адресу підприємства.

Як вбачається із змісту, складених на виконання пункту 5.3 договору №6АС від 04.03.2005 р., актів звірки взаєморозрахунків (а.с.18-29), підписаних повноважними представниками сторін без зауважень та скріплених печатками підприємств, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням часткової сплати боргу 02.07.2008 р. (а.с.49) становить 105761,44 грн.

Згідно вимог статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог– відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Враховуючи те, що докази виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань в матеріалах справи відсутні, на вимогу господарському суду - не подано, позовні вимоги в сумі 105761,44 грн. заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача три проценти річних в сумі 825,81грн. за період з 11.07.2008 р. по 13.10.2008 р. та 528,81грн. інфляційних втрат за період з липня місяця 2008 р. по вересень місяць 2008 р.

У відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 814,88 грн. 3% річних за період з 11.07.2008 р. по 13.10.2008 р. та 522,36 грн. інфляційних втрат за період з липня місяця 2008 р. по вересень місяць 2008 р., в задоволенні решти позовних вимог про стягнення сум річних та інфляційних слід відмовити, оскільки позивачем допущено при здійсненні їх розрахунків арифметичні помилки.

Позивач просить стягнути також з відповідача пеню за період з 11.07.2008 р. по 13.10.2008 р. в розмірі 6588, 94 грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи викладені норми, а також те, що укладений між сторонами договір №6АС від 04.03.2005 р. не передбачає відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання у вигляді стягнення з винної сторони пені, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 6588,94 грн. заявлені необґрунтовано і задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Гайворонське автотранспортне підприємство 13538» (26300, Кіровоградська область, м.Гайворон, вул. Автомобілістів,6, р/р № в ОД «Райффайзен банк Аваль» м.Кіровоград, МФО 380850, ідентифікаційний код 03117278) на користь підприємства із 100 % іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» (03062, м.Київ, вул.Чистяківська, 30, р/р №01 ВАТ «СЕБ БАНК» м.Київ, МФО 300175, ідентифікаційний код 21622958)- 105761,44 грн. основного боргу, 522,36 грн. інфляційних втрат, 814,88 грн. річних, 1070,99 грн. державного мита та 110,92 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя