ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" травня 2008 р.

11:15

Справа №  12/146/08

м. Миколаїв

За позовом: Прокурор
Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, м.
Київ, вул. Перемоги, 14 До відповідача: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 Про: стягнення 1700 грн.

Суддя Семенов
А.К.

Секретар
Семенов А.А.

Представники:

Від позивача

Кривенко Ф.В., довіреність від 11.01.2008р.

Від відповідача

Не з'явився

В засіданні бере участь прокурор

Коробченко Д.М.

Суть спору:
стягнення 1700 грн.

Відповідач свого представника  у судове засідання не направив, хоча був
повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином,
заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, неповідомлення стороною про
причини неприбуття у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та прокурора,
господарський  суд -

встановив:

Перевіркою позивача встановлено
порушення відповідачем вимог ст.39 Закону України “Про автомобільний
транспорт”, а саме надання послуг з перевезення пасажирів без ліцензійної
картки, дорожнього листа, квитково-касового листу, квитків, про що складено
відповідний акт (а.с.7).

За результатами перевірки
заступником начальника територіального управління Голоавтотрансінспекції у
Миколаївській області розглянуто справу про порушення відповідачем
законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову (а.с.5) про
застосування до відповідача 1700 грн. фінансових санкцій.

Оскільки відповідачем у
добровільному порядку фінансові санкції не сплачено, позивач звернувся до суду
щодо стягнення 1 700 грн. у судовому порядку.

Позовні вимоги є
обґрунтованими  і такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з Постановою   Кабінету
Міністрів  України  № 1567 від
08 листопада 2006 р. “Про затвердження порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті” позивач є органом державного
контролю за додержанням суб'єктами господарювання,  які
провадять діяльність  у  сфері
автомобільного  транспорту,  вимог законодавства про автомобільний
транспорт, норм   та  стандартів
щодо  організації  перевезень
пасажирів  і вантажів
автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявність відповідних ліцензій і ліцензійних
карток,  виконанням ними ліцензійних
умов,  а
також процедуру  здійснення  державного
нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки
автомобільних перевезень та при наявності підстав (виявлення правопорушення)
керівник органу або його заступник має право винести постанову про застосування
до суб'єкта господарювання -правопорушника фінансових санкцій.

Відповідно до статті 60 Закону
України “Про автомобільний транспорт” за вищезазначене правопорушення
передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Відповідач добровільно штраф у суми
1700 грн. не сплатив, постанову Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Миколаївській області у судовому порядку не оспорив.

Приймаючи до уваги, що постанова
прийнята в межах компетенції, відповідає вимогам чинного законодавства, позовні
вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 128 162-163, Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

1.
Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України (р/р 0005, в ГУДКУ у Миколаївській області,
МФО 826013, , КЕКД 21081100) 1700 грн. штрафу.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється
ухвала.

Суддя