ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.08 р.                     Справа № 13/117

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання Фоменко В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь

про: стягнення штрафу у розмірі 680грн. 00коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Кравцова Г.О. (за довірен. № Н-01/2805 від 08.08.2008р.) – юрискон.;

від відповідача: Альошина С.В. (за довірен. № 09/40 від 08.01.08р.) – юрискон.

Державне підприємство “Донецька залізниця” м. Донецьк звернулося до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь про стягнення 680грн. 00коп. штрафу за неправильне зазначення коду одержувача вантажу та його поштової адреси у залізничній накладній № 50036258.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на претензію № 101/945 від 01.07.2008р., накладну № 50036258, телеграми від 14.06.08р. та від 17.07.08р., акт загальної форми № 2548 від 13.06.08р., ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що спірні вагони № 56511314 та 53509352 направлялися в ремонт у порожньому стані. Отже, вважає, що дія ст. 122 Статуту залізниць України не розповсюджується на перевезення вагонів у порожньому стані. Також посилається на ст.3 Статуту залізниць України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, у червні 2008року вантажовідправником – ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь за залізничною накладною № 50036258 були направлені вагони №№ 56511314, 53509352 на станцію призначення Волноваха Донецької залізниці, одержувач вантажу - ВАТ „Лемтранс” код 1468, адреса: м. Макіївка, Донецька обл., вул. Металургійна, 47.

На станції призначення Волноваха Донецької залізниці була встановлена невідповідність відомостей щодо цифрового коду одержувача вантажу та його поштової адреси, а саме: у накладній в графі “Одержувач” було вказано код одержувача 1468, замість 0099; також у накладній вказана поштова адреса одержувача вантажу: м. Макіївка, Донецька обл., вул. Металургійна, 47, замість адреси: 85700, м. Волноваха, вул. Шевченка, 2.

Факт неправильного зазначення відправником коду одержувача вантажу та його адреси був засвідчений актом загальної форми № 2548 від 13.06.08р. На телеграму № 908 від 14.06.08р. зі станції Волноваха була направлена у відповідь телеграма № 498 від 16.07.08р. зі станції Маріуполь-Сортувальний у підтвердження інформації щодо отримувача вантажу – ТОВ „Лемтранс”, код 0099, адреса: 85700, м. Волноваха, вул. Шевченка, 2.

Частиною 2 ст. 908 Цивільного кодексу передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічний припис міститься у ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України.

Як встановлено із матеріалів справи, порожні вагони перевозилися за перевізним документом – накладною № 50036258, в якій у графі "найменування вантажу" вказано: «вагони залізничні усякі, які перевозяться на своїх осях». Отже, порожні вагони №№ 56511314, 53509352, які перевозилися залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, отже, перевізник та одержувач спірних вагонів мають взаємні права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право складання комерційного та інших актів та право заявляти вимоги, а також інші права та обов'язки, які має одержувач або відправник відносно вантажу.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачена відповідальність відправника за неправильність даних, зазначених у накладній.

Згідно ст. 122 зазначеного Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф встановлений у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно накладної № 50036258 складає 136грн. 00коп.

За таких умов, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення штрафу за неправильне зазначення коду одержувача вантажу та його адреси є обґрунтованою, доведеною належним чином та підлягає задоволенню у розмірі 680грн. 00коп.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 83, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь про стягнення штрафу задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) на користь Державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) суму штрафу в розмірі 680грн. 00коп., у відшкодування витрат по сплаті держмита 102грн.00коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118грн.00коп.

У судовому засіданні 02.12.08р. за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 02.12.2008р.

Повний текст рішення складено і підписано 04.12.2008р.

Суддя