СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2008 р.
Справа №  13-04/326

Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого-судді Скиби Г.М., при секретарі Бордунос Л.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом  Відкритого акціонерного товариства
“Жашківська рибоводно-меліоративна станція”

до Жашківської районної державної
адміністрації, м. Жашків

та приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Черкаси

про визнання договору оренди
недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Кушніренко І.О. - за
довіреністю. В засіданні 9 вересня 2008р. участі не брали;

від першого відповідача - не
з'явився;

від другого відповідача -ОСОБА_1
-приватний підприємець -особисто.

Справа розглядається за наявними в
ній доказами та матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Позивач
заявив позов про визнання договору оренди земельної ділянки під водою (ставок)
від 17.01.2003 року, недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що:

-          відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки. Земельна ділянка яка була надана, на підставі
розпорядження № 5 від 15.04.2003 року Жашківської районної державної
адміністрації приватному підприємцю ОСОБА_1 для риборозведення є водним
об'єктом;

-          в користування на умовах оренди водні
об'єкти місцевого значення можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення,
виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а орендодавцями
таких водних об'єктів, відповідно до п. 2 ст. 8 та ч. 3 ст. 51 Водного кодексу
України є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради;

-          договір оренди земельної ділянки під
водою (ставок) від 17.01.2003 року між Жашківською районною державною
адміністрацією та приватним підприємцем ОСОБА_1укладений із перевищенням своїх
повноважень; без прийняття уповноваженим органом рішення про прийняття права
користування земельною ділянкою ВАТ “Жашківська РМС”;

-          оспорювана угода порушує права та
охоронювані Законом інтереси позивача оскільки, згідно Державного акту на право
постійного користування землею, земельна ділянка надавалася йому у постійне
користування для вирощування рибо-посадкового матеріалу і товарної риби. В
державному акті та на плані зовнішніх меж землекористування зазначено межі цієї
ділянки площею 31,9540га;

Представник позивача позовні вимоги
в засіданні суду підтримала.

Перший відповідач у первісному
відзиві на позов проти позову заперечує, посилаючись на те, що приватному
підприємцю ОСОБА_1 земельна ділянка під водою надана розпорядженням голови
Жашківської районної державної адміністрації від 15.01.2003 року № 5, на
підставі п. 12 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України;

- на виконання розпорядження та
відповідно до ст. 16 Закону України “Про оренду землі” райдержадміністрація та
приватний підприємець ОСОБА_1 17.01.2003 року уклали договір оренди земельної
ділянки під водою, який зареєстрували у Жашківському районному відділі
земельних ресурсів 12.02.2003 року за № 1-1-23.

Другий відповідач приватний
підприємець ОСОБА_1 позов не визнає і просить суд в позові відмовити. ОСОБА_1
пояснив, що договір оренди земельної ділянки під водою (ставок) від 17.01.2003
року він уклав відповідно до розпорядження голови Жашківської районної
державної адміністрації №5 від 15.01.2003р., яка на підставі рішення обласної
ради від 06.07.2001р. №2-33 “Про передачу в оренду земельних ділянок під  водними об'єктами”, мала право надавати в
оренду землі під водними об'єктами.

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін вбачається, що на підставі п. 1 розпорядження голови
Жашківської РДА від 15.01.2003р. №5 “Про вилучення та надання в оренду земель
за межами населених пунктів району”, приватному підприємцю ОСОБА_1 була надана
земельна ділянка площею 31,95 га (31,95 га ставок) для риборозведення.
Відповідно до цього розпорядження Жашківська РДА та ПП ОСОБА_1 17.01.2003р.
уклали спірний договір оренди земельної ділянки під водою (ставок) терміном до
січня 2013р.

Постановою Вищого господарського
суду України від 27.11.2007 року було встановлено, що ця ж ділянка була надана
в користування згідно рішення виконкому Жашківської  районної ради народних депутатів від
14.08.1997 року № 22-6 і попереднику позивача по справі -Державному
підприємству Жашківська рибоводно-меліоративна станція, правонаступником
якого  став  позивач.

Постановою господарського суду
Черкаської області від 26.12.2005 року по справі № 15/4742а було визнано
нечинним п.1 розпорядження № 5 від 15.01.2003 року Жашківької РДА про надання
відповідачу по справі на умовах оренди земельної ділянки площею  31,95 га/31,95 га ставків до 01.01.2013 року
зі встановленою орендною платою 125,56 грн/га. Постанова набрала законної сили
і має преюдиційне значення для розгляду спору між сторонами у даній справі.

Оскільки рішення Жашківької
РДА  про надання земельної ділянки
відповідачу в оренду визнано нечинним, то укладений на цій підставі договір
оренди земельної ділянки під водою (ставок) від 17.01.2003 року між   Жашківською РДА та відповідачем по
справі  слід вважати таким, що не
відповідає вимогам чинного законодавства.

Однак, для правильного вирішення
спору по суті про визнання спірного договору оренди недійсним мають значення і
наступні обставини справи:

З матеріалів справи  вбачається, що  позивач обґрунтував своє право на
користування наданою відповідачу земельною ділянкою існуванням державного акту
на право постійного користування цією ділянкою від 20.10.2007 року і тим, що в
установленому порядку спірна земельна ділянка не вилучалася із користування
позивача.

У відповідності до ст. 1 ГПК
України підприємства, установи та організації звертаються до господарського
суду за захистом свого порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного
законом інтересу.

Постановою ВГСУ від 27.11.2007 року
вірно встановлено, що державний акт на право
постійного користування землею видано державному підприємству Жашківська
рибоводно-меліоративна станція, правонаступником  якого внаслідок приватизації є позивач по
справі -ВАТ „Жашківська рибоводно-меліоративна станція”.

Згідно ст. 35 ЗК України в редакції
до 01.01.2002 року та ст.141 ЗК України в редакції з 2002 року, однією з
підстав припинення права користування земельною ділянкою є припинення
діяльності державних чи комунальних підприємств.

У відповідності до ст. 37 ЦК УРСР
та 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання свого
майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам -правонаступникам або в
результаті ліквідації.

Таким чином, проведення
приватизації  Жашківської
рибоводно-меліоративної станції
одночасно потягло за собою
припинення діяльності цього підприємства і  права користування земельною ділянкою згідно
наявного у справі акта на постійне користування землею.

З цих підстав доводи позивача про
необхідність проведення процедури вилучення у нього земельної ділянки для
передачі її відповідачу суд відхиляє як неправомірні, враховуючи й те, що сама
ділянка в користування позивача, як правонаступника Жашківської
рибоводно-меліоративної станції ніколи не переходила.

Доказів про те, що ВАТ „Жашківська
рибоводно-меліоративна станція” переоформило на себе право  користування спірною земельною ділянкою - в
справі немає. У відповідності до  ч. 3
ст. 125 і ст. 126  ЗК України, приступати
до користування земельною ділянкою можна лише після встановлення її меж в
натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та після державної
реєстрації документації.

Таким чином, зібраними по справі
доказами позивач не довів, що у нього виникло право користування спірною
земельною ділянкою і він правомірно захищає своє порушене право чи охоронюваний
законом інтерес.

Незважаючи на встановлений факт
невідповідності спірного договору оренди вимогам чинного законодавства, у суду
немає правових підстав визнавати його недійсним за позовом ВАТ „Жашківська
рибоводно-меліоративна станція”, оскільки дане підприємство не має ніякого
правомірного інтересу до цієї ділянки і не довело свого порушеного права
внаслідок укладення відповідачами спірного договору.

Можливість звернення до суду за
захистом  свого права наперед (під
перспективу звернення позивача за переоформленням на себе користування спірною
земельною ділянкою) чинним ГПК України не передбачено.

На підставі викладеного, у
задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки  у позивача не виникло права оренди спірної
земельної ділянки, ним не вжито жодних дій для внесення змін в Державний акт на
право постійного користування землею серії ЧР №3-62 1997р. в зв'язку зі своєю
реорганізацією, не подано і доказів фактичного користування спірною земельною
ділянкою після своєї реорганізації та обліку спірної земельної ділянки за собою
на підставі даних земельного кадастру, а також позивач не довів належними
доказами, яке його право порушено.

При відмові у позові витрати
по  держмиту покладають на позивача

Керуючись ст.ст. 49, 82-88 ГПК
України, господарський суд

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду в установленому
порядку.

Суддя
Скиба Г.М.