ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"09" грудня 2008 р.          Справа № 11/180-08

за позовом управління праці та соціального захисту населення Тростянецької районної

державної адміністрації, смт. Тростянець Вінницької області

до Вінницького обласного управління відкритого акціонерного товариства

«Державний ощадний банк України»в особі Тростянецького

територіального відокремленого без балансового відділення ВАТ «Державний

ощадний банк», смт. Тростянець Вінницької області

про стягнення 16,77 тис. грн..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т. Солоненко, за участю представників сторін:

від позивача - А. Цвігун за довіреністю;

від відповідача - Л. Ланецька за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»Тростянецького територіального відокремленого без балансового відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10001/0106 грошові кошти в сумі 16,77 тис. грн. на користь бюджету.

Позов мотивовано тим, що контрольно-ревізійним відділом у Тростянецькому районі проведено перевірку ефективності та цільового використання коштів Державного бюджету, передбачених на виплату державних допомог та субсидій в управлінні праці та соціального захисту населення Тростянецької райдержадміністрації, якою виявлено незаконне витрачання коштів Державного бюджету на оплату за касове обслуговування ВАТ «Державний ощадний банк України»в розмірі 16,77 тис. грн.. Вказане порушення полягає в наступному.

03.01.2004р., 29.01.2004р. та 18.01.2005р. між Тростянецьким без балансовим відділенням ВАТ «Державний ощадний банк України»та управлінням праці та соціального захисту населення було укладено договори на зарахування та виплату допомоги малозабезпеченим сім‘ям, на виплату субсидій на тверде паливо та скраплений газ готівкою по відомостях через установи Ощадного банку. Відповідно до пунктів 3.1 вказаних договорів позивач зобов‘язався сплачувати відповідачу комісійну винагороду за надані послуги в розмірі 0,5% від суми коштів, що перераховуються.

На виконання умов договорів позивач починаючи з 03.01.2003р. перерахував відповідачу за надані послуги 16,77 тис. грн..

Проте, вищенаведене суперечить п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596, відповідно до якої операції з відкриття поточних рахунків, розрахування і виплати пенсій та грошової допомоги здійснюється управлінням банку безоплатно.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596, операції з відкриття поточних рахунків, зарахування і виплати пенсій та грошової допомоги одержувачам здійснюється банками безоплатно, що відповідачем і було зроблено. А що стосується органів соціального захисту населення, то зазначеною Постановою не передбачено, що операції з зарахуванням коштів з рахунків органів соціального захисту населення на рахунки одержувачів банки повинні проводити безкоштовно. Вказана операція, є банківською операцією, та у відповідності до Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме ст. 47 передбачено, що банки самостійно встановлюють проценті ставки та комісійні винагороди по своїх операціях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід припинити виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, зокрема Положення про філію - Вінницького обласного управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», філія –Вінницьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» є відокремленим структурним підрозділом ВАТ «Державний ощадний банк України», не має статусу юридичної особи і здійснює свою банківську діяльність від імені та в інтересах Банку на території Вінницької області.

Тоді як, у відповідності зі ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства і організації, зазначені в ст.1 цього Кодексу, тобто підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Наведене свідчить про те, що позов заявлено до особи яка не має статусу юридичної особи, а тому вказаний спір не підлягає розгляду в господарських судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 даного Кодексу суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі слід припинити з поверненням позивачу судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись п.п. 1 ст. 80, ст. 49, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

1.          Провадження у справі припинити.

2.          Повернути із державного бюджету на рахунок управління праці та соціального захисту населення Тростянецької райдержадміністрації (24300, Вінницька область, смт. Тростянець, вул.. Леніна, 103 а, код 03191727) державне мито в сумі 169 грн. 70 коп., перераховане згідно платіжного доручення № 1373 від 15 жовтня 2008 року, квитанції № 50 від 14 жовтня 2008 року та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу перераховані згідно платіжного доручення № 1372 від 15 жовтня 2008 року. (оригінали платіжних доручень та квитанції знаходяться в матеріалах справи № 11/180-08).

3.          Копію ухвали направити сторонам.

Суддя                                                   В. Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 –позивачу

3 - відповідачу