ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13"
жовтня 2008 р.
Справа №20/2982-А

За
позовом Ізяславською
міжрайонної державної податкової інспекції в особі Білогірського відділення,
смт. Білогі'я

до
приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Переросле, Білогірського району

про стягнення 321275,00 грн. доходу без
встановлених законом підстав

Суддя
Гладій С.В.

Секретар судового
засідання         Кузьменко І. О.

Представники:

Від позивача           - Баляндр В. А. -за довіреністю № 9167/10 від 12.12.2007
року

- Гуменюк
Р. В. -за довіреністю № 2396/10/10 від 27.08.2008 року

Від
відповідача                     - ОСОБА_2 -за довіреністю № 658790 від
27.08.2008 року

Згідно
ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Суть
спору :

Позивач звернувся з позовом до суду в якому
просить стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 с. Переросле, Білогірського
району в дохід держави 321275,00 грн. одержаних без встановлених законом
підстав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в ході проведення
виїзної планової перевірки відповідача встановлено порушення останнім ст. 16
Кодексу України „Про надра” та постанов Кабінету Міністрів України № 168 від
20.02.2006 року „Про затвердження порядку надання у 2006 році спеціальних
дозволів (ліцензій) на користування надрами” та № 480 від 14.03.2007 року „Про
затвердження порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів (ліцензій) на
користування надрами”.

Зазначає,
що відповідачем протягом 2006-2007 років видобувалась глина без отримання
відповідної ліцензії, з зазначеної сировини, згідно укладених договорів підряду
з ТОВ „Білогір'я” за № 1 від 01.07.2006 року та № 2 від 29.05.2007 року,
вироблялась цегла, яка в подальшому була реалізована відповідачем на загальну
суму 321275 грн.

Позивач,
вважаючи що одержаний відповідачем дохід від реалізації цегли отриманий без
встановлених законом підстав, відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” просить стягнути дані кошти в дохід
держави.

Відповідач проти позову заперечує. Посилається
на те, що дохід в сумі 321275 грн. ним отримано не з реалізації видобутих
корисних копалин, а тільки з таких видів господарської діяльності як
торгівельно-закупівельна (торгівля будматеріалами) та здавання в оренду
нерухомого майна.

Посилається
на те, що ч. 2 ст. 16 Кодексу України „Про надра” в частині щодо умов надання
спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами була зупинена на 2005
та 2006 роки, тому спеціальні дозволи (ліцензії) в даний період не видавались.
Відповідно, позивач безпідставно посилається на порушення відповідачем ст. 16
Кодексу України „Про надра”, так як перевіряє мий період отримання ліцензії
законом не передбачалось.

Крім
того, посилається на те, що Білогірським районним судом 08.05.2008 року закрито
справу про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1
ст. 164 КУпАП -провадження господарської діяльності без одержання ліцензії, за
відсутністю в діях відповідача складу адміністративного правопорушення.

Також
посилається на те, що всі необхідні дозволи та погодження державних органів на
видобування глини на місцевому рівні ним отримано. Просить в позові відмовити.

Розглядом
матеріалів справи встановлено :

ДПІ у
Білогірському районі з 17.03.2008 року по 28.03.2008 року проведено виїзну
планову перевірку приватного підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 22.06.2005 року по
31.12.2007 року про що складено акт перевірки № 125-17- від
03.04.2008 року.

Актом
перевірки встановлено порушення відповідачем ст. 16 Кодексу України „Про надра”
та постанов Кабінету Міністрів України № 168 від 20.02.2006 року „Про
затвердження порядку надання у 2006 році спеціальних дозволів (ліцензій) на
користування надрами”, № 480 від 14.03.2007 року „Про затвердження порядку
надання у 2007 році спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами”, а
саме :

Протягом
2006-2007 років відповідачем без придбання спеціального дозволу на видобування
корисних копалин було видобуто 1988 м. куб. глини.

Відповідно
до укладених між приватним підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ „Білогір'я”
(підрядник) договорів підряду за № 1 від 01.07.2006 року та № 2 від 29.05.2007
року, підрядником було виготовлено з сировини замовника цеглу в кількості
948200 шт., яка останнім була реалізована на суму 321275 грн.

Позивач
вважаючи, що отриманий відповідачем дохід в розмірі 321275 грн. було отримано
без встановлених законом підстав, звернувся з позовом до суду в якому просить
стягнути з відповідача дану суму в дохід державного бюджету України,
посилаючись при цьому на п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні”.

Аналізуючи
надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається
наступне:

Пунктом
11 статті 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, серед
іншого встановлено і право податкових інспекцій подавати до судів позови до
підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і
стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших
випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав.

Як
вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути в дохід держави 321275
грн. доходу отриманого відповідачем, як вважає позивач, без встановлених
законом підстав.

Статтею
207 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання,
що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або укладене учасниками господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно
до статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання
визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі
виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання
однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а
також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування
виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Таким
чином, необхідною передумовою стягнення з відповідача 321275 грн.
отриманого доходу є : визнання договорів недійсними, тобто укладення угод з
метою яка завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність
умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання таких наслідків. Умисел
юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи,
що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні
повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної
особи не може вважатися встановленим.

Відповідно
до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено  законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

В
судовому засіданні позивачем не надано доказів які б підтверджували, що угоди,
які укладались відповідачем з ТОВ „Білогір'я” щодо виготовлення цегли та угоди
за якими здійснювалась відповідачем реалізація цегли покупцям визнанні в
установленому законом порядку недійсними.

Відповідно,
вимога позивача щодо стягнення з відповідача в дохід держави 321275 грн. доходу
одержаного без встановлених законом підстав є неправомірною.

Помилковим
є твердження позивача і щодо порушення відповідачем ст. 16 Кодексу України „Про
надра” та постанов Кабінету Міністрів України № 168 від 20.02.2006 року „Про
затвердження порядку надання у 2006 році спеціальних дозволів (ліцензій) на
користування надрами”, № 480 від 14.03.2007 року „Про затвердження порядку
надання у 2007 році спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами”, в
частині не придбання відповідачем спеціального дозволу на видобування корисних
копалин, оскільки дію частини другої статті 16 зупинено на 2006 рік щодо умов
надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами згідно із
Законом України „Про державний бюджет України на 2006 рік” № 3235-IV від
20.12.2005 року та дію частини другої статті 16 зупинено на 2007 рік щодо умов
надання спеціальних дозволів на користування надрами згідно із Законом України
„Про державний бюджет України на 2007 рік” № 489-V від 19.12.2006 року.

Факт
відсутності вини відповідача під час здійснення ним господарської діяльності в
частині видобування глини без відповідного дозволу (ліцензії) встановлений і
постановою Білогірського районного суду у справі № 3-1393/08 від 08.05.2008
року.

А
відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням
в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 зазначеної
статті встановлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у
справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова
суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Безпідставність
висновків податкового органу в частині неотримання відповідачем необхідних
дозволів підтверджується також і поданими в судовому засіданні відповідачем
проектом із землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду для розробки
кар'єру по видобуванню глини від 2005 року, заявою відповідача про надання в
оренду земельної ділянки від 22.11.2005 року, проектом відведення земельної
ділянки, розпорядженням Білогірської райдержадміністрації № 427/2005-р від
22.12.2005 року „Про надання згоди на оформлення матеріалів відводу земельної
ділянки по передачі в оренду, для розробки кар'єру по видобуванню глини”,
висновком Білогірського районного відділу земельних ресурсів № 002-354/06 від
17.05.2006 року, протоколом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної
ділянки що передається в оренду приватному підприємцю ОСОБА_1

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно,
у даній справі позивач -Білогірське відділення Ізяславської ДПІ не надав
належних доказів правомірності заявленого позову.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 72, 86, 94, 104, 158-163,
167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 3, 6-7
Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В
позові Ізяславською міжрайонної державної податкової інспекції в особі
Білогірського відділення, смт. Білогі'я до приватного підприємця ОСОБА_1, с.
Переросле, Білогірського району про стягнення 321275,00 грн. доходу без
встановлених законом підстав відмовити.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя