ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  20/19

16.09.08

За
позовом     Компанії «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»

До                    1.
Компанії «Пефлоп Лімітед»

2. Державного
департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і

науки України

Про                        заборону вчинення дій, визнання
недійсними свідоцтва України №22479 на

знак для товарів і послуг «Доларен»,
свідоцтва України №11921 на знак для

товарів і послуг
«Флюколд», зобов'язання вчинити дії

Суддя  Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача            Файнгольд І.Д.- предст. (дов. від
01.12.2007р.)

Від відповідача-1    не з”явився

Від відповідача-2    не з'явився

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Компанії «Пефлоп Лімітед», Державного департаменту інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України про припинення порушення прав
інтелектуальної власності, а саме, позивач просить суд заборонити використання
Компанією «Пефлоп Лімітед»всіма відомими способами торговельних знаків «Доларен»(свідоцтво
України №22479) та «Флюколд»(свідоцтво України №11921); визнати недійсним
свідоцтво України №22479 на знак для товарів і послуг «Доларен», визнати
недійсним свідоцтво України №11921 на знак для товарів і послуг «Флюколд»;
зобов'язати відповідача-2 продовжити строк дії свідоцтва України №11921 на знак
для товарів і послуг «Флюколд», зобов'язати відповідача-2 внести відповідні
зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та
здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.12.2007р. порушено провадження у справі №20/19 та прийнято позовну
заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 22.01.2008р.

Ухвалою від 29.12.2007р. №20/19 за
клопотанням позивача судом вжито заходів до забезпечення позову.

У судовому засіданні 22.01.2008р.
представник відповідача-2 надав суду виписки з Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва №11921 та свідоцтва
№22479. В усних поясненнях представник відповідача-2 зазначив про неможливість
надати суду копії документів, на підставі яких Компанії «Пефлоп Лімітед»було
передано право власності на свідоцтво України №22479 та свідоцтво України  №11921, оскільки оригінали таких документів
були вилучені у відповідача-2 правоохоронними органами  на підставі заяви позивача.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання представника відповідача-1 та необхідністю витребувати неподані суду
документи, розгляд справи 22.01.2008р. відкладено.

04.02.2008р. судом одержано заяву від
позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме, позивач просить суд
визнати недійсним Договір про передачу права власності на об'єкт
інтелектуальної власності, що випливає із Свідоцтва №22479 від 27.06.2007р.;
визнати недійсним Договір про передачу права власності на об'єкт
інтелектуальної власності, що випливає із Свідоцтва №11921 від 27.06.2007р.
Зазначене пов'язано з тим, що позивач не укладав з відповідачем-1 зазначених
договорів, які спрямовані на передачу права власності на об'єкти
інтелектуальної власності, відповідно зазначені договори підлягають визнанню
недійсними.

У судовому засіданні 06.02.2008р.
заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 06.02.2008р.
судом оголошено перерву до 13.02.2008р.

13.02.2008р. судом одержано заяву від
позивача, у якій позивач на підставі ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги,
а саме, просить суд припинити порушення прав інтелектуальної власності Компанії
«Наброс Фарма ПВТ ЛТД»зі сторони Компанії «Пефлоп Лімітед», шляхом заборони
використання Компанією «Пефлоп Лімітед»всіма відомими способами торговельних
знаків «Доларен» та «Флюколд»; визнати недійсним Договір про передачу права
власності на об'єкт інтелектуальної власності, що випливає із Свідоцтва №22479
від 27.06.2007р.; визнати недійсним Договір про передачу права власності на
об'єкт інтелектуальної власності, що випливає із Свідоцтва №11921 від
27.06.2007р.; зобов'язати Державний департамент інтелектуальної власності
продовжити строк дії Свідоцтва №11921 на знак для товарів і послуг Компанії
«Наброс Фарма ПВТ ЛТД»(словесне позначення «Флюколд»), зареєстроване Компанією
«Наброс Фарма ПВТ ЛТД»30.04.1999р.; зобов'язати Державний департамент
інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України
на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію в офіційному бюлетені
«Промислова власність»даних змін, у відповідності до яких:

термін дії Свідоцтва №11921 на знак
для товарів і послуг «Словесне позначення «Флюколд») для товарів і послуг 5, 42
класів МКТП є продовженим на строк до 23.10.2017р.;

власником Свідоцтва №11921 на знак для
товарів і послуг «Словесне позначення «Флюколд») для товарів і послуг 5, 42
класів МКТП є Компанія «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»;

власником Свідоцтва №22479 на знак для
товарів і послуг (словесне позначення «Доларен») для товарів і послуг 5, 42
класів МКТП є Компанія «Наброс Фарма ПВТ ЛТД».

У судовому засіданні 13.02.2008р.
уточнені позовні вимоги приймаються судом до розгляду.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
представника відповідача-1 та з метою належного повідомлення відповідача-1 про
розгляд справи №20/19, розгляд справи підлягає відкладенню.

Судом
встановлено, що відповідач -1 по справі є нерезидентом, який не має свого
представництва на території України.

Порядок
передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється
Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у
цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року,
прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання
України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів
у цивільних або комерційних справах".

Згідно
з даним актом, центральним органом, уповноваженим складати підтвердження про
вручення документів, отримувати документи, які передаються консульськими
каналами тощо, є Міністерство юстиції України та його територіальні управління
юстиції.

Якщо
документ має бути вручений відповідно до частини першої ст. 5 вказаної
Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або
перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Відповідно
до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя,
незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення,
навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню
доставку, у разі, якщо виконані всі наступна умови, зокрема, з дати направлення
документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і
який становить щонайменше шість місяців.

За таких обставин, відповідачу -1 по
справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові
документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на
англійську мову через органи юстиції.

Враховуючи викладене, 13.02.2008р.
розгляд справи відкладено на 16.09.2008р., з метою забезпечення повідомлення
відповідача-1 про розгляд справи №20/19 у відповідності до вимог Конвенції.

16.07.2008р. судом одержано
повідомлення з Міністерства юстиції України про виконання доручення про
вручення судових документів представнику Компанії «Пефлоп Лімітед».

У судовому засіданні 16.09.2008р.
представник позивача в усних поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги, з
урахуванням уточнень до позовних вимог від 13.02.2008р.

Представник відповідача-1 у судове
засідання не з'явився, відповідач-1 відзиву по суті заявлених позовних вимог не
надав.

Відповідач-2 відзиву на позовну заяву
не надав.

У відповідності до ст. 75 ГПК України
справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.1999р. Компанією «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»одержано
свідоцтво України №11921 на знак для товарів і послуг «Флюколд». Строк дії
свідоцтва встановлений до 23.10.2007р.

15.01.2002р. Компанією «Наброс Фарма
ПВТ ЛТД»одержано свідоцтво України №22479 на знак для товарів і послуг
«Доларен». Строк дії свідоцтва встановлений до 12.06.2008р.

02.10.2007р. позивач звернувся до
Державного департаменту інтелектуальної власності МОН України із клопотанням
про продовження строку дії свідоцтва України №11921  на знак для товарів і послуг «Флюколд».

Листом від 23.10.2007р. Державний
департамент інтелектуальної власності МОН України відмовив позивачу у прийнятті
до розгляду клопотання про продовження строку дії свідоцтва України №11921, у
зв'язку з тим, що в офіційному бюлетені «Промислова власність»№16 за 2007р.
відбулась публікація про передачу права власності на знак для товарів і послуг
«Флюколд».

Відповідно до виписки з Державного
реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг відносно свідоцтва
України №11921 станом на 15.01.2008р. право власності на знак для товарів і
послуг «Флюколд»передано Компанії «Пефлоп Лімітед»на підставі рішення №5743 від
10.10.2007р.

Відповідно до виписки з Державного
реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг відносно свідоцтва
України №22479 станом на 15.01.2008р. право власності на знак для товарів і
послуг «Доларен»передано Компанії «Пефлоп Лімітед»на підставі рішення №5744 від
10.10.2007р.

Передача права власності на знаки для
товарів і послуг «Флюколд»та «Доларен»відбулись на підставі Договору про
передачу права власності на об'єкт інтелектуальної власності від 27.06.2007р.
(щодо свідоцтва України №11921) та Договору про передачу права власності на
об'єкт інтелектуальної власності від 27.06.2007р. (щодо свідоцтва України
№22479).

Відповідно до умов зазначених
договорів правовласник (позивач у справі) передав усі майнові права без
будь-яких обмежень на знаки для товарів і послуг «Флюколд»та «Доларен»за
свідоцтвами України №№11921, 22479 на користь правонаступника (відповідач-1 у
справі).

Як вбачається із спірних договорів
від 27.06.2007р. від імені правовласника - Компанії «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»його
укладено директором  ОСОБА_1 (NITAL N.
SHAH). Під відтиском печатки Компанії «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»на даних договорах
міститься підпис.

В підтвердження того, що зазначений
підпис на договорах від 27.06.2007рю належить не директору позивача ОСОБА_1
(NITAL N. SHAH), позивач надав суду висновок Київського НДІ судових експертиз
№14513 судово-почеркознавчої експертизи від 30.11.2007р., яка була проведена у
межах кримінальної справи №02-12743, порушеної за заявою позивача.

Відповідно до висновку експертизи
№14513 підписи від імені  ОСОБА_1 у графі
«ПРАВОВЛАСНИК» у рядку «Підпис»на другому аркуші Договору про передачу права
власності на об'єкт інтелектуальної власності, що випливає із свідоцтва №11921
від 27.06.2007р., у графі «ПРАВОВЛАСНИК»у рядку «Підпис»на другому аркуші
Договору про передачу права власності на об'єкт інтелектуальної власності, що
випливає із свідоцтва №22479 від 27.06.2007р. та у графах «Підпис»і
«Signature»в довіреності від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2 від 20.06.2007р. виконані
не ОСОБА_1, а іншою особою, шляхом перерисовки на просвіт з використанням
як «моделі»якогось справжнього підпису
ОСОБА_1 (або один із досліджуваних підписів виконаний з ретельним
наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1, а інші -шляхом перерисовки на
просвіт з використанням як «моделі»даного несправжнього підпису, виконаного з
наслідуванням).

Суд приймає висновок Київського НДІ судових
експертиз №14513 судово-почеркознавчої експертизи від 30.11.2007р. у якості
належного доказу у справі №20/19.

Таким чином, зібрані у справі №20/19 докази
свідчать про те, що Договір про передачу права власності на об'єкт
інтелектуальної власності від 27.06.2007р. (щодо свідоцтва України №11921) та
Договір про передачу права власності на об'єкт інтелектуальної власності від
27.06.2007р. (щодо свідоцтва України №22479)
не були підписані директором позивача ОСОБА_1.

Відповідно
до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій
формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства,
та скріплюється печаткою.

При цьому печатка виступає доказом
дійсності підпису.

Відповідно до ст. 202 ЦК України визначено,
що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Тобто, зміст даної норми свідчить про те, що
однією із основних вимог укладення правочину є волевиявлення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Відповідно
до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин
має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин
має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин,
що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи те, що підпис на спірних
договорах від 27.06.2007р. не належить органу юридичної особи (навіть за
наявності печатки юридичної особи) договори є недійсними, оскільки від імені
юридичної особи договори вправі укладати лише його органи або інші особи на
підставі довіреності (ст. ст. 92, 244 ЦК України).

Таким чином, спірні договори від
27.06.2007р. не відповідають вимогам ч. 1, 2, 3 та 5 ст. 203 ЦК України, у
зв'язку з чим позовні вимоги про визнання їх недійсними судом задовольняються.

Враховуючи те, що судом визнано недійсними
договори від 27.06.2007р. на підставі яких відповідачу-1 було передано право
власності на знаки для товарів і послуг «Флюколд»та «Доларен»за свідоцтвами
України №№11921, 22479, відповідно власником свідоцтв України №№111921, 22479
на знаки для товарів і послуг «Флюколд»та «Доларен»є Компанія «Наброс Фарма ПВТ
ЛТД».

За
наведених обставин, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача-2 внести зміни до
Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити
публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»даних змін у
відповідності до яких власником свідоцтв України №11921 та №22479 на знаки для
товарів і послуг «Флюколд»і «Доларен» для товарів і послуг 5, 42 класів МКТП є
позивач.

Згідно  з п. 2 ч. 1 ст. 495 ЦК України майновим
правом інтелектуальної власності на торговельну марку є виключне право
дозволяти використання торговельної марки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 426 ЦК України
використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється
з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права
інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого
дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Умови
надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної
власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з
додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Враховуючи
те, що під час розгляду справи №20/19 судом встановлено, що позивач своїх прав
на використання торговельних марок «Флюколд»та «Доларен» на території України
частково або в повному обсязі відповідачу-1 не передавав, ліцензійні договори
щодо вказаних об'єктів інтелектуальної власності не укладав, відповідно у
відповідача-1 відсутні правові підстави для здійснення використання  торговельних марок «Флюколд»та «Доларен»на
території України.

За
наведених обставин, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині
припинення порушення прав інтелектуальної власності позивача зі сторони
відповідача-1 шляхом заборони використання відповідачу-1 всіма відомими
способами торговельних знаків «Флюколд»та «Доларен».

Позивач
також просить суд зобов'язати відповідача-2 продовжити строк дії свідоцтва України
№11921 на знак для товарів і послуг «Флюколд», який зареєстрований позивачем
30.04.1999р. та власником якого є позивач; зобов'язати відповідача-2 внести
зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та
здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»даних змін у
відповідності до яких термін дії свідоцтва №11921 на знак для товарів і послуг
«Флюколд»для товарів і послуг 5, 42 класів МКТП є продовженим на строк до
23.10.2017р.

Відповідно
до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг»строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки і
продовжується за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років.

Оскільки
підставою для визнання відповідачем-2 клопотання позивача від 02.10.2007р.  про продовження строку дії свідоцтва України
№11921 неподаним була передача права власності на знак для товарів і послуг
«Флюколд»на підставі договору від 27.06.2007р., який визнано судом недійсним,
суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог у
частині зобов'язання відповідача-2 продовжити строк дії свідоцтва України
№11921 на знак для товарів і послуг «Флюколд», який зареєстрований позивачем
30.04.1999р. та власником якого є позивач; зобов'язання відповідача-2 внести
зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та
здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»даних змін у
відповідності до яких термін дії свідоцтва №11921 на знак для товарів і послуг
«Флюколд»для товарів і послуг 5, 42 класів МКТП є продовженим на строк до
23.10.2017р.

З
урахування вищевикладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та
задовольняє позов у повному обсязі.

Судові
витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача-1,
оскільки внесення відповідачем-2 змін до Державного реєстру свідоцтв України на
знак для товарів і послуг відносно свідоцтв України №№11921 та 22479 щодо їх
власника було здійснено на підставі поданих відповідачем-1 договорів від
27.06.2007р., які визнані судом недійсними. Таким чином, відповідач-2 не знав і
не міг знати про відсутність волевиявлення позивача на передачу торговельних
марок «Флюколд»та «Доларен»на користь відповідача-1.

Керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Припинити порушення прав
інтелектуальної власності Компанії «Наброс Фарма ПВТ ЛТД»(Індія, 401 комплекс Ашвамегх,
окресності Мітакхалі, під мостом, Наврангпура, Ахмадабад 380 009), шляхом
заборони використання Компанією  «Пефлоп
Лімітед»(Кіпр 9, Теклас Ліссіоті Стріт, Ксантхі Корт, 1 ст фло 3030, Лімасол)
всіма відомими способами торговельних марок «Доларен»та  «Флюколд».

3.          Визнати недійсним Договір про
передачу права власності на об'єкт інтелектуальної власності від 27.06.2007р.
(щодо свідоцтва України №11921).

4.           Визнати недійсним Договір про
передачу права власності на об'єкт інтелектуальної власності від 27.06.2007р.
(щодо свідоцтва України №22479).

5.          Зобов'язати Державний департамент
інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (03680, МСП, м.
Київ, вул. Урицького, 45) продовжити строк дії свідоцтва України №11921 від
30.04.1999р. на знак для товарів і послуг «Флюколд», зареєстроване Компанією
«Наброс Фарма ПВТ ЛТД»(Індія, 401 комплекс Ашвамегх, окресності Мітакхалі, під
мостом, Наврангпура, Ахмадабад 380 009) 30.04.1999р.

6.          Зобов'язати  Державний департамент інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки України (03680, МСП, м. Київ, вул.
Урицького, 45) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг та здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність»даних
змін у відповідності до яких:

-          термін дії Свідоцтва України №11921
від 30.04.1999р. на знак для товарів і послуг «Флюколд»для товарів і послуг 5,
42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг є продовженим на строк до
23.10.2017року;

-          власником Свідоцтва України №11921
від 30.04.1999р. на знак для товарів і послуг «Флюколд»для товарів і послуг 5,
42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг є Компанія «Наброс Фарма
ПВТ ЛТД»(Індія, 401 комплекс Ашвамегх, окресності Мітакхалі, під мостом,
Наврангпура, Ахмадабад 380 009);

-          власником Свідоцтва України №22479
від 15.01.2002р. на знак для товарів і послуг «Доларен»для товарів і послуг 5,
42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг є Компанія «Наброс Фарма
ПВТ ЛТД»(Індія, 401 комплекс Ашвамегх, окресності Мітакхалі, під мостом,
Наврангпура, Ахмадабад 380 009).

7.          Стягнути з Компанії  «Пефлоп Лімітед»(Кіпр 9, Теклас Ліссіоті
Стріт, Ксантхі Корт, 1 ст фло 3030, Лімасол) на користь Компанії «Наброс Фарма
ПВТ ЛТД»(Індія, 401 комплекс Ашвамегх, окресності Мітакхалі, під мостом,
Наврангпура, Ахмадабад 380 009) 425,00грн. -державного мита, 118,00грн.- витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

8.          Після набрання рішенням законної сили
видати накази.

9.          Заходи до забезпечення позову, вжиті
ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2007р. №20/19, скасувати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя
В.В. Палій