ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№
15/247/43

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської
Н.Г. -головуючого,

Мележик
Н.І.,

Михайлюка
М.В.,

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні касаційну

скаргу
ОСОБА_1

на
постанову
Київського
апеляційного

господарського
суду від 18.06.2008 року

у
справі
№ 15/247/43

господарського
суду                              Чернігівської
області

за позовом                                                 ОСОБА_1

до відповідачів:                                        1) Товариства з обмеженою

відповідальністю
"Будівельні товари"

2) Виконавчого комітету Ніжинської

міської
ради

3) ОСОБА_2

про          визнання частково недійсними
установчих документів

за участю
представників:

позивача -не з'явилися;

відповідачів -1), 2) не
з'явилися;

відповідача 3 -ОСОБА_3

встановив:

У
листопаді 2007 року позивач ОСОБА_1 пред'явив у господарському суді позов до
відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні
товари"; 2) Виконавчого комітету Ніжинської міської ради; 3) ОСОБА_2 про
визнання частково недійсними установчих документів.

Заявою
від 28 листопада 2007 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визнати
недійсними зміни до установчого договору ТОВ "Будівельні товари" від
7 листопада 2000 року та скасувати державну реєстрацію змін до установчого
договору ТОВ "Будівельні товари" від 7 листопада 2000 року,
зареєстрованого 28 грудня 2000 року в реєстраційній справі № 249 Ніжинського
міськвиконкому.

В
подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати частково недійсним
статут ТОВ "Будівельні товари" та виключити із статуту ТОВ
"Будівельні товари" відомості про учасникаОСОБА_2

Рішенням
Господарського суду Чернігівської області від 11 лютого 2008 року (суддя:
Федоренко Ю.В.), залишеного без змін постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18 червня 2008 року (колегія суддів у складі: Зеленіна
В.О. -головуючого, Рєпіної Л.О., Синиці О.Ф.), у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Судові
рішення мотивовані тим, що зміни у редакції статуту товариства "Будівельні
товари" прийняті на підставі рішення загальних зборів учасників товариства
від 26 грудня 2000 року про передачу частки розміром 49 % у статутному капіталі
на користь учасника товаристваОСОБА_2, дійсність яких в установленому законом
порядку позивачем не оскаржено.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційної інстанції та
рішення місцевого суду у даній справі, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та неправильне застосування норм процесуального права та прийняти
нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія
суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника
відповідача - 3, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими
у судовому засіданні.

Рішення
місцевого та постанова апеляційних господарських судів відповідають зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено
судами та вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство
"Виробничо-торговельна фірма "Будівельні товари" зареєстровано в
1996 році, відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ніжинської міської
ради № 15 від 7 лютого 1996 року, про що видано свідоцтво про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності № 22820293 від 7 лютого 1996
року.

Рішенням
зборів учасників ПП "ВТФ "Будівельні товари" від 17 жовтня 2000
року обрано Головою зборівОСОБА_2; створено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельні товари" та затверджено його установчі
документи.

Розпорядженням
Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 279 від 28 листопада 2000 року
проведено перереєстрацію ПП "ВТФ "Будівельні товари" в ТОВ
"Будівельні товари" у зв'язку зі зміною форми власності на підставі
установчого договору від 7 листопада 2000 року, укладеного між учасниками
підприємства Іценком В.М. таОСОБА_2

Рішенням
загальних зборів учасників ТОВ "Будівельні товари" від 26 грудня 2000
року надано дозвіл учаснику товаристваОСОБА_1на передачу частки в статутному
фонді товариства в розмірі 49 % на суму 30 390 грн. на користь учасника
товаристваОСОБА_2, про що складено та підписано протокол зборів учасників № 3
від 26 грудня 2000 року.

В
зв'язку з зазначеним 28 грудня 2000 року виконавчим комітетом Ніжинської
міської ради в реєстраційній справі № 249 зареєстровано зміни до установчого
договору ТОВ "Будівельні товари".

Вирішуючи
спір у даній справі, судами попередніх інстанцій також встановлено, що
відповідно до установчого договору ТОВ "Будівельні товари" статутний
фонд товариства складає 62 020 грн. який формується грошима та майном. Розмір
кожного внеску учасника становить: ОСОБА_1 -61 400 гри., що становить 99 %
статутного фонду вноситься у вигляді майна та оборотних коштів ПП
"Будівельні товари" у вигляді товару;ОСОБА_2 -620,20 грн., що
становить 1% статутного фонду і вноситься в грошовій формі.

Пунктом
5.5 установчого договору встановлено що сторони до моменту реєстрації вносять
не менш ніж 30 % статутного фонду. Відповідно до змін пункт 5.4 ст. 5 договору
викладено в наступній редакції: розмір внеску кожного з учасників становить:
ОСОБА_1 -31 010 грн., що становить 50 % статутного фонду товариства;ОСОБА_2 -31
010 грн., що становить 50% статутного фонду товариства.

Звертаючись
до суду з позовом про виключенняОСОБА_2 зі складу учасників товариства та
часткове визнання статутних документів недійсними, позивач зазначив, що
відповідачем не здійснено внесок до статутного фонду в розмірі 30 %.

Приймаючи
рішення у даній справі про відмову у задоволені позовних вимог, місцевий
господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції,
повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини даної справи, правильно
встановив, і виходив з того, що підставою до внесення змін до установчих
документів ТОВ "Будівельні товари" є рішення загальних зборів
учасників товариства про передачу частки розміром 49 % у статутному капіталі на
користь учасника товаристваОСОБА_2, яке в установленому порядку оскаржене не
було, жодного позову про визнання установчого договору або визнання дій органу
реєстрації неправомірними позивачем не подавалося.

Дослідивши
обставини щодо внесення змін до пункту 5.4 ст. 5 статуту товариства в частині
розміру внеску кожного з учасників товариства, господарські суди прийшли до
обгрунтованого висновку про відповідність їх вимогам ст. 1 Закону „Про
господарські товариства", оскільки на момент перереєстрації приватного
підприємства ТОВ не могло бути створене з одним учасником.

Водночас,
суд апеляційної інстанції правильно зазначив що діюче законодавство, зокрема,
стаття 64 Закону "Про господарські товариства", не передбачає
можливості виключення із складу учасників товариства учасника,  через несплату останнім внеску до статутного
фонду товариства. Окрім того, докази систематичного не виконання або
неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків, як учасника товариства,
позивачем суду не надавалися.

З
огляду на викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо
дотримання сторонами вимог закону при внесенні змін до статуту товариства слід
вважати правильними.

З
даними висновками судів попередніх інстанцій повністю погоджується судова
колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають
матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Твердження
касаційної скарги про те, що постанова апеляційного господарського суду
необґрунтована, прийнята при неповному з'ясуванні обставин справи, що мають
значення для справи, не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи
те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи
у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає
нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 18 червня 2008 року у справі №
15/247/43 залишити без змін.

Головуючий
суддя

Н.Г.
Дунаєвська

Судді

Н.І.
Мележик

М.В.
Михайлюк