Господарський суд Чернігівської області
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2008 року                                                                      Справа № 19/50

Позивач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіскомплект", вул. Нововокзальна 21, м. Київ, 03038, факт. адреса: пров. Червоноармійський 14, м. Київ, 03039,

до відповідача:          Приватного підприємства "ЮЛМА-68",

вул. Курська, 23, м. Чернігів, 14021,

факт. адреса: вул. Шевченка буд. 9, офіс 3, м. Чернігів, 14000,

про:                              стягнення заборгованості у розмірі 87 030,53 грн.

Суддя Л.Р. Кочергіна

Представники сторін:

від позивача: Тарапата А.Ю., адвокат, Бойко С.В., директор,

від відповідача: не з'явився.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіскомплект" (надалі - ТОВ "Інтерсервіскомплект") подано позов про стягнення з Приватного підприємства „ЮЛМА-68” (надалі –ПП „Юлма-68”) 77291,17 грн. боргу за поставлений товар згідно Договору поставки № 2407/1 від 24 липня 2008 року, 7729,17 грн. штрафу, 2009,58 грн. пені та 8700,0 грн. судових витрат на оплату послуг адвоката.

23.10.2008 року, до початку судового засідання, від відповідача надійшов відзив на позов в якому останній позовні вимоги не визнає. У своєму відзиві відповідач посилається на те, що позивачем у відповідності до ст. 222 Господарського кодексу України не дотримано порядку досудового врегулювання спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивач, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд встановив наступне:

24 липня 2008 року між ТОВ „Інтерсервіскомплект” ( надалі -„Постачальник”) та ПП „Юлма-68” (надалі - „Покупець”) укладено договір поставки № 2407/1 (далі –Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Постачальник зобов’язався передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов’язався прийняти його та оплатити.

Згідно п. 1.2. Договору, асортимент, одиниці виміру товару та ціна товару визначаються сторонами у Специфікації, що є Додатком до Договору, рахунку –фактурі та видаткових накладних.

Згідно з п. 2.3. Договору датою поставки товару вважається дата підписання видаткових накладних Сторонами.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що оплата здійснюється Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання Покупцем рахунку –фактури на оплату замовленого товару, але не пізніше 28 числа місяця, в якому був придбаний товар. Якщо день оплати випадає на вихідний чи святковий день, то оплата повинна здійснюватися раніше встановленого строку на 1-2 банківських дня.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, в серпні 2008 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 109649,04 грн., що підтверджується видатковими накладними №000013353 від 05.08.2008 року, №000013436 від 14.08.2008 року, №000013453 від 15.08.2008 року, №000013454 від 16.08.2008 року, №000013487 від 19.08.2008 року.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар на суму 32357,26 грн., що підтверджується банківськими виписками від 14.08.2008 року на суму 24323,94 грн., від 19.08.2008 року на суму 8033,32 грн., а відтак сума боргу перед позивачем на момент звернення до суду складає 77291,78 грн.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення боргу у розмірі 77291,78 грн. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору не приймаються судом до уваги, оскільки виходячи із змісту статті 222 Господарського кодексу України, направлення боржнику претензії є правом, а не обов’язком кредитора.

Відповідно до положень п. 1 ст. 230 та п.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), розмір якої може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання.

Згідно п. 5.5 Договору, у випадку затримки оплати товару понад обумовлений в Договорі строк, Покупець повинен сплатити штраф у розмірі 10% від не перерахованої частини платежу.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7729,17 грн. обґрунтованою і такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору, а відтак підлягає задоволенню.

Також, відповідно до п. 5.5. Договору, у випадку несвоєчасної оплати за товар, Покупець зобов’язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми не перерахованої частини платежу за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного пункту Договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2009,57 грн. за період з 28.08.2008 року по 24.09.2008 року.

Разом з тим, при розрахунку заявленої суми пені, позивачем не враховано вимоги Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” щодо обмеження розміру пені, яка підлягає стягненню, подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період за який стягується пеня.

Відтак, виходячи із розміру облікової ставки Національного банку України, що діяла у період з 28.08.2008 року по 24.09.2008 року, пеня за прострочення виконання зобов’язання, щодо оплати 77291,78 грн. боргу за отриману продукцію, складає 1316,0 грн. В іншій частині заявленої суми пені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 8700,0 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог в цій частині позивач надав Договір доручення №2708/а від 27.08.2008 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2534, акти здачі - прийняття робіт від 16 жовтня 2008 року та від 22.08.2008 року, а також квитанції про оплату послуг адвоката № 466416 від 1 жовтня 2008 року, №466419 від 21 жовтня 20089 року.

Вивчивши всі подані документи суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума витрат на послуги адвоката у розмірі 8700,0 грн. є необґрунтованою виходячи з наступного.

Із акту здачі-прийняття виконаних робіт від 22.10.2008 року вбачається, що позивачу було надано послуги адвоката вартістю 4220,0 грн. за представлення інтересів Довірителя в організаціях, підприємствах, установах стосовно стягнення збитків з приватного підприємства «Юлма-68».

Разом з тим, предметом даної справи, в рамках якої заявлено вимогу про стягнення витрат на послуги адвоката, є стягнення суми заборгованості по Договору.

Крім того, враховуючи категорію та обставини даної справи, рівень науково-теоретичної складності наданих суду документів та пояснень, оцінюючи реальний вклад адвоката у розгляд даної справи, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу 3740,0 грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, підлягає стягненню 863,36 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 193, 230 - 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЮЛМА-68", вул. Курська, 23, м. Чернігів, 14021, факт.адреса: вул. Шевченка буд. 9, офіс 3, м. Чернігів, 14000, (р/р 8800 в АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіскомплект", вул. Нововокзальна, 21, м. Київ, 03038, факт. адрес. пров. Червоноармійський, 14, м. Київ, 03039, (р/р 1001 в ВАТ КБ „Інтербанк”, МФО 300216, ) 77291,78 грн. основного боргу, 7729,17 грн. штрафу, 1316,0 грн. пені, 3740,0 грн. витрат на послуги адвоката, 863,36 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя           Л.Р. Кочергіна

Повний текст рішення підписано: 28.10.2008 року

Суддя                                                                                Л.Р. Кочергіна

28.10.08