ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

10.11.08 р.
№ 37/20-62

Господарський суд Донецької області
у складі судді Попкова Д.О., розглянувши матеріали за позовною заявою
Акціонерного банку „Факторіал-Банк”, м. Харків

до Відповідача : ОСОБА_1, м.
Єрусалим

про: скасування постанови
Господарського суду Донецької області від 18.06.2008р. в частині накладення
арешту на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту і усунення перешкод в
розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний банк „Факторіал-Банк”, м.
Харків (далі - Позивач)  звернувся до Господарського
суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1, м. Єрусалим (далі -
Відповідач) про скасування постанови Господарського суду Донецької області від
18.06.2008р. в частині накладення арешту на нерухоме майно; звільнення майна з
-під арешту та усунення перешкод в розпорядженні майном.

З позовної заяви вбачається, що позов
поданий до фізичної особи - громадянина Ізраїлю
ОСОБА_1, м. Єрусалим, який не вказаний
підприємцем.

Відповідно до ч.1 ст.21 Господарського
процесуального кодексу України (ГПК України) сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

В свою чергу, ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України передбачає, що право на звернення до
господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та
організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.  У випадках,
передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право
також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з
інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не
можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до
компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та
міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Згідно із правовою позицією Вищого
господарського суду України, викладеною в п. 3 Рекомендації „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ господарським судам” від 27.06.2007 р. N
04-5/120, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких
умов:

а) участь у спорі суб'єкта
господарювання;

б) наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і,
по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

в) відсутність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом ст. 55 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 43 Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, фізична особа може бути віднесена
до суб'єкта господарювання лише за умов її державної реєстрації у якості
підприємця.

Враховуючи, що спір за позовом  Акціонерного банку „Факторіал-Банк”, м.
Харків за своєю сутністю не відноситься до категорії спорів, що підвідомчі
господарському суду незалежно від участі у них у статусі сторони фізичної
особи, яка не є підприємцем (спори про приватизацію або корпоративні спори), і
визначений у позовній заяві Відповідач за своїм статусом не відповідає вимогам,
встановленим ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, такий спір не
підлягає розгляду у господарських судах України. Вказаний висновок у повній
мірі узгоджується із позицією Вищого господарського суду України,
сформульованою в п.2 Рекомендації „Про деякі питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам” від 27.06.2007 р. N 04-5/120

Відповідно до п. 1 ст. 62
Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 4-5, 4-7, 21, 62, 86 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної
заяви Акціонерного банку „Факторіал-Банк”, м. Харків до громадянина Ізраїлю
ОСОБА_1, м. Єрусалим про скасування постанови Господарського суду Донецької
області від 18.06.2008р. в частині накладення арешту на нерухоме майно;
звільнення майна з -під арешту та усунення перешкод в розпорядженні майном.

2. Ухвала може бути оскаржена через
Господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її винесення.

Суддя