АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

20.11.2008  року
Справа № 9/153

Луганський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів
Бойченка К.І.

Журавльової Л.І.

секретар

судового засідання                     Антонова І.В.

та за участю

представників сторін:

від заявника                              помічник
прокурора Подгорна Г.В.,

посвідчення №878 від 16.11.2004;

від
позивача
головний спеціаліст-юрисконсульт

Шинкарьова
О.А., довіреність

№01/03-10/5559/0/2-08
від 30.07.2008;

від
відповідача
повноважний та компетентний

представник не прибув;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою
відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
10.10.2008

по справі
№9/153(суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом
Прокурора м.Луганська в інтересах

держави в особі виконавчого комітету

Луганської міської ради, м.Луганськ

до
відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ

про                                               стягнення
1160  грн. 09 коп.

В С Т А Н О В И
В:

Прокурор м.Луганська в інтересах
держави в особі виконавчого комітету Луганської міської ради звернувся до
господарського суду Луганської області з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ про стягнення 1125 грн. 64 коп.
заборгованості з орендної плати за землю та 34 грн. 45 коп. пені.

Заявою від 10.09.2008 №05/2002
прокурор збільшив розмір позову в частині стягнення пені та просить стягнути 54
грн. 24 коп.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 10.10.2008 позов задоволений повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду від 10.10.2008 товариство з обмеженою відповідальністю
„Лаверне”, м.Луганськ звернулося до Луганського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення та
провадження по справі припинити.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник посилається на те, що спір не підлягає розгляду в господарському суді та
що позивачем повинна виступати не місцева рада, а орган державної податкової
служби в якості органу владних повноважень.

Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 31.10.2008 відповідно до ст. 28 Закону
України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ на рішення господарського суду
Луганської області від 10.10.2008 по справі №9/153 призначена судова колегія у
складі:            Єжова С.С.- суддя
-головуючий,  Бойченко К.І.- суддя,
Журавльова Л.І.-суддя.

Прокурор запереченням №б/н від
20.11.2008 вимоги апеляційної скарги відхилив, вважає оскаржуване рішення
законним та обгрунтованим.

Позивач відзивом №б/н та без дати
вимоги апеляційної скарги відхилив, вважає оскаржуване рішення законним та
обгрунтованим.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно
розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не
прибув у судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Заслухавши представників прокуратури
та позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач -заявник апеляційної
скарги в апеляційній скарзі обгрунтовує свої доводи тим, що даний спір не
підлягає розгляду у господарському суді, що це є спір адміністративної
юрисдикції.

По суті заявлених позовних вимог ні у
відзиві на позов, ні в апеляційній скарзі не заперечує.

Аналізуючи матеріали справи, судова
колегія вважає наступне.

Рішенням Луганської міської ради від
11.10.1996 № 532/2  відповідачу було
надано в оренду терміном на 49 років земельну ділянку за адресою: м.Луганськ,
вул.Ватутіна, 97, площею 0, 0365 га під розміщення трикотажного ательє.

На підставі вказаного рішення між
позивачем та відповідачем було укладено договір на право тимчасового
користування землею від 12.11.1996, який зареєстрований за № 1728.

За умовами п. 2.1 договору відповідач
повинен був сплачувати орендну плату за землю у розмірі земельного податку
щомісячно рівними частками, однак грошові зобов'язання відповідач не виконував
належним чином, внаслідок чого за період з 01.12.2007 по 01.07.2008 виникла
заборгованість у сумі 1125,64 грн.

Тобто, правовідносини сторін виникли
на підставі договору, а заявлені позовні вимоги стосуються питання неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за вищевказаним договором.

Згідно ст.12 Господарського
процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах,
що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських
договорів.

За даним договором позивач є
Орендодавцем, а відповідач є Орендарем, тобто даний спір відповідно до приписів
ст.12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчій господарському
суду.

Закон України „Про систему
оподаткування” та Закон України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від
21.12.2000 не скасовує норми цивільного та земельного законодавства, якими
регулюються спірні правовідносини.

На підставі викладеного судова
колегія вважає, що господарський суд відповідно до приписів чинного
законодавства прийняв до провадження і розглянув даний спір, прийнявши рішення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Як встановлено господарським судом
Луганської області у відповідача виникла заборгованість за період з 01.12.2007
по 01.07.2008 з орендної плати у сумі 1125,64 грн., що підтверджується наявними
у справі доказами.

Відповідно до ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2 договору за
несвоєчасне внесення орендної плати сторони визначили відповідальність у
вигляді пені у розмірі 0,2% від суми недоїмки за кожен день прострочення.
Виходячи з цієї умови відповідачу нарахована пеня у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ в сумі 54,24 грн. відповідно до розрахунку, наданому до заяви про
уточнення позовних вимог, з яким суд погоджується.

Таким чином, судова колегія
Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно
до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського суду Луганської області від 10.10.2008 по справі №9/153
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин та
відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки товариством з обмеженою
відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ при поданні апеляційної скарги було
додане платіжне доручення на сплату державного мита №41 від 27.05.2008, а
апеляційна скарга була подана 27.10.2008, судова колегія вважає за необхідне
відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з
заявника апеляційної скарги в доход державного бюджету України державне мито за
апеляційним провадженням в сумі 51 грн. 00 коп., а платіжне доручення №41 від
27.05.2008 повернути заявнику - товариству з обмеженою відповідальністю
„Лаверне”, м.Луганськ.

У судовому засіданні за згодою
представників прокурора та позивача оголошені вступна та резолютивна частини
постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101,
п.1 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И
В:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ на рішення господарського суду
Луганської області від 10.10.2008 по справі №9/153 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Луганської області від 10.10.2008 по справі №9/153 -без змін.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Лаверне”, м.Луганськ, вул.Ватутіна,97, код 21841459 у доход
державного бюджету України рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м.Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013,
, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку
095 державне мито за апеляційним провадженням в сумі 51 грн. 00 коп.

4. Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105
Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
С.С. Єжова

Суддя
К.І. Бойченко

Суддя
Л.І.
Журавльова

Помічник судді
С.І. Заєць