ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 р.

№
Б-19/204-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Короткевича
О.Є.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова

на
ухвалу

господарського
суду Харківської області від 30 жовтня 2007 року

у
справі  господарського суду

№
Б-19/204-04
Харківської області

за
заявою

ТОВ
"Компанія "ТПК"

про

визнання
його банкрутом,

ліквідатор

ОСОБА_1,

за участю представників
сторін:

ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова -Кукленко О.С. (дов. від 06.02.2008);

встановив:

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 26.07.2007 порушено провадження у
справі про банкрутство ТОВ "Компанія "ТПК" в порядку ст. 51
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою
господарського суду Харківської області від 04.09.2007 ТОВ "Компанія
"ТПК" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено  голову ліквідаційної
комісії ОСОБА_1., якого зобов'язано в 5-денний строк подати до офіційного
друкованого органу оголошення про визнання банкрутом.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 30.10.2007 (суддя Міньковський
С.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Компанія
"ТПК", яке ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі
припинено.

До
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулася ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова, яка просить ухвалу суду від 30.10.2007
скасувати, справу направити до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної
процедури. В обґрунтування посилається на порушення норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст. 32 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 11-1 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні"  та положень Господарського процесуального
кодексу України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду
першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку про задоволення касаційної скарги
виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом” (далі Закон) якщо вартості майна боржника
-юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для
задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (
ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про
порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Місцевий
господарський суд, затверджуючи звіт та ліквідаційний баланс банкрута виходив з
того, що ліквідатор здійснив усі заходи з ліквідації банкрута, надані документи
свідчать про завершення ліквідаційної процедури. З поданого ліквідаційного
балансу вбачається, що у ТОВ "Компанія "ТПК"  відсутні майнові активи для функціонування
згідно із законодавством.

Проте
з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до ст. 32 Закону після
завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського
суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються показники виявлення
ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси,
реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;
документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

В
касаційній скарзі ДПІ вказує, що згідно наданої боржником  податкової звітності за період з 01.906.2005
по 01.06.2008 ТОВ "Компанія "ТПК" задекларувало показники проведення
діяльності у розмірі 119672,7 тис. грн.

В
декларації з податку на прибуток підприємства за ІІІ кв. 2007 року, поданої
02.11.2007 ТОВ "Компанія "ТПК" до органів ДПІ, показники
валового доходу становлять 85642181 грн.

Касатор
стверджує, що ліквідація ТОВ "Компанія "ТПК", яка здійснена  порушенням вимог ЦК України, ГК України та
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", без проведення
позапланової перевірки органами ДПІ призведе до завдання збитків економічним
інтересам держави у вигляді ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах
у вигляді податків  та зборів.

Відповідно
до вимог  ст. 105 ЦК України учасники
юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної
особи, зобов'язаний негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює
державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про
те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Ч. 4
даної статті встановлено, що комісія з припинення юридичної особи поміщає в
друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються  відомості про державну реєстрацію юридичної
особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про
порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити
менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної
особи.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її
учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами,
в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну
особу, досягнення мети, для  якої її
створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно
з вимогами  ч.3 ст. 110 ЦК України, якщо
вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів,
юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який
містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік
пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом,
який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно
до вимог ч.5 ст. 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний
порядок ліквідації суб'єкта господарювання,
ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який
ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та
подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність
та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому
законодавством порядку.

Отже,
враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними для звернення із заявою про
порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 51 Закону
є: оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з
вимогами ст. 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення
повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної
податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного
ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо
лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 ЦК України.

З
матеріалів даної справи вбачається, що голова ліквідаційної комісії боржника
звернувся до господарського суду із заявою про банкрутство за правилами ст. 51
Закону з порушенням строку, передбаченого ч. 4 ст.105 ЦК України. Крім того, у
заяві про банкрутство ТОВ відсутні відомості про те, чи проводилася належним
чином оцінка наявного майна боржника, чи повідомлявся орган державної
податкової служби про ліквідацію вказаного підприємства у встановленому поряду,
а також відсутні докази розміщення в друкованих засобах масової інформації
повідомлення про припинення даної юридичної особи  відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України.

Дослідження
вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, про
господарський суд Харківської області на них уваги не звернув, залишивши без
належної правової оцінки.

За
таких обставин ухвалу господарського суду Харківської області не можна визнати
як таку, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, а тому
вона підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої
інстанції.

При
розгляді  справи  суду слід врахувати  наведене, повно та всебічно перевірити дійсні
обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та
запереченням сторін і в залежності від встановленого, правильно  визначити
норми  матеріального  права,
що  підлягають  застосуванню
до  спірних  правовідносин,  та
прийняти  обґрунтоване  і
законне  судове  рішення. та вимог чинного законодавства
вирішити спір.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1117, 1119 - 11112
ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова
задовольнити..

Ухвалу
господарського суду Харківської області від 30.10.2007 у справі № Б-19/204-07
скасувати, справу направити на розгляд до господарського суду Харківської
області.

Головуючий -
М.І. Хандурін

Судді
О.Є. Короткевич

О.С. Удовиченко