ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"
жовтня 2008 р.
Справа № 60/44-08

вх. № 6056/4-60

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 - довіреність № 1-1618  від
23.06.2008 року  відповідача - не
з"явився

розглянувши справу за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Харків

до  Товариства з
обмеженою відповідальністю "Айтікомплекс", м. Харків

про стягнення 12169,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернулася до
господарського суду з позовом щодо стягнення з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Айтікомплекс" заборгованості у сумі
12169,69 грн., яка складається з основної суми заборгованості - 9468,2 грн.,
пені - 944,83 грн., індексу інфляції - 1155,12 грн.,  3% річних від простроченої суми - 129,18 грн.
та упущеної вигоди - 472,36 грн. В обгрунтування позову позивач посилається на
те, що у відповідності до договору оренди нежитлового приміщення № 8-01 від 01
серпня 2007 року він надав у користування кімнати № 14, 15, 25, 26 загальною
площею 146,7 кв.м. в нежитловому приміщенні, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. 17 Партз"їзду, 11, а відповідач прийняв ці кімнати у
користування, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення,
однак після 07 лютого 2008 року відповідач повністю не розрахувався за
користуванням наданим йому приміщенням та не відшкодував витрати позивачу за
сплату комунальних послуг, внаслідок чого виникла вищезазначена сума
заборгованості  та нараховано пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, індекс
інфляції,  3% річних від простроченої
суми заборгованості та упущена вигода.

30.09.2008 року позивач надав на виконання ухвали господарського
суду Харківської області від 18.08.2008 р. документи, згідно супровідного листа
за вх. № 17603, які були долучені судом до матеріалів справи.

01.10.2008 року позивач надав згідно супровідного листа за вх. №
14677 довіреність,  яка була долучена
судом до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не з"явився, до суду надійшла
ухвала про порушення провадження у справі від "18" серпня 2008
р.  та про відкладення розгляду справи
від "03" вересня 2008 р.,  з
відміткою пошти - адресат вибув.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов"язок доказування і надання доказів
покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
представника позивача, що був присутній у судовому засіданні, повно та всебічно
дослідивши надані докази, встановив, що 01.08.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 8-01.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір
як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну
або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.1.1. договору Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(позивач) зобов"язалася передати Товариству з обмеженою відповідальністю
"Айтікомплекс" (відповідач), нежитлове приміщення, під офіс,
загальною площею 146,7 м.кв., що розташоване за адресою: м. Харків, вул. 17 Партз"їзду,
б. 11.

Згідно п. 4.1. договору відповідач зобов'язався за орендоване
приміщення сплачувати договірну ціну попередньо, до початку поточного місяця,
не пізніше 1-го числа кожного місяця, відповідно до виставлених орендодавцем
рахунків та відповідно до п. 3.7. договору відповідач зобов"язався також
приймати участь у витратах по утриманню та експлуатації приміщення, а саме
компенсувати орендодавцеві витрати за сплату комунальних платежів, надані
орендодавцем послуги, управління персоналом, експлуатацію та ремонт будівлі,
інші загальні витрати.

01 серпня 2007 року позивач надав у користування кімнати №№14, 15,
25, 26 загальною площею 146, 7 кв. м в нежилому приміщенні, що знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. 17 Партз'їзду, 11., а відповідач прийняв ці кімнати у
користування, що підтверджується актом прийому-передачі нежилого приміщення від
01 серпня 2007 р. Протягом п'яти місяців, а саме з 01 серпня 2007 р. по 31
грудня 2007 р. відповідач користувався кімнатами №№14, 15, 25, 26 в нежилому
приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 17 Партз'їзду, 11. Це
підтверджується актами виконаних робіт №1 від 31.08.2007 р. на суму 7408,40
грн., № 2 від 30.09.2007 р. на суму 7516,40 грн., № 3 від 31.10.2007 р. на суму
7167,60 грн., № 4 від 30.11.2007 р. на суму 5531,40 грн. та № 5 від 04.12.2007
р. на суму 769,20 грн.

Проте, відповідач в порушення п. 4.1 договору повністю   не
розрахувався   за   користуванням   наданим
йому   приміщенням   та
не відшкодував витрати позивачу за сплату комунальних послуг, внаслідок
чого у нього перед позивачем виникла заборгованість  в сумі 9468,2 грн.

Згідно  ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею
11  Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що
зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням
зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо
у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає
виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не спростував
наявність заборгованості перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги
позивача обгрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в сумі заборгованості
9468,2 грн.

Відповідно до  ст. 22 ЦК
України збитками слід вважати доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До  неотриманих доходів  відносяться доходи, які позивач міг би
отримати в разі вільного розпорядження грошовими коштами, які повинен був
перерахувати відповідач за користування наданим йому приміщенням за договором.

Отже, відповідач зобов'язаний сплатити плату за користування
грошовими коштами, які повинні були бути перерахованими за користування наданим
йому приміщенням.

Згідно ст.536 ЦК України, ця сплата є виплатою процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Розмір цих процентів, відповідно до ч.6 ст.231 Господарського
кодексу України, належить визначати, виходячи з розміру облікової ставки НБУ.

Сума упущеної вигоди (плата за користування чужими грошовими
коштами) складає 472,36 грн., підтверджуються матеріалами справи, відповідають
діючому законодавству,  у зв"язку з
чим підлягає задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 4.3. договору передбачено,
винна в простроченні виконання зобов'язання сторона виплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"
розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до
уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в
термін, встановлений договором  позовні вимоги
в частині стягнення пені в сумі 944,83 грн.,відповідають вимогам договору та
діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині
стягнення трьох відсотків річних, що становить в сумі  129,18 грн. та інфляційних в сумі 1155,12
грн., підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству,
у зв"язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, що становить 121,70 грн. та згідно зі
статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002р. № 411
судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
сумі 118 гривень слід покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до
суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 22,193,  509, 526, 530, 536 , 610, 611, 625, 626
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, статтею 3
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
"Айтікомплекс" (61038,  м.
Харків, вул. Спортивна, буд. 9, , відомості про разрахункові
рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ВАТ АБ "УКРГАЗБАНК",
МФО 350448, дата народження 27 червня 1958 р. в с.Вороніж Шосткінського району
Сумської області)  заборгованості -
9468,2 грн., пені - 944,83 грн., індексу інфляції - 1155,12 грн.,  3% річних від простроченої суми - 129,18
грн., упущеної вигоди - 472,36 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі
121,70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 06 жовтня 2008 року.

Суддя