СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

04.11.08
Справа№ 21/44

За позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
с. Вінницькі Хутори, Вінницька область,

до відповідача: фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с. Лирівка, Львівська область,

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватне
підприємства "Юніма-2", м. Львів,

про стягнення майнової шкоди 4200 грн. та моральної
шкоди 5000 грн.

Суддя Масловська Л.З.

За участю представників сторін:

від позивача
-
ОСОБА_3-представ.

від відповідача
- не з'явився

від третьої особи
-не з”явився

Суть спору: фізична особа - підприємець
ОСОБА_2, с. Вінницькі Хутори, Вінницька облас. звернувся із позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с. Лирівка, Львівська область, участю третьої особи
на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
приватного підприємства "Юніма-2", м. Львів, про стягнення майнової
шкоди 4200 грн. та моральної шкоди 5000 грн..

Ухвалою
господарського суду Львівської області від 22.02.2008 р. було порушено
провадження у справі призначено розгляд справи на 18.03.2008 р.. Розгляд справи
неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах су, від 18.03.2008 р.,
17.04.2008 р., 22.05.2008 р, 10.06.2008 р. 03.07.2008 р.. В судовому засіданні
09.09.2008 р. оголоше: перерву до 16.09.2008 р.. Розгляд справи відкладався з
мотивів, зазначених в ухвалах суду від 16.09.2008 р., 07.10.2008 р.

Представникам сторін роз'яснено їх
права, згідно із ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК Україн
справа слухається за наявними у ній матеріалами. У відповідності до ч. 3 ст.
4-3 ГПК України господарським судом створювались сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 38
ГПК України, судом самостійно витребовувались необхідні для справи докази з
власної ініціативи.

В судових засіданнях представник
позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, доповненні;
позовної заяви, поясненнях. Ствердив, зокрема, що між сторонами 13.08.2007 р.
був укладений договір оренди приміщені за адресою АДРЕСА_1, за яким відповідач
як орендодавець зобов'язався забезпечувати охорону орендованого приміщення у
неробочий час. В період з 23.08.2007 р. по 27.08.2007 р. відбулась крадіжка
грошей з орендованого приміщення, у зв'язку із чим було порушено кримінальну
справу. Посилається на факт викрадення 4200 гр доходу, отриманого позивачем за липень
2007 р. та заподіяння моральної шкоди, що виразилась у пригніченні, погіршенні
стану здоров'я, зриві переговорів. Просить позов задоволити.

Представник відповідача позов
заперечив за безпідставністю. Посилається на належне виконання орендодавцє своїх
обов'язків по охороні приміщення шляхом укладення договору про охорону з
приватним підприємством “Юніма-2”. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позов
заперечив з мотивів, зазначених у заяві. Посилається на недоведеність факту
крадіжки та втрати позивачем стверджуваної ним суми. Просить у позові
відмовити.

Розглянувши
матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників суд встановив.

13.08.2007 р. між позивачем
(орендар) та відповідачем (орендодавець) був укладений договір оренди,
відповідно і п. п. 1.1, 1.2. якого орендодавець передає, а орендар приймає в
строкове платне користування об'єкт оренди - приміщення загальною площею 42
кв.м., розташоване по вул. Кримській, 28 на четвертому поверсі та основні
засоби згідно з акто прийому-передачі для розміщення офісних приміщень. У
відповідності до п. 5.3. вказаного договору, орендодавцеві зобов'язався в
неробочий час - з 18:00 до 9:00 здійснювати охорону

майна, що є предметом цього
договору. Відповідно до п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне
виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно
до його умов та законодавства України. 13.08.2007 р. між сторонами був
підписаний акт приймання-передачі майна в оренду.

Крім того, як випливає з акту
приймання-передачі майна в оренду від 31.10.2007 р., між сторонами також
укладався договір оренди об'єкта нерухомості від 01.08.2007 р. - щодо іншого
нежитлового приміщення площею 52 кв.м.. Однак, як вбачається з пояснень сторін,
щодо відносин сторін з приводу цього приміщення вимог не заявлялось.

З матеріалів справи вбачається, що
між відповідачем (замовник) та приватним підприємством "Юніма-2
(виконавець) був укладений договір №25/Л від 11.06.2007 р., відповідно до умов
якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується охороняти об'єкт замовника,
розташований у АДРЕСА_1 (п. 1.1.). Сторонами не заперечено покладення обов'язку
на ПП. "Юніма-2" щодо охорони і орендованого позивачем приміщення,
хоча додаток №1 до вказаного договору №25/Л від 11.06.2007 р. на вимогу суду
наданий не був.

Відповідно до п. п. 4.З., 4.4.
договору, виконавець несе відповідальність з приводу взятих на себе зобов'язань
з умовами договору у випадку коли їх невиконання або неналежне виконання
спричинило матеріальні збитки замовнику. Відшкодування замовнику завданих
збитків з вини виконавця здійснюється після надання замовником постанови
органів дізнання, слідства або вироку суду, котрі встановлюють факт крадіжки, грабежу,
знищення або пошкодження майна сторонніми особами, які проникли на об'єкт в
результаті неналежного забезпечення охорони виконавцем. При цьому розмір
збитків повинен бути підтверджений відповідними документами та підтверджений
бухгалтерськими даними замовника. Умовами вказаного договору на приватне
підприємство "Юніма-2" не покладено обов'язків перед іншими особами,
зокрема, орендарями. Вимог до ПП. "Юніма-2" позивач не заявляв.

Зазначений договір №25/Л від
11.06.2007 р. діяв на дату існування спірних відносин та був розірваний
протоколом (про розірвання договору) б/н від 31.08.2007 р. у зв'язку із
об'єктивними обставинами (п. 1 протоколу).

В період часу з 23.08.2007 р. з
20:00 год. по 27.08.2007 р. до 7:50 год. невстановлена особа шляхом зламу
вхідних дверей орендованої позивачем кімнати АДРЕСА_1 проникла у приміщення, що
підтверджуєть постановою про порушення кримінальної справи і прийняття її до
свого провадження від 06.09.2007 р.. Станом на дату розгляду справи судом, зазначена кримінальна справа (№141-1684)
зупинена на стадії попереднього слідства встановлення особи, яка вчинила
злочин, що підтверджується постановою про зупинення попереднього слідства від
19.11.2007 р..

Позивач посилається на ту
обставину, що внаслідок проникнення невстановленої особи в орендоване приміщені
у нього було викрадено наявні у приміщенні кошти в сумі 4200 грн.. Факт
крадіжки зазначеної суми позивач підтверджує книгою №3774/1 обліку доходів і
витрат для фізичних осіб, які перейшли згідно Указу Президента від 28 червня
1999 №746/99 на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, у якій
зазначена виручка, отримана за липень 2007 р сумі 4500 грн., звітом суб'єкта
малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за третій
квартал 2007 року, у якому зазначений обсяг виручки за III квартал в сумі 27796
грн.. Однак, належних доказів того, що саме така сума на дату крадіжки
знаходилась в орендованому позивачем приміщенні і що саме така сума була
фактична втрачена позивачем внаслідок такої крадіжки суду надано не було. Крім
того, позивач посилається на те, що крадіжка була скоєна у той час, коли обов'язок по охороні орендованого приміщення
лежав на відповідачеві. Однак, даний факт не вбачається однозначно з матеріалів
справи. Як випливає з постанови про порушення кримінальної справи і прийняття
її до свого провадження від 06.09.2007 р., проникнення у приміщення орендаря
відбулось в період часу з 23.08.2007 р. з 20:00 год. і 27.08.2007 р. до 7:50
год., тобто, могло відбутись у той проміжок часу, протягом якого відповідно до
п. 5.3. договору оренди від 13.08.2007 р. орендодавець не ніс обов'язку
забезпечувати охорону майна.

У відповідності до п. 2 роз'яснення
ВАС України №02-5/422 від 10.12.1996 р. "Про судове рішення", у
відповідності з статтею 4 ГПК України рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального
права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановлення
господарським судом. Рішення суду не може грунтуватись на припущеннях, зокрема
тих, які стверджувались позивачем щодо розміру та наявності заподіяної
йому шкоди, факту порушення відповідачем умов договору - незабезпечення охорони
орендованого приміщення саме протягом вказаного у договорі часу.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК Україн
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом. При цьому, особа є невинуватою, якщо доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. З
матеріалів справи вбачається, що відповідачем такі заходи були належно вжиті та
укладено договір щодо охорони приміщень із ліцензованою організацієї.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, відшкодування збитків та моральної
шкоди є наслідком порушення стороно зобов'язання, факт якого не був доведений у
встановленому порядку.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінко щодо
неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної
або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Хоча матеріалами
справи підтверджується захворювання позивача (відповідно до виписки №4498 з
медичної карти від 29.08.2007 р.) та його інвалідність (відповідно до
посвідчені-НОМЕР_1), з поданих доказів не вбачається причинового зв'язку зазначених
наслідків із фактом крадіжки взагалі та виною відповідача зокрема. Зазначені
документи свідчать про наслідки, пов'язані із раніше отриманою черепно-мозкової
травмою.

Враховуючи наведене, наявність у
даному випадку передбачених законом підстав для відшкодування моральні шкоди не
доведена суду у встановленому порядку належними доказами. Згідно із ст. 33 ГПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що у позові слід відмовити.

Судові витрати залишити за
позивачем у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.23,526,611,629,1167 ЦК
України, ст. ст. 33, 35, 43, 75, 82, 84 ГПК України, суд

Вирішив:

У
позові відмовити повністю.

Суддя