ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.10.08
Справа № 11/163пн

За позовом  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до  1-го відповідача - фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1

2-го відповідача -фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3,               м.
Луганськ

3-го відповідача -фізичної особи
-підприємця ОСОБА_4,
м. Луганськ

про усунення перешкод у
користуванні майном

суддя Москаленко М.О.

секретар
судового засідання Краснопольська Т.Б.

в
присутності представників сторін:

від позивача -   ОСОБА_5, дов. № 1341 від 25.04.2008

від
1-го відповідача -не прибув

від
2-го відповідача -не прибув

від
3-го відповідача -  не прибув

в с т а н о в
и в:

Суть спору:
позивачем заявлено вимогу про
зобов'язання відповідачів у
справі усунути перешкоди в користуванні
об'єктом нерухомого майна -нежитловою будівлею, розташованою за адресою:
АДРЕСА_2, шляхом виселення відповідача з вказаного приміщення та звільнення
вказаного об'єкту нерухомого майна від рухомого майна та речей.

На підставі приписів ст. 77
Господарського процесуального кодексу України в
судовому засіданні 10.10.2008 було оголошено перерву до 20.10.2008, 11
годин 30 хвилин, для виготовлення повного тексту рішення господарського суду у
даній справі за усним клопотанням представника першого відповідача, про що було
винесено відповідну ухвалу.

В судове засідання 20.08.2008  відповідачі або їх повноважні представники не
прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду
справи повідомлені належним чином.

Позовні вимоги мотивовані позивачем
фактом  неправомірного зайняття та
використання першим відповідачем у даній справі належного позивачеві  об'єкту нерухомого майна -нежитлової будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду Луганської
області від 28.08.2008 до участі у даній справі як другого та третього
відповідачів було залучено ОСОБА_3 та фізичну особу -підприємця ОСОБА_4.

В процесі судового розгляду
справи  позовні вимоги позивачем були
уточнені (том справи 1, а.с. 102-103) та заявлено вимоги:

-
про зобов'язання фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, фізичної особи
-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи -підприємця ОСОБА_4  усунути перешкоди у користуванні  фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1  об'єктом нерухомого майна -нежитловими
будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, а саме: Літ. 211, 211-1
-магазином-кафе-баром „Тітанік” з навісом, шляхом виселення відповідачів з
вказаного об'єкту нерухомого майна;

- про зобов'язання  фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, фізичної
особи -підприємця ОСОБА_3, фізичної особи -підприємця ОСОБА_4  усунути перешкоди у користуванні  фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 об'єктом
нерухомого майна -нежитловими будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, а
саме: Літ. 211, 211-1 -магазином-кафе-баром „Тітанік” з навісом, шляхом
звільнення вказаного об'єкту нерухомого майна від нерухомого майна та речей.

В обґрунтування позовних вимог
позивач послався на наявність рішення
Третейського суду для вирішення конкретного спору від 19.05.2006 у справі
№ 01/К-2006, яким за позивачем було визнане право власності на спірне майно.

Письмовим відзивом на позовну заяву
(том справи 1, а.с. 33) та додатковими письмовими поясненнями ( том справи 1,
а.с. 138) перший відповідач -фізична особа -підприємець ОСОБА_2, проти позовних
вимог заперечив, посилаючись на такі обставини:

- стороною у справі є ОСОБА_1, який
за спірними правовідносинами виступає не як підприємець, а як фізична особа,
право власності за ОСОБА_1 визнане третейським судом не як за підприємцем, а як
за громадянином, тому даний спір не є підвідомчим господарському суду;

- спірне приміщення  використовується першим відповідачем на
підставі укладеного з ТОВ „Шахтарський ринок” строком на  49 років (до 20.04.2055) договору оренди №
27/06 від 22.04.2006.

Письмовим відзивом на позовну заяву
(том справи 1. а.с. 116) другий та третій відповідачі проти позовних вимог
заперечили, посилаючись на  те, що згідно
укладених ними з першим відповідачем договорами оренди спірного нежитлового
приміщення  вони є орендарями частини
торгового залу кафе і магазину загальною площею 90 м кв. розташованого за
адресою: АДРЕСА_2.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наведеного нижче.

Рішенням Третейського суду для
вирішення конкретного спору від 19.05.2006 у справі № 01/К-2006 (том справи 1,
а.с. 8-21) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Шахтарський ринок”  про визнання угоди
дійсною та визнання права власності на нерухоме майно позовні вимоги задоволено
у повному обсязі, визнано дійсним договір
купівлі-продажу № 01 об'єкту нерухомого майна -нежитлових будівель,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2, які складаються у тому числі з будівель Літ.
211, 211-1 -магазину-кафе-бару „Тітанік”, за ОСОБА_1 визнано право власності на
вказане нерухоме майно, у тому числі на
об'єкт нерухомості Літ. 211,211-1 -магазин-кафе-бар „Тітанік”.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.5
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445,
обов'язковій реєстрації в підприємствах бюро технічної інвентаризації підлягає
право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Право власності на вказане вище
нерухоме майно на підставі рішення Третейського суду як правовстановлюючого
документу зареєстроване  Міським
комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації” за ОСОБА_1 (том
справи 1, а.с. 22), на вказані об'єкти нерухомості виданий технічний паспорт
(том справи 1, а.с. 23-24).

Таким чином, на час розгляду судом
даної справи позивач є власником об'єкту нерухомого майна -нежитлових будівель,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2, які складаються у тому числі з будівель Літ.
211, 211-1 -магазину-кафе-бару „Тітанік”, і це право власності зареєстроване у
встановленому законом порядку.

Підставою позовних вимог позивач
визначив факт неправомірного, без будь-яких правових підстав, зайняття та
використання належного позивачеві об'єкту нерухомого майна відповідачами у
даній справі.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися
іншими засобами доказування.

Факт зайняття та використання
спірного приміщення другим та третім відповідачами у даній справі останніми не
заперечується, підтверджений відповідними письмовими поясненнями, а також
наявними у матеріалах справи свідоцтвами про сплату єдиного податку фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3, у яких
зазначене місце здійснення вказаними особами торгівельної діяльності, зокрема,
вул. Артема, 12 (том справи 1, а.с. 47,49), а також ліцензією на право
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданою ОСОБА_3 (том
справи 1, а.с. 48), із зазначенням адреси, за якою знаходиться спірне нерухоме
майно.

Позивачем для залучення до
матеріалів справи також були надані фотознімки
спірного нерухомого майна (том справи 1, а.с. 109-110), з яких
вбачається, що вказане майно використовується другим та третім відповідачами у
справі (про що свідчить напис на дверях магазину-кафе-бару „Тітанік”).

Як свідчать матеріали справи,
перший відповідач звертався до Міського комунального підприємства „Бюро
технічної інвентаризації” із заявою про реєстрацію за ним права власності на
спірне майно (том справи 1, а.с. 26), проте у такій реєстрації було відмовлено
з посиланням на те, що наданий першим відповідачем договір  від 02.01.2006 не входить до Переліку
правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація  прав власності на об'єкти нерухомого
майна.

Перший відповідач також звертався
до господарського суду Луганської області з позовом до МКП „БТІ” та до
виконавчого комітету Ювілейної селищної ради
про визнання права власності на новозбудований об'єкт нерухомості
-магазин-кафе-бар з з навісом та ганком за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею
363, 9 кв. м.

У задоволенні вказаних позовних
вимог  рішенням господарського суду
Луганської області  від 06.05.2008 у
справі № 2/3пн було відмовлено.

Факт використання спірного об'єкту
нерухомості відповідачем у  справі
-фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3, також підтверджується наданими на
відповідний запит господарського суду матеріалами кримінальної справи,
порушеної за заявою ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого  ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України
(постановою від 06.05.2008 про порушення кримінальної справи, протоколом від
26.04.2008 усної заяви про злочин, постановою від 14.05.2008 про визнання
потерпілим ОСОБА_3). Із заявою про злочин ОСОБА_3 звернулася до  правоохоронних органів внаслідок
викрадення  належних їй речей зі спірного
приміщення.

Таким чином, матеріалами справи, її
фактичними обставинами доведений факт використання відповідачами у справі
належного позивачеві об'єкту нерухомості -магазину-кафе-бару з з навісом та
ганком за адресою: АДРЕСА_2.

Посилання  відповідачів в обґрунтування правомірності
використання спірного приміщення на укладені між першим та другим
відповідачами, першим та третім відповідачами договори оренди спірного майна
(том справи 1, а.с. 29-30) судом оцінюється критично, оскільки матеріалами
справи, її фактичними обставинами не доведено права   власності першого відповідача на спірне
приміщення, а тому й у першого відповідача
відсутнє право передачі вказаного приміщення в оренду.

Крім того, договір оренди спірного  нерухомого майна, укладений між Кафе-баром
„Тітанік” в особі ОСОБА_2 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4 строком на 5
років (том справи 1, а.с. 29 -30), його сторонами не був нотаріально
посвідчений, не відбулася його державна реєстрація, що є порушенням вимог ст.
ст. 793-794 Цивільного кодексу України та відповідно до приписів ст. 220
Цивільного кодексу України тягне за собою юридичні наслідки у вигляді
нікчемності укладеної угоди.

Договір оренди, укладений між
Кафе-баром „Тітанік” в особі ОСОБА_2 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3
строком на  один рік, містить виправлення
у даті його укладення (19.09.2006 виправлено на 19.09.2007), тому фактично
неможливо встановити строк його дії (один рік з дати укладення). За таких
обставин вказаний договір оренди не є належним та допустимим доказом доводів
відповідачів у розумінні приписів ст. 34 Господарського процесуального кодексу
України та судом оцінюється критично.

Доводи першого відповідача щодо
того, що спірне приміщення
використовується першим відповідачем на підставі укладеного з ТОВ
„Шахтарський ринок” строком на  49 років
(до 20.04.2055) договору оренди № 27/06 від 22.04.2006 (том справи 1, а.с.
13-15), не можуть бути прийняті до уваги господарським судом, оскільки вказана
угода її сторонами нотаріально не посвідчена, не здійснена її державна
реєстрація, що, як зазначено вище, є порушенням приписів ст.ст. 793.794
Цивільного кодексу України щодо обов'язкової форми угоди даного виду, внаслідок
чого договір  від 02.01.2008 є нікчемним.

З урахуванням викладеного вище суд
доходить висновку про відсутність у відповідачів у даній справі правових
підстав для використання належного позивачеві
об'єкту нерухомості -магазину-кафе-бару «Тітанік»з
навісом та ганком за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач у справі здійснює
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи та у встановленому
порядку набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України  до
господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю мають право звертатися
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності.

В силу приписів ч. 2 ст. 3
Господарського кодексу України
господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і
соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а
суб'єкти підприємництва -підприємцями.

Статтею 320 Цивільного кодексу
України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для
здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Спірне приміщення позивач має намір
використовувати для здійснення підприємницької діяльності, спірне майно не є
житловим та створене для здійснення торгівельної  діяльності як магазин-кафе-бар.

За таких обставин правовідносини
між сторонами у справі є господарським, суб'єктний склад сторін спору
відповідає приписам ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, а тому
даний  спір є підвідомчим саме
господарському суду.

Відповідно до приписів ст.  316 Цивільного кодексу України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу
України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не можу бути
позбавлений цього права чи обмежений  у його
здійсненні.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

З урахуванням викладеного вище
позовні вимоги  є обґрунтованими та  такими, що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів у
справі у рівних частках.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу -підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_3, код  НОМЕР_1, фізичну особу -підприємця ОСОБА_3,
АДРЕСА_4, код  НОМЕР_2, фізичну особу
-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_5, усунути перешкоди у користуванні  фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1  об'єктом нерухомого майна -нежитловими
будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, а саме: Літ. 211, 211-1
-магазином-кафе-баром „Титанік” з навісом, шляхом виселення фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2, фізичної особи -підприємця ОСОБА_3, фізичної особи
-підприємця ОСОБА_4  з об'єкту нерухомого
майна - нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, а саме: Літ.
211, 211-1 -магазин-кафе-бар „Титанік” з навісом.

3.  Зобов'язати фізичну особу
-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_3, код
НОМЕР_1, фізичну особу -підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_4, код  НОМЕР_2, фізичну особу -підприємця ОСОБА_4,
АДРЕСА_5, усунути перешкоди у користуванні
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1
об'єктом нерухомого майна -нежитловими будівлями, розташованими за
адресою: АДРЕСА_2, а саме: Літ. 211, 211-1 - магазином-кафе-баром „Титанік” з
навісом, шляхом  звільнення об'єкту нерухомого
майна - - нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, а саме: Літ.
211, 211-1 -магазин-кафе-бар „Титанік” з навісом, від нерухомого майна та
речей.

4. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_3, код
НОМЕР_1, на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_3, витрати зі сплати державного мита у сумі 28 грн. 33 коп., а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 39
грн. 33 коп.

5. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_4, код
НОМЕР_2, на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_3, витрати зі сплати державного мита у сумі 28 грн. 33 коп., а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 39
грн. 33 коп.

6. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_5, на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_3, витрати зі сплати державного мита у сумі              28 грн. 33 коп., а також витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 39 грн. 33
коп.

У судовому засіданні  20.10.2008
оголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його прийняття.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко