ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р. Справа № 3/135

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Комфорту Львів»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельної компанії «Сібінвестград»

про стягнення заборгованості в сумі 424391 грн. 35 коп.

Суддя Мамченко Ю. А.

Представники:

від позивача : юрисконсульт Білик Е.І. (довіреність №12 від 01.09.2008 року)

від відповідача : не з’явився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Комфорту Львів»звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Сібінвестград»з позовною заявою про стягнення 360000 грн. 00 коп. основного боргу, 47999 грн. 82 коп. пені, 6099 грн. 30 коп. 3% річних, 10292 грн. 23 коп. інфляційних втрат за прострочення в оплаті поставленого товару та наданих послуг.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач в відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з’явився. Надіслані на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Сібінвестград»поштові повідомлення про призначення справи до розгляду та ухвала про відкладення розгляду справи повернулись до господарського суду Рівненської області з довідками відділення підприємства зв’язку: «організація вибула», «за закінченням терміну зберігання».

Чинним законодавством до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

07.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Комфорту Львів»(далі –виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельною компанією «Сібінвестград»(далі –замовник) укладено Договір поставки та монтажу виробів №070607-04 (далі –Договір), згідно з умовами якого замовник доручив, а виконавець зобов’язався виконати на платних засадах на замовлення замовника та з власних матеріалів комплекс робіт по виготовленню та монтажу виробі, визначених в Додатку №1 згідно з проектною документацією на будівництво житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по вул.Лермонтова, буд.4а в м.Рівне та передати виконані конструктиви по актах проміжного приймання у встановлений Договором термін.

Відповідно до п.2.1. Договору загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором складає 1202239 грн. 79 коп.. Остаточна сума цього Договору відповідатиме всім сумам Актів форми КБ-2в та довідки КБ-3 узгоджених, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

Відповідно до п.2.4. Договору оплата здійснюється шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у національній валюті України з врахуванням фактично виконаних обсягів робіт Виконавцем на підставі актів виконаних робіт.

Відповідно до п.2.5. Договору остаточний розрахунок за Договором здійснюється протягом 20 днів після підписання актів проміжного приймання виконаних робіт.

На виконання умов договору року позивач виконав з власних матеріалів та провів монтаж виробів визначених в Додатку №1 до Договору №2, та згідно довіреності серії ЯОЗ №240166 від 01.10.2007 року передав виконані конструкти, що підтверджується накладною №3110-02 від 31.10.2007 року на суму 416748 грн. 96 коп., крім того позивачем виконано підрядні роботи, що підтверджується підписаними сторонами Актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2007 року №27/12-03 на суму 12541 грн. 20 коп., актом приймання виконаних підрядних робіт за січень 2008 року №27/12-03 на суму 306999 грн. 60 коп., Актом приймання виконаних підрядних робіт від 31 березня 2008 року № 31/03-03 на суму 465950 грн. 40 коп., та довідками про вартість виконаних підрядних робіт.

Загальна вартість отриманих виробів та виконаних робіт за Договором №070607-04 від 07.06.2007 року складає1202240 грн. 16 коп.. Позивач виконав умови договору в повному обсязі та в строки передбачені п.3.2 Договору.

На момент остаточного виконання робіт, станом на 29.04.2008 року, відповідач частково оплатив отримані за Договором вироби та виконані роботи в розмірі 762928 грн. 06 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банківського рахунку позивача. Крім того, відповідачем згідно банківської виписки №384 від 09.07.2008 року оплачено частину боргу в розмірі 41420 грн. 13 коп., та згідно банківської виписки №412 від 14.08.2008 року оплачено частину боргу в розмірі 40000 грн. 00 коп..

На момент розгляду справи борг відповідача за Договором №070607-04 від 07.06.2007 року становить 357891 грн. 97 коп.. Сума боргу підтверджується також підписаним сторонами Актом звірки взаємних розрахунків. Відповідач не надав суду докази оплати боргу.

Відповідно до п.4.3.4 Договору замовник зобов’язався сплатити вартість виконаних виконавцем робіт.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 8.1.2. Договору за невчасне здійснення розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,5% від загальної суми договору за кожен день прострочення платежу. Проте позивач, керуючись вимогами чинного законодавства, нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, що згідно з розрахунком наданим позивачем складає 47999 грн.82 коп..

За порушення строків оплати, відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем на суму боргу нараховано збитки від інфляції в розмірі 10210 грн. 02 коп.; та три відсотки річних в розмірі 6064 грн. 82 коп.. Розрахунок перевірено судом.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За усною угодою позивачем було додатково поставлено відповідачу склопакети, що підтверджується накладною №2002-02 від 20.02.2008 року на суму 357 грн. 05 коп. (довіреність ЯОР № 943935 від 21 січня 2008 року), накладна №1104-01 від 11.04.2008 року на суму 2108 грн. 03 коп. (довіреність ЯОШ № 345929 від 11 квітня 2008 року.

Склопакети отримані по накладній № 2002-02 від 20.02.2008 року на суму 357 грн.05 коп. відповідач оплатив шляхом попередньої оплати. При отримані склопакетів по накладній № 1104-01 від 11.04.2008 року на суму 2108 грн. 03 коп. відповідачу було виписано рахунок №1004- 04 від 10.04.2008 року. Відповідно до рахунку, виписаному Позивачем, оплата повинна проводитись протягом трьох банківських днів з часу видачі рахунку. Строк оплати по накладній №1104-01 від 11.04.2008 року на суму 2108 грн. 03 коп. закінчився 15.04.2008 року.

На момент розгляду позову вищевказана заборгованість відповідачем не оплачена.

Статтями 202, 205 ЦК України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема у ч.1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Передача товару за видатковими накладними та довіреностями не суперечить вимогам ч. 4 ст.202 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України.

Враховуючи вище викладене, сторони даної справи шляхом передачі Позивачем склопакетів та їх отримання та часткової оплати Відповідачем було укладено усну угоду, згідно з якою Позивач зобов'язався передати у власність Відповідача товар, а Відповідач - прийняти його та оплатити.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем на суму боргу за період з 16.04.2008 по 31.10.2008 року нараховано інфляційні втрати в розмірі 82 грн.21 коп. та 3% річних в розмірі 34 грн. 48 коп..

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачений, його розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 360000 грн. 00 коп., 47999 грн. 82 коп. пені, 10292 грн. 23 коп. інфляційних втрат, 6099 грн. 30 коп. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-будівельної компанії «Сібінвестград» (33000, м.Рівне, вул.Драгоманова, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Комфорту Львів» (79005, м. Львів, вул. Саксаганського, буд.16 кв.2; ) основний борг в сумі 360000 грн. 00 коп., пеню в сумі 47999 грн. 82 коп., 3% річних в сумі 6099 грн. 30 коп., інфляційні втрати в сумі 10292 грн. 23 коп., а також витрати на сплату державного мита в розмірі 4243 грн. 91 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп..

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано “08” грудня 2008 року.