ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2008 р.

справа № 5020-3/167

За позовом                     Закритого акціонерного товариства

"Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія"

(98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул. Промислова, 2)

до відповідача          Приватного підприємства "Акрополь і К "

(99010, м. Севастополь, вул. Придорожня, б. 18)

про стягнення 38927,39 грн.,

суддя Головко В.О.

представники сторін:

від позивача –Устинов В.В., довіреність № 06-08 від 27.10.2008,

від відповідача –не з'явився,

Суть спору:

Закрите акціонерне товариство "Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія" (далі –ЗАТ "Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія") звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Приватного підприємства "Акрополь і К" (далі –ПП "Акрополь і К ") про стягнення 38927,39 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати бетону, отриманого за видатковими накладними за період з 24.06.2008 по 02.07.2008 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 38927,39 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

13.11.2008 позивач надав суду заяву про збільшення суми позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь 39697,64 грн., з яких: 38927,39 грн. –сума основного боргу, 661,76 грн. - збитки від інфляції, 108,49 грн. - 3% річних.

У відзиві на позов відповідач запропонував позивачу провести звірку взаєморозрахунків та в подальшому розгляд справи завершити мирним шляхом.

В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, що відображено у протоколі судового засідання від 13.11.2008 (арк.с. 52).

Відповідачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечити явку представника (вх.№16229 від 25.11.2008).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті та враховуючи, що позивачем надані докази, які підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги та в повній мірі характеризують правовідносини сторін.

В порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 13.11.2008 до 27.11.2008.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд –

встановив:

Закрите акціонерне товариство "Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія" здійснило поставку бетону (далі –товар) Приватному підприємству "Акрополь і К" на суму 57286,24грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними (арк.с. 10-24).

Товар на загальну суму 57286,24 грн. був отриманий відповідачем, про що свідчить підпис Землянського С.С. на вказаних накладних, але оплата за отриману продукцію відповідачем ним здійснена частково в сумі 18358,85 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми основного боргу з урахуванням інфляційного відшкодування в розмірі 39589,15 грн. та 3 % річних в розмірі 108,49 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, прийнятих 16.01.2003, Цивільний кодекс в редакції 2003 року і Господарський кодекс України застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року і Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 639 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 передбачено, що зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

23.09.2008 позивачем на адресу відповідача направлена претензія, з вимогою сплатити суму заборгованості у розмірі 38927,39 грн. в семиденний строк з моменту отримання цієї претензії, але ніяких відповідей позивачем не отримано, сплата заборгованості відповідачем не здійснена, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з розрахунку позивача сума основного боргу склала 38927,39 грн.

Крім того, матеріали справи містять акт звірки взаєморозрахунків між сторонами, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем складає 38927,39 грн. Зазначений акт складений 29.10.2008 та підписаний повноважними представниками сторін, скріплений печатками підприємств (арк.с. 50).

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з того, що сума поставленого та прийнятого відповідачем товару складає 38927,39 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у випадку прострочення виконання грошового зобов’язання боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно з розрахунком позивача сума індексу інфляції складає 661,76 грн., 3% річних –108,49 грн. (арк.с. 33-34).

Перевіривши надані розрахунки, суд знаходить їх вірними.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв’язку з чим заборгованість у сумі 39697,64 грн., з яких: 38927,39 грн. –сума основного боргу, 661,76 грн. - збитки від інфляції, 108,49 грн. - 3% річних підлягає стягненню, позовні вимоги –задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд покладає на нього витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Акрополь і К " (99010, м. Севастополь, вул.Придорожня, б. 18, ідентифікаційний код 31772167, р/р 01 в СФ “Фінанси та кредит”, МФО 384812) на користь Закритого акціонерного товариства "Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія" (98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул.Промислова, 2, ідентифікаційний код 30800313, р/р 1012 в ЗАТ “ОТП Банк”, м. Сімферополь, МФО 384005) 40212,62 грн., у тому числі 38927,39 грн. –сума основного боргу, 661,76 грн. - збитки від інфляції, 108,49 грн. - 3% річних, витрати по сплаті державного мита в сумі 396,98 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.О. Головко

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 05.12.2008

Розсилка:

1. ЗАТ "Бахчисарайський комбінат "Будіндустрія"

(98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул. Промислова, 2)

2. ПП "Акрополь і К "

(99010, м. Севастополь, вул. Придорожня, б. 18

3. Справа

4. наряд