ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
листопада 2008 р.
Справа № 58/144-08

вх. № 5772/3-58

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Зміївським РВ
УМВС України в Харківській області, ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.03.2008
року

відповідача - Зенкін С.В.,
довіреність № 547 від 26.06.2008 року

розглянувши справу за позовом Приватного підприємця  ОСОБА_1, с. Чемужевка

до  Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВО "Ю Бі Сі - Промо", м. Харків

про стягнення 10633,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача 10633, 31 грн. боргу за договором № 31 від 20.03.2006 року та
договором № 01 від 01.01.2007 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання в частині
оплати послуг за договорами, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до
цього часу не погашена.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги
в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти
позову, посилаючись на те, що згідно зі ст. 315 ГК України для спорів, яки
виникли у зв'язку з перевезенням вантажу, встановлений шестимісячний строк
позовної давності, який був пропущений позивачем. Також, відповідач спростовує
посилання позивача на те, що він в травні звертався до суду, оскільки позивачем
не подано доказів, які б підтверджували цей факт, та вважає, що навіть ця
обставина не зупиняє перебігу строку позовної давності.

Крім того, відповідач стверджує, що Акти виконаних послуг, на які
посилається позивач як на підставу виникнення заявленої до стягнення
заборгованості, не підписані керівником (генеральним директором ТОВ "НВО
"Ю Бі Сі -  Промо"), тому вони
не можуть вважатись доказами по справі.

Також, відповідач посилається на п. 1.2. договору № 01 від
01.01.2007 року та на пп. 1.1, 1.3, 1.4 договору № 31 від 01.03.2006 року,
відповідно до яких послуги виконуються Перевізником згідно попередніх заявок
Замовника, які оформлюються в письмовому вигляді та є невід'ємною частиною
договору, та наголошує, що позивачем не подано жодної заявки, які б підтвердили
замовлення відповідної послуги. Відповідач стверджує, що ним в повному обсязі
були оплачені послуги позивача, які надавались за спірним договором, у зв'язку
з чим відповідач не має заборгованості перед позивачем.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

20.03.2006 року між сторонами був укладений договір перевезення і
транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 31.

Відповідно до умов вказаного договору позивач (Перевізник) зобов'язався
за винагороду, визначену договором, за заявкою (письмовою) та за рахунок
відповідача (Замовника) виконувати послуги, передбачені п п. 1.1 договору.
Відповідно до п. 1.2. договору Перевізник надає для транспортування вантажів по
Україні автомобіль марки Газель, державний номер НОМЕР_2. Пунктами 1.3 та 1.4
договору визначено, що обсяги перевезень та конкретний вид (найменування)
вантажу зазначається в Заявці Замовника та перевізних документах. Відповідач, в
свою чергу, на підставі п. 3.3. договору зобов'язався здійснювати оплату в
безготівковій формі шляхом банківського переводу на підставі виставлених
Перевізником актів на протязі 15 банківських днів з моменту доставки вантажу в
пункт призначення.

01.01.2007 року між сторонами був укладений договір № 01 на
надання транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач (Клієнт)
доручає, а позивач (Експедитор) зобов'язується за плату та за рахунок
відповідача виконати або організувати виконання вказаних в п. 1.4. договору
послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Згідно з п. 1.2. договору, послуги
здійснюються відповідачем згідно попередніх заявок відповідача, які
оформлюються в письмовій формі.  При
цьому Експедитор підтверджує прийняття заявки в письмовій формі протягом двох
годин. Передача заявки здійснюється наступним чином: особисто позивачеві або по
факсу з наступним оформленням оригіналу даної заявки, підтвердження прийняття
заявки здійснюється тим же засобом, що й передача заявки. Пунктом 1.3. договору
встановлено, що заявки відповідача, які отримали підтвердження з боку позивача,
додаються до договору в формі додатку та є його невід'ємною частиною.

Відповідач, на підставі п. 3.2. договору, зобов'язався проводити
оплату послуг по факту виконання замовлення на перевезення окремої партії
вантажу, але не пізніше 15 днів з моменту доставки вантажу в пункт призначення
та отримання необхідних документів для проведення оплати (акту виконаних робіт,
рахунку - фактури, податкової накладної, товарно-транспортної накладної).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на акти
прийманя-передачі виконаних послуг за листопад 2006 року за договором № 31 від
20.03.2006 року та за березень 2007 року і травень 2007 року за договором № 01
від 01.01.2007 року. Позивач стверджує, що вищевказані акти були підписані
позивачем та провідним спеціалістом відділу логістики ОСОБА_3 з боку
відповідача.

При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що на доданих
позивачем до справи засвідчених копіях актів є підписи осіб, прізвище та
посадова особа яких не вказана, як з боку Виконавця, так і з боку Замовника.
Крім того, на вищевказаних актах немає жодної печатки сторін. Позивачем до
матеріалів справи не додано доказів виставлення вищевказаних актів
відповідачеві, а саме доказів надсилання цих актів поштою, або надання
відповідачеві особисто.

Матеріалами справи встановлено, що ані за договором № 31 від
20.03.2006 року, ані за договором № 01 від 01.01.2007 року ТОВ "НВО
"Ю Бі Сі -  Промо"  не зверталось до ПП ОСОБА_1 з письмовими
заявками щодо здійснення перевезень за період, що є предметом спору. Позивач в
судовому засіданні наголошує, що таких заявок не було взагалі, та підтверджує
надання послуг з перевезення вантажів лише актами прийманя-передачі виконаних
послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином згідно з умовами договору, цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно
зі звичаями  ділового обороту або іншим
вимогам, які  звичайно висуваються.

Згідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом
порядку встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, та на підставі вимог ст. 629 Цивільного
кодексу України, якою передбачено, що договір є обов'язковим для виконання
сторонами та враховуючи те, що позивач не надав суду жодного доказу, який би
підтверджував звернення відповідача до позивача з письмовою заявкою на виконання
послуг з перевезення вантажів за спірний період, суд дійшов висновку про те, що
позовна вимога позивача не підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України,
для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Статтею 315 Господарського кодексу України встановлений порядок
вирішення спорів у зв`язку з перевезенням вантажу. Частиною 4 цієї статті
передбачено, що у разі відхилення претензії або неодержання на неї відповіді в
строк, зазначений у частині 3 цієї статті, заявник має право звернутися до суду
протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку,
встановленого для відповіді.

Матеріалами справи встановлено, що відповідь на претензію ПП
ОСОБА_1 до ТОВ "НВО "Ю Бі Сі -
Промо"  була отримана
позивачем 21.12.2007 року, про що свідчить засвідчена копія поштового
повідомлення за № 740550. Таким чином, з урахуванням норм статті 315
Господарського кодексу України, строк позовної давності сплинув через шість
місяців з дня отримання цієї відповіді, тобто - 22.06.2008 року.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 268, 526, 610, 629 ЦК України, статтею 315
Господарського кодексу України,  статтями
1, 12,  32, 33, 44, 47, 49, 82-84 ГПК
України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення підписане24.11.2008 року.

Суддя