АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

04.09.2008  року
Справа № 13/27

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

Суддів:                                        Баннової
Т.М.

Семендяєвої І.В.

За участю секретаря

судового засідання:                Наумова Б.Є.

та

представників сторін:

від позивача:                         ОСОБА_1., довіреність
НОМЕР_1

від 26.06.08,
представник за довіреністю

від фізичної особи -підприємця ОСОБА_2.;

від відповідача:              ОСОБА_3., довіреність №б/н від
01.09.08,

представник за довіреністю;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
смт.Марківка Луганської області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          21 липня 2008 року (підписано
28.07.08)

у справі          №13/27 (суддя Яресько Б.В.)

за позовом:          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
смт.Марківка Луганської області

до відповідача:                       Закритого акціонерного
товариства

„Старобільський завод замінника незбираного

молока”, м.Старобільськ Луганської області

про
стягнення 52690 грн. 35 коп.

та за зустрічним позовом       Закритого акціонерного товариства

„Старобільський завод замінника незбираного

молока”, м.Старобільськ Луганської області

до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, смт.Марківка Луганської області

про                                          визнання договору доручення від
23.02.07

неукладеним

В С Т А Н О В И
В:

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_2звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до
Закритого акціонерного товариства „Старобільський завод замінника незбираного
молока” про стягнення з відповідача
матеріальних збитків в сумі 52690 грн. 35 коп., які були завдані
внаслідок невиконання зобов'язань за договором доручення від 23.02.07.

Заявою про зменшення розміру позовних
вимог від 07.04.08 позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з
Закритого акціонерного товариства „Старобільський завод замінника незбираного
молока”  матеріальні збитки в сумі 29694
грн. та судові витрати.

07.04.08 відповідачем подано до
господарського суду Луганської області зустрічну позовну заяву, в якій він
просив суд визнати договір доручення від 23.02.07 -неукладеним.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 21 липня 2008 року у справі №13/27
(суддя Яресько Б.В.) в задоволенні первісного позову Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2. до Закритого акціонерного товариства „Старобільський завод
замінника незбираного молока” про стягнення 29694 грн. 00 коп. відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову Закритого
акціонерного товариства „Старобільський завод замінника незбираного молока” до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2. про визнання неукладеним договору доручення
від 23.02.07 відмовлено.

Судові витрати за первісним позовом
покладено на позивача, а за зустрічним позовом на відповідача у справі.

Рішення господарського суду
Луганської області мотивовано наступним.

З посиланням на ст.9 Закону України
“Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України” місцевим
господарським судом зазначено, що надані позивачем товарно-транспортні
накладні, на які він посилається як на докази одержання відповідачем молока в
кількості 29694 кг. не містять інформацію про одержання молока відповідачем,
відповідні графи передбачені в накладних, які підлягають заповненню з
зазначенням посади, прізвища ім'я по батькові, номеру довіреності на одержання
матеріальних цінностей взагалі не заповненні. Зазначені накладні не є належним
доказом саме факту одержання повноважним представником відповідача молока від
позивача.

Господарським судом Луганської
області вказано, що факт знаходження автотранспорту з молоком на території
заводу, що належить відповідачу, про що свідчать відмітки на накладних, не може
підтверджувати одержання зазначеного молока саме відповідачем.

Відповідно до п.2 Інструкції  „Про
порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на
одержання цінностей”, затвердженої наказом Мінфіну №99 від 16.05.96 сировина,
матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива,  інструмент,
товари,  основні  засоби
та  інші товарно-матеріальні
цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери
(надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за
довіреністю одержувачів.

Вимоги зазначеної Інструкції є
обов'язковими для відповідача у справі.

Позивачем не надано суду доказів
передачі молока повноважним представникам відповідача, та одержання
довіреностей.

Судом вказано, що вимоги відповідача
за зустрічним позовом  про визнання
неукладеним договору доручення від 23.02.07 не підлягають задоволенню з огляду
на те, що ним невірно обраний спосіб захисту цивільного права.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Луганської області від 21 липня 2008 року у справі №13/27
Фізична особа -підприємець ОСОБА_2звернулась з апеляційною скаргою №б/н та
дати, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від
21.07.08 в частині відмови в задоволенні позову Фізичній особі -підприємцю
ОСОБА_2. до Закритого акціонерного товариства „Старобільський завод замінника
незбираного молока” про стягнення 29694 грн. 00 коп. та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до
Закритого акціонерного товариства „Старобільський завод замінника незбираного
молока” про стягнення 29694 грн. 00 коп.

На думку заявника, судом помилково
застосовано до спірних правовідносин Інструкцію „Про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей”, затвердженої наказом Мінфіну
України від 16.05.96 №99, оскільки згідно п.1 даної Інструкції її дія
поширюється на підприємства, установи та організації, їх відділення, філії та
інші підрозділи та представництва іноземних суб'єктів господарської
діяльності.

Заявником зазначено, що помилково застосовано
судом до спірних правовідносин і стаття 9 Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні”, оскільки норми зазначеного Закону не
містять вимог щодо доказів поставки продукції.

Закрите акціонерне товариство
„Старобільський завод замінника незбираного молока” письмового відзиву на
апеляційну скаргу суду не надало.

Розпорядженням першого заступника
голови Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.08 у справі
№13/27 для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 на
рішення господарського суду Луганської області від 21.07.08 у справі №13/27
призначено судову колегію у складі: Єжової С.С. -судді - головуючого, суддів
-Баннової Т.М., Семендяєвої І.В.

Розпорядженням першого заступника
голови Луганського апеляційного господарського суду від 03.09.08 у справі
№13/27 здійснено заміну у складі колегії по розгляду апеляційної скарги.
Виключено із складу колегії головуючого суддю Єжову С.С., введено до складу
колегії головуючим суддю Журавльову Л.І.

Згідно ст.99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник обґрунтував  неможливість їх  подання суду
першої інстанції  з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну
скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2. слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду Луганської області від 21 липня 2008 року у справі
№13/27 слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного
кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання повинне виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору і вимог даного кодексу.

Статтею 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на  користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
лютого 2007 року між сторонами у справі були підписані договори підряду та
доручення. За договором підряду позивач - Фізична особа -підприємець ОСОБА_2
зобов'язалася  виконувати роботу по збору
від населення молока та доставки його
відповідачу - Закритому акціонерному товариству „Старобільський завод
замінника незбираного молока”. За договором доручення відповідач - Закрите
акціонерне товариство „Старобільський завод замінника незбираного молока”
поручив позивачу - Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2. здійснювати роздачу
населенню коштів за прийняте молоко, що підлягає передачі відповідачу.

Пунктом 2.1. договору доручення
сторони встановили, що відповідач щодекадно видає позивачу встановлену суму
готівкових коштів для видачі населенню за молоко, що було здано відповідачу, а
позивач здійснює видачу готівкових коштів з оформленням відомості встановленого
зразку та звіту про витрачені суми.

Як свідчать матеріали справи, позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно товарно-транспортних накладних
№1-ТН(МС) за період з 01 листопада по 10 листопада 2007 року, з 21 листопада по
30 листопада 2007 року, з 01 грудня по 03 грудня 2007 року позивач доставив
відповідачу молоко в кількості 29694 кг., за яке відповідно до умов договору
доручення він розрахувався за рахунок власних коштів з населенням, що
підтверджується розрахунковими відомостями за молоко.

Як вірно вказано місцевим
господарським судом, надані позивачем товарно-транспортні накладні, на які він
посилається як на докази одержання відповідачем молока в кількості 29694 кг.,
не містять інформацію про одержання молока відповідачем. Відповідні графи
передбачені в накладних, які підлягають заповненню з зазначенням посади,
прізвища ім'я по батькові, номеру довіреності на одержання матеріальних
цінностей взагалі не заповнені. Зазначені накладні не є належним доказом саме
факту одержання повноважним представником відповідача молока від позивача. Факт
знаходження автотранспорту з молоком на території заводу, що належить
відповідачу, про що свідчать відмітки на накладних, не може підтверджувати
одержання зазначеного молока саме відповідачем.

Твердження скаржника про невірне
посилання місцевого господарського суду на статтю 9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.99 №996-ХІV та
пункт 2 Інструкції „Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей”, затвердженої наказом Мінфіну України від
16.05.96 №99, необґрунтоване, оскільки, як вірно зазначено судом, вимоги
Інструкції є обов'язковими для відповідача у справі.

Відповідно до статті 2 Закону України
„Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” цей Закон
поширюється на всіх юридичних осіб, які зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно з законодавством, тобто вимоги Закону
являються обов'язковими для відповідача.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду  понесення збитків у сумі 29694 грн. 00 коп. з
вини відповідача.

Судом вірно вказано, що вимоги
відповідача за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, оскільки ним
невірно обраний спосіб захисту цивільного права, що не заперечено Закритим
акціонерним товариством „Старобільський завод замінника незбираного молока”.

За таких обставин, господарським
судом Луганської області вірно у задоволенні первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги
спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського
суду ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин,
відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України   витрати
по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника
апеляційної скарги -Фізичну особу -підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п.1 ст.8 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 „Про державне мито”
зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 114 грн.
98 коп. слід повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1
ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський
апеляційний господарський суд

П
О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2
на рішення господарського суду Луганської області від 21 липня 2008 року
у справі №13/27 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Луганської області від 21 липня 2008 року у справі №13/27 залишити без змін.

3. Повернути Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1з Державного бюджету України,
рахунок 0006, код бюджетної класифікації 22090200, МФО 804013, банк
-ГУ ДКУ у Луганській області, ОКПО 24046582, одержувач -УДК у м.Луганську ГУ
ДКУ у Луганській області, зайве сплачене державне мито за подання апеляційної
скарги у розмірі 114 грн. 98 коп. на підставі даної постанови, скріпленої
гербовою печаткою суду.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального
кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
Л.І.Журавльова

Суддя
Т.М.Баннова

Суддя
І.В.Семендяєва

Надруковано
5  примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу (з гербовою печаткою суду)

4.          відповідачу

5.          господарському суду Луганської
області

Внесено  09.09.08