ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"14"
жовтня 2008 р.
Справа №8/19/416-НА

за
позовом  приватного підприємця ОСОБА_1,
с. Варварівка Дунаєвецького району

до
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі її
Територіального управління у Хмельницькій області

про
визнання нечинною постанови про застосування фінансових санкцій №030797 від
23.04.2007р.

Суддя  Смаровоз М.В.                    Секретар судового засідання
Сліпчук Н.В.

Представники сторін:

позивача:
ОСОБА_2 -за дов. від 18.04.2008р.

відповідача: Савченко В.А. -за дов. від
15.01.2008р.

Постанова виноситься
14.10.2008р. після перерви в судовому засіданні.

Позивач
просить суд визнати нечинною постанову про застосування фінансових санкцій №
030797 від 23.04.2007 року з посиланням на порушення відповідачем Порядку
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
29.01.2003  № 143.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач у своїй позовній заяві вказує на те,
що постанова винесена на підставі акту № 038381, складеного 13 квітня 2007 року
державним інспектором Дуком В.А. На момент перевірки, зазначає позивач, він
знаходився в своєму мікроавтобусі „Мерседес-208” на стоянці в м. Хмельницькому,
в 14 годин 30 хвилин мали підійти пасажири, які замовили рейс по телефону на с.
Варварівку Дунаєвецького району. В цей час до автомобіля підійшов інспектор Дук
В.А., представився і попросив пред'явити документи, що і було зроблено. Інспектор
почав вимагати документи на сплату транспортних послуг, на що позивач сказав,
що по приходу пасажирів такі документи будуть видані. Інспектор, не вимагаючи
ніяких пояснень, записав в дорожній листок, що були відсутні документи на
оплату послуг. Жодних пояснень, зі слів позивача, інспектор не слухав, ніякого
акту в присутності позивача та його дружини не складав. Незважаючи на
неодноразові прохання, адресовані заступнику начальника територіального
управління Головавтотрансінспекції Кугаєвському Г.І., провести розгляд справи
про порушення за участю позивача, такі прохання відповідачем не були
задоволені. Проте через деякий час, а саме 6 травня 2007 року, вказує позивач у
позовній заяві, він отримав постанову про застосування фінансових санкцій.
Таким чином, вказану постанову було винесено на підставі незаконно складеного
акту, розгляд якого проводився без участі позивача. Штраф, зазначає позивач, не
сплачувався, оскільки його накладення є незаконним.

У
клопотанні від 22.07.2007 р. позивачем зазначено, що постанова про застосування
фінансових санкцій № 030797 від 23.04.2007 року надійшла позивачеві після 6
травня 2007 року.

26.08.2008р.
та 22.09.2008р. позивачем заявлялись клопотання про продовження та відновлення,
відповідно, строків розгляду адміністративного позову. У зазначених клопотаннях
позивач вказував, що дізнався про існування постанови про застосування
фінансових санкцій № 030797 від 23.04.2007 року лише 23.02.2008р., про що
свідчить довідка начальника начальника ЦПЗ № 4 від 26.08.2008р. Вищеозначені
клопотання про продовження та відновлення строків розгляду адміністративного
позову було знято  з розгляду суду у
судовому засіданні 14.10.2008р. у зв'язку зі зверненням позивача від
13.10.2008р., у якому вказано, що строки звернення до суду позивачем не
пропущено. Крім того, у письмовому зверненні позивача від 13.10.2008р.
зазначено, що позивач дізнатися про результати розгляду не міг, оскільки хворів
і надіявся на отримання запрошення на розгляд, тому раніше оскаржувати
постанову не міг. Також вказано, що позивач дізнався про існування постанови і
її юридичні наслідки для нього лише після звернення в суд транспортного
прокурора про стягнення штрафу. На думку позивача, інспектор Дук В.І. склав акт
на іншого водія іншого транспортного засобу, але оскільки його також повністю
не заповнив, сплутавши дати і дані, вирішив вписати номер дорожнього листка
приватного підприємця ОСОБА_1 та номер його автомобіля.

У
судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши,
що вказівка у позовній заяві на те, що постанова про застосування фінансових
санкцій № 030797 від 23.04.2007 року була отримана позивачем 6 травня 2007
року, є помилкою фахівця при складанні позовної заяви. Крім того, представником
позивача зазначено, що відповідачем не повідомлялися конкретні час та місце
розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний
транспорт, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості взяти участь у
розгляді вказаної справи.

Відповідач
проти адміністративного позову заперечує, просить відмовити позивачу в позові у
зв'язку з його необгрунтованістю, а також з огляду на пропущення відповідачем
строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст.99 КАС України.
Також відповідач зазначає, що постановою про застосування фінансових санкцій №
030797 від 23.04.2007 року до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі
1700грн., оскільки позивач надавав послуги з перевезення автомобільним
транспортом без оформлення передбачених ст. 39 Закону України „Поро
автомобільний транспорт” документів. Вказує, що процедура складання акту про
виявлене порушення, його розгляд та винесення відповідної постанови на розгляд
врегульовано Порядком здійснення контролю на автомобільному транспорті,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. № 1567,
вимоги якого були дотримані відповідачем при її прийнятті, про що свідчать
подані відповідачем докази, зазначає відповідач. Також у судовому засіданні
представником відповідача  було
відзначено, що розгляд справи про порушення позивачем законодавства про
автомобільний транспорт відбувся 23.04.2007р., при цьому представником
відповідача не зазначено точного часу та місця розгляду справи. Крім того,
представником відповідача вказано, що, оскільки не була встановлена особа
водія, висновок про порушення саме позивачем законодавства про автомобільний
транспорт було зроблено на підставі реєстраційного номера транспортного засобу
позивача.

Допитаний
в судовому засіданні як свідок гр. ОСОБА_3, підтримаши позицію позивача у
справі, повідомив суд про те, що він разом з позивачем та його дружиною
неодноразово (і до 23.04.2007р., і 23.04.2007р., як вказано у подорожньому
листі, потім -наступного дня (чи через день) і т.д.) були у територіальному
управлінні Головавтотрансінспекції у Хмельницькій області і, зокрема, на
прийомі в заступника начальника територіального управління
Головавтотрансінспекції у Хмельницькій області, але розгляду справи не було.
Метою розгляду справи за участю позивача (його представника), на думку свідка,
мав бути об'єктивний розгляд справи, при якому було би з'ясовано відсутність
порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт та
неправомірність складення акту 038381 перевірки додержання вимог законодавства
про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом від 13.04.2007р.

Розглядом
матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідно
до акту 038381 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 13.04.2007р., складеного державними інспекторами
територіального управління Головної
державної  інспекції на
автомобільному транспорті в Хмельницькій області Дуком В. А.  та
Куликом В. Б., під час перевірки виявлено порушення ст.ст.39, 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт”, при цьому вказано, що 13.04.2007р. водій
автомобіля MERCEDES-BENZ 208 (реєстр. НОМЕР_1) здійснював посадку пасажирів на
зупинці „Сільгосптехніка”, м.Хмельницький, на замовлення, з відсутніми документами,
що засвідчують оплату транспортних послуг; посвідчення водія, реєстраційні
документи на транспортний засіб пред'явити відмовився в категоричній формі.
Також у зазначеному акті перевірки вказано, що особа водія не встановлена,
водій від дачі пояснень та від підпису відмовився.

Відповідно
до копії реєстру вихідної кореспонденції, затвердженого начальником
територіального управління Головної
державної  інспекції на
автомобільному транспорті в Хмельницькій області Сурником М.М.
16.04.2007р.,  ОСОБА_1 листом від
13.04.2007р. надіслано повідомлення про розгляд справи.

У
дорожньому листку легкового автомобіля MERCEDES-BENZ 208 (реєстр. НОМЕР_1,
водій -ОСОБА_1) від 13.04.2007р. державним інспектором територіального
управління Головної  державної  інспекції на автомобільному транспорті в
Хмельницькій області Дуком В. А. зазначено, що перевірено автомобіль на лінії,
відсутні документи, що засвідчують оплату транспортних послуг; складено акт
038381, розгляд справи -23.04.2007р.

23.04.2007
року заступником начальника територіального управління Головавтотрансінспекції
у Хмельницькій області винесено постанову № 030797 про застосування до позивача
фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. за допущене порушення законодавства про
автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ст. 60
Закону України " Про автомобільний транспорт", при цьому в означеній
постанові вказано на надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення
документів, перелік яких визначений ст. 39 ЗУ „Про автомобільний транспорт”.

Відповідно
до копій супровідного листа № 499П від 24.04.2007р., адресованого ОСОБА_1,
реєстру вихідної кореспонденції, затвердженого начальником територіального
управління Головної  державної  інспекції на автомобільному транспорті в
Хмельницькій області Сурником М.М. 24.04.2007р.,  ОСОБА_1 надіслано копію постанови № 030797
від 23.04.2007 року для виконання.

Згідно
з копією ліцензії, виданої Головавтотрансінспекцією Мінтрансзв'язку
10.01.2007р. на період до 09.01.2012р., ОСОБА_1 має право на надання послуг з
внутрішнього перевезення пасижирів і вантажів автомобільним транспортом
загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх
багажу на таксі).

Відповідно
до ліцензійної картки, виданої Головавтотрансінспекцією Мінтрансзв'язку на
період до 09.01.2012р., позивачу дозволено надання послуг з внутрішнього
перевезення пасижирів автомобільним транспортом загального користування (крім
надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) на транспортному
засобі MERCEDES-BENZ 208 (реєстр. НОМЕР_1).

Згідно
з довідкою № 2531 від 26.08.2008р., виданою заступником начальника ЦПЗ № 4,
рекомендований лист № 03282702 з Хмельницького на адресу: с.Варварівка
Дунаєвецького району на ім'я ОСОБА_1 отриманий 23.02.2008р. ОСОБА_1 особисто.

Згідно
з довідкою № 2308 від 01.08.2008р., виданою начальником ЦПЗ № 4, рекомендований
лист № 01080471 на адресу: с.Варварівка Дунаєвецького району на ім'я ОСОБА_1
отриманий 12.05.2007р. ОСОБА_2

Як
вказано у довідці Дунаєвецької центральної районної лікарні від 20.07.2008р., з
19.04.2007р. по 18.05.2007р. ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні.

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 18.04.2008р. у справі № 12/1181-А
позов Хмельницького транспортного прокурора в інтересах держави в особі та
урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому
підпорядковується - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в
особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Хмельницькій області до приватного підприємця ОСОБА_1 с.
Варварівка Дунаєвецького району  про
стягнення 1700 грн. задоволено, стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті м. Київ в особі його територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій
області, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75 - 1700грн. штрафу на підставі
постанови про застосування фінансових санкцій № 030797 від 23.04.2007 року.

Вважаючи
спірну постанову про застосування фінансових санкцій такою, що прийнята
всупереч вимогам чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з
позовом про визнання її нечинною.

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується
наступне.

Відповідно
до частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Частиною 3
вищенаведеної статті КАС України визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти,
чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з
метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно
з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень,  дій чи  бездіяльності
суб'єкта  владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно
зі ст. 6 Закону України „Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001р.
державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про  автомобільний транспорт здійснює урядовий
орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Контрольно-наглядові
функції у сфері автомобільного транспорту загального користування (зокрема,
здійснення державного контролю за виконанням суб'єктами господарювання, які
проводять діяльність в сфері автомобільного транспорту загального користування,
правил перевезення пасажирів і вантажів, дотримання вимог нормативно-правових
актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом) покладено на Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті та її територіальні органи, що визначено Положеннями
про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті (затверджено
постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004р. №1190) та про
територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
(затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від
14.12.2005р. №888).

Процедуру
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування передбачено Порядком здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів
України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок).

Пунктом
3 вказаного Порядку передбачено, що органами
державного контролю на автомобільному транспорті є
Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній
Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі.

Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України
„Про автомобільний транспорт” документів, на підставі яких здійснюються
перевезення автомобільним транспортом. Рейдова
перевірка  проводиться  групою
посадових осіб у кількості не менш як дві особи відповідно до завдання
на перевірку (п. 15,16 Порядку).

Статтею
39 Закону України „Про автомобільний транспорт” передбачено, що автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські
перевезення, зокрема документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно
з абз. 2 ч.1 ст. 60 Закону України " Про автомобільний транспорт" за
порушення законодавства  про  автомобільний
транспорт  до автомобільних перевізників
застосовуються санкції, зокрема, за безпідставну відмову від пільгового
перевезення пасажира - штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Абзацом
3 ч.1 ст. 60 вказаного Закону передбачено, що за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції,
зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно
до п.21 Порядку  у разі  виявлення
в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про
автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається
акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного
засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова
особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням
дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера
службового посвідчення та ставить свій підпис. У разі відмови уповноваженої
особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта
господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели
перевірку, роблять про це запис.

Згідно
з п.25 Порядку справа  про  порушення
розглядається  посадовою   особою органу державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за
письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом
26 Порядку встановлено, що справа  про
порушення   розглядається   у
присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.  Про час і місце розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи
рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно
до п.27 Порядку  у разі неявки
уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається
без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або
його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка
оформляється згідно з додатком 5.

Згідно
з п.29 Порядку копія  постанови  видається не пізніше ніж протягом трьох днів
після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи
надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Суд
вважає, що відповідачем відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України не доведено
правомірність прийнятої постанови територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області № 030797 від
23.04.2007 року про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700
гривень. Так, державним інспектором територіального управління Головної
державної  інспекції на автомобільному
транспорті в Хмельницькій області Дуком В. А., яким в дорожньому листку
легкового автомобіля MERCEDES-BENZ 208 (реєстр. НОМЕР_1, водій -ОСОБА_1) від
13.04.2007р. зазначено лише, що перевірено автомобіль на лінії, відсутні
документи, що засвідчують оплату транспортних послуг; складено акт 038381,
розгляд справи -23.04.2007р., не виконано в повному обсязі вимоги, передбачені
п.21 Порядку, відповідно до якого про результати перевірки транспортного засобу
(відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа
робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати,
часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис.

Крім
того, на думку суду, постанову про застосування фінансових санкцій № 030797 від
23.04.2007 року було винесено без урахуванням права позивача на участь у
процесі прийняття рішення, яке передбачено п.9 ч.3 статті 2 КАС України.
Зокрема, відповідачем не надано доказів, які би свідчили про те, що відповідно
до п.26 Порядку про час і місце розгляду справи про порушення позивач був
повідомлений під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. При цьому
судом враховується, що Правилами надання послуг поштового зв'язку,
затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р.  № 1155, не ототожнюються рекомендовані листи
та рекомендовані листи з повідомленням. Наявна у матеріалах справи копія реєстру
вихідної кореспонденції, затвердженого начальником територіального управління
Головної  державної  інспекції на автомобільному транспорті в
Хмельницькій області 16.04.2007р., не може бути розцінена як доказ виконання
відповідачем  приписів п.26
Порядку. Таким чином, оскаржувану постанову було прийнято відповідачем без
урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (зокрема, без
урахування пояснень позивача з приводу порушення законодавства про
автомобільний транспорт).

Також
судом звертається увага на те, що відповідачем винесено постанову № 030797 про
застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. за допущене
порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке
передбачена абз. 2 ст. 60 Закону України " Про автомобільний транспорт",
тоді як абзацом 2 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт" передбачено відповідальність за безпідставну відмову від
пільгового перевезення пасажира - штраф у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

При
винесенні постанови судом береться до уваги, що той факт, що постановою
господарського суду Хмельницької області від 18.04.2008р. у справі № 12/1181-А
з ОСОБА_1 постановлено стягнути 1700 грн. штрафу на підставі постанови про
застосування фінансових санкцій № 030797 від 23.04.2007 року, не може слугувати
підставою для відмови у позову в даній справі, оскільки правомірність винесення
вищезазначеної постанови про застосування фінансових санкцій не була предметом
окремого, безпосереднього дослідження під час розгляду справи № 12/1181-А.

Як
передбачено частинами 1, 2 ст.99 КАС України, адміністративний  позов
може  бути  подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Судом
враховується, що з пояснень представників сторін та наявних у матеріалах справи
доказів неможливо встановити час отримання позивачем оскаржуваної постанови.
Проте, виходячи з вимог п.29 Порядку, відповідно до якого копія  постанови
видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення
уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається
рекомендованим листом із повідомленням, зважаючи на наявні у матеріалах справи
копії супровідного листа № 499П від 24.04.2007р., адресованого ОСОБА_1, реєстру
вихідної кореспонденції, затвердженого начальником територіального управління
Головної  державної  інспекції на автомобільному транспорті в
Хмельницькій області 24.04.2007р., на думку суду, відповідач не довів факт
належного (відповідно до вимог п.29 Порядку) надсилання  позивачеві копії оскаржуваної постанови, і
таким чином, не довів, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів більш ніж за один рік до звернення до
суду з позовом. Тому підстави для відмови в адміністративному позові внаслідок
порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду відсутні.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими матеріалами справи, а
тому позов слід задовольнити.

Керуючись
ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-257,  п.п.3, 6, 7 розділу 7 „Прикінцеві та
перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
нечинною постанову територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Хмельницькій області № 030797 від 23.04.2007 року
про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700 гривень.

Згідно
зі ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня
проголошення постанови, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції.

Згідно
зі ст. 254 КАС України постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова  суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
М.В. Смаровоз

Постанова складена у
повному обсязі і підписана 20.10.2008р.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.