ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2008
р.
Справа № 07/244-08

вх.
№ 6522/5-07

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
не з'явився;  відповідача - ОСОБА_1

розглянувши
справу за позовом ТОВ "Негоціант", м. Львів

до  ПП ОСОБА_1, м. Харків

про
стягнення 59513,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з
обмеженою відповідальністю „Негоціант” звернувся до судуз позовом про стягнення
з приватного підприємця ОСОБА_1 заборгованості по оплаті товару, поставленого
відповідачу СПД ФО ОСОБА_2., право вимоги оплати якого позивач набув на
підставі договору уступки вимоги № 19 від 11.03.08 р.

Позивач в
призначене на 25.11.08 р. судове засідання не з"явився, хоча був належним
чином повідомений про час та місце слухання даної справи.

Відповідач
визнав факт отримання товару від ПП ОСОБА_2., письмового відзиву на позов не
надав.

Ухвалою
заступника голови господарського суду Харківської області від 20.10.08 р.,
строк розгляду даної справи було продовжено до 02.12.08 р., в порядку ст. 69
ГПК України.

Судом
встановлено та не заперечується відповідачем, що за усною домовленістю, СПД ФО
ОСОБА_2., 03.09.07 р. поставив ПП ОСОБА_1 товар (аудіо та відео техніку) на загальну
суму 59513,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1-00000001 від
03.09.07 р. (а.с.9) та довіреністю АБГ № 164960 від 03.09.07 р. (а.с.10).

Відповідно до
ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з
положеннями ст. ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, дво-
або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше
сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до
ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова
письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином,
передача товару СПД ФО ОСОБА_2. та прийняття його відповідачем (чи
уповноваженими ним особами) є підставою вважати укладеним між сторонами правочин,
що містить ознаки купівлі - продажу (поставки) та виникнення у відповідача
зобов'язання оплатити поставлений товар.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1
ст. 513 та ст. 514 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового
кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

11.03.08 р. між
СПД ФО ОСОБА_2. та позивачем було укладено договір уступки вимоги № 19
(а.с.11-12), відповідно до умов якого, первісний кредитор (СПД ФО ОСОБА_2)
уступає новому кредитору (ТОВ "Негоціант") дійсні вимоги зазначені у
пункті 2 цього договору, які виникли на підставі накладної, а новий кредитор
стає кредитором за угодою.

Відповідно до
п.2 договору уступки права вимоги № 19, право вимоги, що передається за цим
договором, складає право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань
по виплаті заборгованості за здійснену первісним кредитором поставку товару за
накладною у розмірі 59513,00 грн. Дійсність права вимоги, що передається за цим
договором, засвідчується накладною на відвантаження товару № 1-00000001 від
03.09.07 р. на суму 59513,00 грн.

Стаття 517 ЦК
України встановлює, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати
новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та
інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати
свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

25.03.07 р.
позивачем було направлено відповідачу повідомлення про заміну кредитора (а.с.
8,15).

Судом
встановлено, що СПД ФО ОСОБА_2. та ОСОБА_1 не було встановлено строку виконання
відповідачем зобов'язання з оплати поставленого СПД ФО ОСОБА_2. товару.

Відповідно до
ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем
25.03.07 р. було направлено вимогу про оплату 59513,00 грн. заборгованості від
24.03.08 р. (вих. № 123 від 24.03.08 р.) (а.с. 8,13).

Проте,
відповідач своє зобов'язання з оплати товару не виконав, внаслідок чого його
заборгованість перед позивачем склала 59513,00 грн.

Стаття 525 ЦК
України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1
ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Станом на
момент розгляду справи, відповідач 59513,00 грн. заборгованості не сплатив та
не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи
підтверджували б оплату заборгованості.

Отже,
враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив
виконання зобов'язання з оплати поставленого за накладною № 1-00000001 від
03.09.07 р. товару.

Відповідно до
ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1
ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи
викладене, а також визнання відповідачем факту отримання товару та те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає
вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 59513,00 грн. заборгованості,
належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.
cт. 202, 205, 207, 509, 512-514, 517, 525, 526, ч.2 ст. 530, ч.1 ст. 612, ч.1
ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,
82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, відомості про
банківські рахунки) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
„Негоціант” (вул. Дністровська, 17, кв. 11, м. Львів, 79035, код за , р/р 2, міське від. № 6319 Ощад. банку України м. Львова,
МФО 385048) 59513,00 грн. заборгованості, 595,13 грн. державного мита та 118,00
грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Рішення
підписано 01 грудня 2008 року.

Суддя