ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  07/3435а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28"
серпня 2008 р.

9год.,  м. Черкаси

За адміністративним позовом
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Золотоніської об'єднаної
державної податкової інспекції

про скасування рішення

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Ковба
І.М.

Представники
сторін:

від позивача: особисто позивач -
ОСОБА_1.;

від відповідача: Коваль К.М. -за
довіреністю від 28.05.2008р., Тікунов В.В. -за довіреністю від 28.05.2008р.

Заявлено адміністративний позов про
скасування рішення відповідача від 23 червня 2008р. №478/23-304/ про
застосування до позивача 1550грн. штрафних (фінансових) санкцій, у тому числі:
340грн. за проведення розрахункових операцій без використання розрахункової
книжки і 1210грн. за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

В обґрунтування позову позивач
вказав на незаконність проведеної державною податковою адміністрацією в
Черкаській області перевірки позивача, за результатами якої було прийняте спірне
рішення.

Також позивач зазначив, що згідно з
поясненнями продавця ОСОБА_2. кошти у сумі 250грн., які знаходилися на місці
проведення розрахунків, були її особистими коштами,  отриманими як аванс за роботу. ОСОБА_3., який
під час перевірки продав пляшку пива, не є працівником позивача і не має до
нього як до підприємця ніякого відношення.

У засіданні суду позивач позов
підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечив,
оскільки вважає що перевірка позивача була проведена правомірно, а спірне
рішення відповідає фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

У засіданні суду представники
відповідача підтримали заперечення проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив
наступне.

25 червня 2003р. Золотоніської
районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація позивача
як фізичної особи-підприємця.

12 червня 2008р. о 14 годині у
торговому павільйоні позивача “Лавка”, розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
посадовими особами державної податкової адміністрації в Черкаській області
Братком В.В. і Запорожцем А.С., які діяли відповідно до затвердженого  головою державної податкової адміністрації в
Черкаській області плану проведення перевірок застосування реєстраторів
розрахункових операцій, торгових патентів
та правил реалізації і зберігання алкогольних напоїв та тютюнових
виробів на червень2008р., на підставі направлень на планову перевірку від 10.06.2008р.
№003741 і №003748, у присутності сина позивача ОСОБА_3. була проведена
перевірка щодо контролю за здійсненням позивачем розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу. За результатами цієї перевірки був
складений акт від 12.06.2008р. №020216.

Перевіркою було встановлено, що
ОСОБА_3. у приміщенні торгового павільйону позивача здійснив розрахункову
операцію за продану ним  одну пляшку пива
“Оболонь” за ціною 2грн. 80коп., але  при
цьому розрахункову квитанцію не виписав та не видав покупцю.

Також перевіркою було встановлено,
що на місці проведення розрахунків знаходилося 342грн., а відповідно до
розрахункових квитанцій, виписаних з початку робочого дня, рахувалось 100грн.
Невідповідність становила 242грн.

ОСОБА_3. у наданому ним під час
перевірки письмовому поясненні зазначив, що розрахункову квитанцію не виписав
тому, що приймав товар від постачальника, саме через це і виникла
невідповідність в касі.

Встановлені перевіркою факти були
оцінені відповідачем як порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 5  та 13 ст.3 Закону України від 06.07.1995р.
№265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” в редакції Закону України від
01.06.2000р. №1776-ІІІ з урахуванням наступних змін і доповнень (далі -Закон
№265/95-ВР)

На підставі акта перевірки від
12.06.2008р. №020216 відповідач прийняв спірне рішення від 23.06.2008р.
№478/23-304/ про застосування до позивача 1550грн. штрафних
(фінансових) санкцій, у тому числі:

340грн. фінансових санкцій,
передбачених п. 3 ст. 17 Закону №265/95-ВР за проведення розрахункових операцій
без використання розрахункової книжки у розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (17грн. x 20);

1210грн. фінансових санкцій,
передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР, за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня у
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (242грн. x 5).

Постановою Золотоніського міськрайонного
суду від 28.07.2008р. у справі №3-6137/2008р., яка набрала законної сили,
продавець позивача ОСОБА_3. за встановленими вказаною вище перевіркою фактами
був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею ч.1
ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктами 1, 2, 11 ч. 1 ст. 11
Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в
Україні” встановлено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право:

1) здійснювати документальні
невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не
мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку України та його установ (далі - платники податків);

2) здійснювати контроль за:

додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку;

наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з
наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці
документи, торгових патентів;

11) застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Статтею 11-1 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено
підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування
та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).  Відповідно ці підстави та порядок не
стосуються перевірок, спрямованих на здійснення контролю за  додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги).

Статтею 1 Закону №265/95-ВР
встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів
розрахункових операцій в інших законах не допускається.

У статті 2 Закону №265/95-ВР  термін „рзрахункова книжка” визначено як
належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах
державної податкової служби України, що містить номерні розрахункові квитанції,
які видаються покупцям у визначених цим Законом випадках, коли не
застосовуються реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до пунктів 1,  2 та 5 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що
контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Пунктом 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР
встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадках використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Стаття 15 Закону №265/95-ВР
здійснення контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
покладає на органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 16 Закону
№265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
України.

Пункт 3 ст. 17 Закону №265/95-ВР
передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку
розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій,
або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок
протягом встановленого терміну.

Статтею 22 Закону №265/95-ВР
встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадках
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Пунктом 23 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. №833,
забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому
ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також
особистих речей касира чи інших працівників.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду про адміністративний
проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо
якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

Згідно з п. 6 розділу VІІ
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським
судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладені вище
обставини та норми чинного законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Твердження позивача про
незаконність проведеної державною податковою адміністрацією в Черкаській
області перевірки є безпідставними.

Встановлені перевіркою факти
порушення позивачем вимог п. 1, 2, 5 та п. 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР є
доведеними. Відповідач правильно застосував за ці правопорушення фінансові
санкції передбачені п. 3 ст. 17 та ст. 22 Закону №265/95-ВР

За таких обставин адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
відмовити повністю

Ця постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги
- протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви
про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк,
ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Дорошенко М.В.