ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"11"
листопада 2008 р.
Справа № 50/15-06

Господарський суд
Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши матеріали справи

За позовом           приватного підприємцяОСОБА_1,
Київська обл., м. Біла Церква

до           приватного підприємця ОСОБА_2,
Київська обл., м. Біла Церква

про           стягнення 22044,23 грн.

за участю представників:

від
позивача

Краснов
Г.Є., Соколенко І. Г. (дов. від 22.10.2008 р.);

від
відповідача

не
з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним
чином;

Встановив:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся в господарський суд Київської області з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення 22044,23 грн., з яких 7534 грн. заборгованості
по орендній платі за договором оренди від 01.10.2004 р., 2910,23 грн. за
використану електроенергію на підставі знятих 02.11.2004 р. показників
лічильника, 9600 грн. неустойки та 2000 грн. моральної шкоди.  Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в порушення умов договору оренди від 01.10.2004 р. сплатив позивачу
орендну плату лише частково за жовтень 2004 р. у сумі 886 грн., а більш ніяких
платежів не поступало, отже позивач просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за період з 01.10.2004 р. по 01.05.2005 р. та вартість фактично
використаної електроенергії, яку відповідач повинен сплачувати відповідно до п.
3.5 договору. Крім того, позивач посилається на те, що термін дії договору
скінчився 01.05.2005р., проте, відповідач не повертав орендованого майна до
01.09.2005 р., а тому відповідно до ст. 785 ЦК України повинен також сплатити
неустойку в розмірі 9600 грн.

В судовому засіданні 16.05.2006 р. відповідач
надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у
відзиві. А саме, відповідач зазначає, що наданий суду договір оренди від
01.10.2004 р. він не підписував, підпису під знятими 02.11.2004 р. показниками
лічильника не ставив, орендованими приміщеннями не користувався. Також у
зазначеному відзиві відповідач просить суд призначити почеркознавчу судову
експертизу.

Позивач в судовому засіданні
26.05.2006 р. надав суду заперечення на відзив, в яких підтримує позовні
вимоги, посилаючись на наявність договору від 01.10.2004 р., та зазначає, що
доводи відповідача про те, що він не використовував приміщення із-за
відсутності електроенергії, спростовуються показниками лічильника, на яких
наявний  підпис відповідача, а показання
лічильника фіксуються лише у випадку споживання енергії. В зазначених
запереченнях відповідач погоджується з клопотанням відповідача про проведення
почеркознавчої судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.05.2006 р. призначено почеркознавчу судову експертизу у справі №
50/15-06; зупинено провадження у справі № 50/15-06 на час проведення
судової  експертизи; на розгляд
почеркознавчої судової експертизи винесені наступні питання:

· Чи виконаний підпис на договорі
оренди від 01.10.2004 р. ОСОБА_2.?

· Чи виконано підпис на знятих
02.11.2004 р. показниках лічильника по урахуванню електричної енергії   ОСОБА_2.?

· Чи виконано підписи на договорі оренди
від 01.10.2004 р. та на знятих 2.11.2004 р. показниках лічильника по урахуванню
електричної енергії навмисно зміненим почерком ?

Ухвалою господарського суду
Київської області від 10.09.2008 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи  призначений на 03.10.2008р.

Ухвалою
господарського суду Київської області від 03.10.2008 р. зобов'язано позивача
провести оплату проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції України експертного дослідження, розгляд справи
відкладено на 24.10.2008р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.10.2008р. розгляд справи відкладено на 11.11.2008р., у зв'язку з
ненадходженням на адресу суду висновку проведеної почеркознавчої судової експертизи.

07.11.2008р. на адресу суду надійшов висновок № 5378 від
23.08.2006р. судово-почеркознавчої експертизи.

Позивач в судових засіданнях
03.10.2008 р., 24.10.2008 р. та 11.11.2008 р.
позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судові
засідання 03.10.2008 р., 24.10.2008 р. та 11.11.2008 р. не з`явився, про
причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 11.11.2008 р.
позивач надав суду клопотання, в якому позивач просить суд призначити повторну
експертизу, для чого направити матеріали справи до Науково-дослідницького
центру при ГУ МВС України у Київській області, яке судом не задоволено, оскільки
висновок № 5378  експерта не є
необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а відмінність
справжнього підпису відповідача від підпису на спірних документах вбачається
при звичайному огляді. Крім того, зазначена установа не є науковово-дослідним
інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності,  заслухавши пояснення представника позивача,
суд

ВСТАНОВИВ:

Як на
підставу позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем
зобов`язань за договором оренди від 01.10.2004 р., укладеним між позивачем
(Орендодавцем) та відповідачем (Орендарем).

Відповідно
до розділу 1 Договору від 01.10.2004 р. Орендодавець передає, а Орендар бере
для виробництва в тимчасове платне користування частину приміщень двох боксів
площею 112 кв.м вартістю 23644 грн. залізний павільйон площею 24 кв.м вартістю
15000 грн., вагон битовку вартістю 2691 грн., які знаходяться за адресою: м.
Біла Церква, вул. Петра Запорожця, 246-А.

Згідно
з п. 3.1 Договору розмір орендної плати складає всього 1250  грн. за один місяць: за два бокси -1000 грн.,
за металевий павільйон -100 грн., оренда території 50 кв. м. -50 грн. Орендна
плата сплачується наперед за наступний місяць в кінці поточного, готівкового
порядку не пізніше 10 числа наступного місяця (п. 3.2 Договору). Пунктом 3.5
Договору передбачено, що за користування електроенергією за попередній місяць
Орендар сплачує окремо по лічильнику, центральному за виключенням
електроенергії столярів.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.10.2004 р. по
01.05.2005 р. у сумі 7534 грн. та вартість фактично використаної електроенергії
у сумі 2910,23 грн., яку відповідач повинен сплачувати відповідно до п. 3.5
договору. Як  на докази користування
відповідачем електроенергією на дану суму позивач посилається на зняті
02.11.2004 р. показники лічильника по урахуванню електричної енергії, підписані
позивачем та відповідачем.

Як вбачається з висновку № 5378
судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами господарської справи №
50/15-06, який складений 23.08.2006 р., підписи від імені ОСОБА_2. в графі
„Орендар” у договорі оренди від 01.10.2004 р. між ППОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2. та  „Арендатор” у показниках лічильника
електричної енергії по центральній базі ПСО «Прогрес»на 02.11.2004 р. виконані
не ОСОБА_2.

Господарський суд не вбачає підстав
для відхилення в порядку ч. 6 ст. 42 ГПК України висновку судово-почеркознавчої
експертизи.

Згідно
з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору. Відповідно до ч 2 ст. 32 ГПК України ці дані
встановлюються зокрема письмовими і речовими доказами, висновками судових
експертів.

Отже,
підпис на договорі оренди від 01.10.2004 р. та на показниках лічильника
електричної енергії від 02.11.2004 р., на які посилається позивач в
обґрунтування позовних вимог, виконані не відповідачем у справі, що
підтверджується належним доказом -висновком судового експерта.

Правочином
є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно
до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

В
судовому засіданні встановлено, що договір оренди від 01.10.2004 р. був
підписаний не відповідачем, а як вбачається з висновку № 5378
судово-почеркознавчої експертизи (ч. 1 дослідження), договір був підписаний
особою, яка наслідувала справжній підпис ОСОБА_2. Зазначене свідчить про відсутність
вільного волевиявлення та внутрішньої волі відповідача на вчинення даного
правочину.

Відповідно
до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З
огляду на встановлену обставину щодо відсутності вільного волевиявлення та
внутрішньої волі відповідача на вчинення даного правочину, суд вважає за
необхідне скористатися правом, наданим п. 1 ст. 83 ГПК України, та визнати
недійсним, пов`язаний з предметом спору договір оренди від 01.10.2004 р.,
оскільки при вчиненні даного правочину недотримано вимог ч. 3 ст. 203 ЦК
України.

Таким
чином, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України договір оренди від 01.10.2004 р.,
укладений між ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2., визнається судом недійсним.

Відповідно
до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків,
крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, оскільки  договір від 01.10.2004 р. не створює
юридичних наслідків, то позовні вимоги
про стягнення з відповідача 7534 грн.
заборгованості по орендній платі за договором оренди від
01.10.2004 р. та 2910,23 грн. за використану електроенергію, які позивач
просить стягнути відповідно до п. п. 3.5 договору на підставі знятих 02.11.2004
р. показників лічильника, які підписувались також не відповідачем,  задоволенню не підлягають. Не підлягають
задоволенню і позовні вимоги про стягнення 9600 грн. неустойки, нарахованої у зв`язку
з невиконанням умов даного договору, та 2000 грн. моральної шкоди, яку, як
зазначає позивач, він поніс у зв`язку з наявністю зазначеної заборгованості за
договором від 01.10.2004 р.

Витрати по сплаті державного мита,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та витрати на
проведення судової експертизи відповідно до статті 49 ГПК України покладаються
судом на позивача.

Керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82, п. 1 статті 83,
статтями 84-85 Господарського процесуального кодексу  України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Визнати недійсним договір оренди
від 01.10.2004 р., укладений між ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2.

2.У задоволенні  позову відмовити повністю.

Суддя
Рябцева О.О.

Рішення підписано 01.12.2008 р.