СУД
ПОСТАНОВА

"19" серпня 2008 р.

Справа №  15/143

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Кіровоградського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає управління з контролю за використанням та охороною земель
в Кіровоградській області м. Кіровоград

до відповідача: Кіровоградської
міської ради м. Кіровоград

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне
підприємство „Світогляд-плюс” м. Кіровоград

про визнання незаконним та
скасування пункту 8.86 рішення від 28.12.07р. № 405

Представники сторін:

прокурор - не з'явився

від позивача - Поперешніченко О.В.
довіреність № 02/725 від 04.08.08р.

від відповідача - Покаленко В.В.
довіреність № 814-МР від 07.12.07р.

від 3-ої особи - Юрах В.М.
довіреність від 05.05.08р.

при секретарі судового засідання -
Максименко Ю.П.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з позовом в
інтересах позивача про визнання незаконним та скасування пункту 8.86 рішення
Кіровоградської міської ради від 28.12.07р. № 405 „Про розгляд звернень
юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин”. В судове
засідання прокурор не з”явився, про причини неявки не повідомив, ніяких
клопотань не подавав. Представник позивача позов підтримав. Представники відповідача
і третьої особи позов заперечили, надали письмові пояснення.

Справа розглядається за наявними в
ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи господарський  суд з'ясував наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Пунктом 8.86 рішення № 405 від
28.12.07р. восьмої сесії п'ятого скликання Кіровоградської міської ради
погоджено місце розташування і надана згода приватному підприємству
„Світогляд-плюс” на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду на 25 років площею 0,25 га одно- та двоповерхової житлової
забудови по вул. Великій Пермській (біля будинку № 74) під розміщення
адміністративного будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови,
що перебувають у запасі.

Відповідно до ч. 3 ст. 124
Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття рішення) передача в
оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Частина 4 ст. 123 ЗК України
визначає що, до клопотання про відведення земельної ділянки додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу,
документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Частина 15 ст. 151 ЗК України
передбачає, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні
включати: ви копіювання з генерального плану або іншої містобудівної
документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на
ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно
вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та
умови її відведення.

В матеріалах справи є надана
представником третьої особи копія проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки приватному підприємству „Світогляд-плюс” в оренду терміном на 25 років
під розміщення адміністративного будинку зі всіма необхідними додатками та
ситуаційною схемою (схема розташування земельної ділянки), яка погоджена та
підписана всіма членами комісії.

Посилання прокурора в позовній
заяві на порушення відповідачем частин 1, 2, 3, 5, 6, 7 ст. 151 ЗК України не є
вірним, так як зазначені норми застосовуються при вилученні (викупі) земельної
ділянки. В даному випадку йде мова про розроблення проекту землеустрою щодо
відведення конкретної земельної ділянки в оренду на 25 років та можливе
подальше укладення самого договору оренди цієї земельної ділянки.

Посилання прокурора в додаткових
поясненнях на лист головного управління земельних ресурсів у Кіровоградській
області від 29.05.08р. як на підставу для задоволення позовних вимог, також не
є вірним, тому що викладене в цьому листі тлумачення земельного законодавства
України є особистою думкою в.о. начальника головного управління О.М.
Аксамитного.

Стосовно порушення норм регламенту
Кіровоградської міської ради при прийнятті пункту 8.86 рішення № 405 від
28.12.07р. господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 14 ст. 46
Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” порядок проведення першої
сесії ради..., підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях...,
визначається регламентом ради. До прийняття регламенту ради чергового скликання
застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Регламент Кіровоградської міської
ради затверджений рішенням від 16.05.06р. другої сесії п'ятого скликання є
нормативно-правовим документом, який встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний характер та застосовується неодноразово.

Частина 5 ст. 59 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні” передбачає, що рішення ради
нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення,
якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Прокурором і сторонами по справі не
надані суду докази офіційного оприлюднення регламенту Кіровоградської міської
ради, а відтак такий регламент не набрав чинності і відповідно неможливо
порушити норми (конкретні статті) цього нормативно-правового акту.

Крім цього, господарський суд також
звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 188 ЗК України
державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється
уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах, а за
додержанням вимог законодавства про охорону земель - спеціально уповноваженими
органами з питань екології та природних ресурсів.

Порядок здійснення державного
контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Стаття 5 Закону України „Про
державний контроль за використанням та охороною земель” визначає, що державний
контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений
орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Таким органом є Державна
інспекція з контролю за використанням і охороною земель, положення про яку
затверджено постановою Кабінету міністрів України від 25.12.02р. № 1958, та її
територіальні органи на місцях - тобто, позивач по справі.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Пункт 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України (в редакції на момент прийняття спірного рішення)
визначав що, до розмежування земель державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

За ч. 2 ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, саме власнику землі,
повноваження якого виконує Кіровоградська міська рада, а не позивачу по справі,
належать повноваження по зверненню до суду із позовом про усунення порушень
його прав на землю.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник
позивача подав заяву від 19.08.08р. в якій відізвав раніше подану заяву від
21.05.08р. про відмову від позову.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 26, 46, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.
ст. 123, 124, 151, 152, 188, пункт 12 Перехідних положень Земельного кодексу
України, ст. ст. 60, 61, 69 - 71, 86, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
повністю відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена
до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному
КАС України.

Суддя

К.М.Мохонько