ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.12.08                                                                                           Справа № 02.06/10-14456

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу УПФУ в м.Хуст та Хустському районі

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 24.10.2008р.

у справі № 02.06/10-14456

за заявою УПФУ в м.Хуст та Хустському районі, м.Хуст

до головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс»в особі філії «Хустдержспецлісгосп», м.Хуст

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –Аннищинець М.В.

від боржника - не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 24.10.2008р. № 02.06/10-14456 (суддя Івашкович І.В.) повернуто без розгляду заяву УПФУ в м.Хуст та Хустському районі, м.Хуст про порушення провадження у справі про банкрутство головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс», м.Ужгород в особі філії «Хустдержспецлісгосп», м.Хуст.

Не погоджуючись з даною ухвалою ініціюючий кредитор –УПФУ в м.Хуст подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що суд першої інстанції безпідставно повернув заяву без розгляду, оскільки до заяви було додано усі необхідні докази, що підтверджують неплатоспроможність боржника та можливість застосування процедур, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(надалі –Закон). Крім того, як зазначає скаржник, борг філії є боргом юридичної особи - ГДСЛАП «Закарпатагроліс», оскільки згідно п.1.10 Положення про філію останнє несе повну і необмежену відповідальність за зобов»язаннями філії.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Управління ПФУ в м.Хуст та Хустському районі звернулось до господарського суду Закарпатської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс», м.Ужгород в особі філії «Хустдержспецлісгосп», м.Хуст, оскільки за останнім рахується заборгованість в сумі 199826,76 грн.

У відповідності до вимог статті 6 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Для ініціювання справи про банкрутство необхідна наявність безспірних вимог, що підтверджена рішенням юрисдикційного органу, що дає змогу кредитору отримати таку заборгованість.

Безспірні вимоги кредиторів –це вимоги визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. Отже, безпірність вимог ініціюючого кредитора є ознакою неплатоспроможності боржника, яка передбачає, що спору між боржником та ініціюючим кредитором немає, оскільки він вирішений в судовому або досудовому порядку.

Крім того, стаття 1 Закону визначає боржника як суб»єкта підприємницької діяльності, який неспроможний виконати свої грошові зобов»язання перед кредиторами, у тому числі зобов»язання щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів). Разом з тим, суб»єктами банкрутства не можуть бути відокремлені структурні підрозділи юридичної особи (філії, представництва, відділення тощо).

В контексті викладеного суд першої інстанції підставно дійшов до висновку про повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство без розгляду.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 24.10.2008р. № 02.06/10-14456 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.