ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.10.08
Справа № 11/178пн

За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лакомка", м. Стаханов Луганської області

до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Стаханов Луганської області

про стягнення 18242 грн. 00 коп.,
усунення перешкод у користуванні майном та звільнення приміщення

суддя  Москаленко М.О.

секретар судового засідання Краснопольська
Т.Б.

в
присутності представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, дов.
№ 19 від 18.08.2008

від відповідача - не прибув

в с т а н о в
и в:

Суть спору: позивачем
заявлені вимоги про зобов'язання відповідача звільнити та передати орендодавцю
орендоване нежитлове вбудоване приміщення площею               14 кв. м., розташоване за
адресою: м. Стаханов, пров. Базарний, 2, у зв'язку з закінченням строку дії
договору оренди б/н від 10.06.2003 та відшкодування збитків у розмірі 18242
грн. 00 коп.

Відповідач у судове засідання не
прибув,  надавши суду письмове
клопотання  від 13.10.2008 про
відкладення судового розгляду справи через його термінову та тривалу робочу
поїздку до м. Києва.

Жодного документа у підтвердження
доводів заявленого клопотання відповідач не надав.

З урахуванням того, що встановлений
ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду судом
даного спору закінчується 21.10.2008 і відповідач протягом судового розгляду
справи мав можливість надати суду  усі
докази в обґрунтування своїх доводів, суд вважає за можливе розглянути справу
на підставі наявних у матеріалах справи доказів за відсутності відповідача.

Позовні вимоги мотивовані позивачем
фактом зайняття та використання відповідачем без відповідних правових підстав,
а саме після закінчення строку дії укладеного сторонами договору оренди,
нежитловим приміщенням площею 14 кв. м, розташованим за адресою:  м. Стаханов Луганської області, пров. Базарний,
2. У відповідності з умовами укладеного сторонами договору оренди позивачем на
адресу відповідача було спрямовано лист про припинення договору оренди у
зв'язку із закінченням строку його дії. Вимога позивача щодо звільнення об'єкту
оренди після закінчення строку дії договору оренди відповідачем виконана не
була. З урахуванням викладеного позивачем заявлено вимогу про зобов'язання
відповідача у  справі звільнити нежитлове
приміщення, що є предметом договору оренди.

Крім вимоги про звільнення займаного
відповідачем нежитлового приміщення позивачем у справі заявлено також вимогу
про стягнення з відповідача суми спричинених позивачеві  відповідачем збитків у сумі 18242 грн. 00
коп. Вимога про стягнення суми збитків обґрунтована  позивачем фактом укладення ним з  приватним підприємством „ПКФ „Екопромсервіс”
попереднього договору, умовами якого було передбачене укладення сторонами в
подальшому основного договору оренди. Предметом основного договору оренди  повинно було бути займане відповідачем
нежитлове приміщення. У зв'язку з тим, що відповідачем після закінчення строку
дії договору оренди орендоване приміщення звільнене не було, своєчасно основний
договір оренди укладено не було та у відповідності з умовами попереднього
договору позивачем на користь ПП „ПКФ „Екопромсервіс” було сплачено штраф у
розмірі                         3040 грн.
00 коп. Також позивачем, за його доводами, не було отримано орендну плату за
весь період дії основного договору у загальному розмірі  15202 грн. 00 коп. Крім того, до складу
судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача у справі, позивачем
включено витрати на послуги адвоката у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Письмовим відзивом на позовну заяву
(а.с. 97-99) відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що
відповідач не був належним чином повідомлений про розірвання укладеного з
позивачем договору оренди нежитлового приміщення,  а тому
дію договору було продовжено на новий строк і на даний час обов'язок
щодо звільнення орендованого приміщення у відповідача відсутній.

Також відповідач вважає
безпідставними вимоги позивача про стягнення суми упущеної вигоди у розмірі
15202 грн. 00 коп. та штрафу у розмірі 3040 грн. 00 коп., оскільки
фактично  позивачем не надано доказів
сплати вказаної суми штрафу і не доведено вини відповідача у  неотриманні
позивачем грошових коштів у розмірі 15202 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, надані
сторонами докази у їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу, суд
встановив  такі фактичні обставини.

10.07.2003 сторонами у даній справі
був укладений договір оренди нежилого приміщення (далі за текстом -договір),
у  відповідності з умовами якого  Орендодавець (позивач  у справі) передав, а Орендар (відповідач
у  справі) -прийняв у строкове платне
користування  нежитлове приміщення площею
14 кв. м для використання з метою здійснення торгівлі промисловими товарами.

Відповідно до умов пункту  1.2 договору строк його дії сторонами  був встановлений з 10.07.2003 по 10.07.2008.

Згідно з умовами пункту 4.1
договору  у випадку якщо за 1 місяць до
закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про його розірвання,
договір вважається пролонгованим на один рік.

09.06.2008, тобто за місяць до закінчення
строку дії договору, позивачем за
адресами відповідача:  АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
рекомендованою кореспонденцією було надіслано письмові повідомлення про  закінчення строку дії договору оренди та
відмову від подальшої пролонгації договору (а.с. 16-22).

10.06.2008 між позивачем у даній
справі та приватним підприємством «ВКФ «Екопромсервіс»був укладений попередній
договір оренди нежитлового вбудованого приміщення (далі за текстом
-попередній  договір), умовами пункту 1.1
якого його сторони встановили, що зобов'язуються у  простій письмовій формі  11.07.2008
укласти основний договір оренди частини нежитлового вбудованого
приміщення площею 14 кв. м, розташованого за адресою:  м. Стаханов, пров. Базарний, буд. 2.

Розмір орендної плати був
погоджений сторонами попереднього договору у пункті 2.3.2 вказаного договору та
склав 1382 грн. 00 коп. на місяць. Строк оренди встановлений сторонами
попереднього договору з 11.07.2008 по 11.06.2009.

Умовами пункту 3.1 попереднього
договору його сторони встановили, що у випадку неукладення основного договору
оренди частини  нежитлового вбудованого
приміщення на умовах та у строки, встановлені попереднім договором, винна
сторона сплачує другій стороні штраф у розмірі 20% від суми  орендної плати за весь період дії основного
договору, встановлений попереднім договором.

У встановлений попереднім договором
строк, а саме 11.07.2008, основний договір оренди сторонами попереднього
договору укладений не був з причини знаходження відповідача у приміщенні, що
було предметом попереднього договору, та неможливості фактичної передачі
приміщення у користування ПП «ВКФ «Екопромсервіс».

Листом вих. № 05-2778/1 від
10.08.2008  (а.с. 50)  ПП «ВКФ «Екопромсервіс»повідомило позивача
про  розірвання попереднього договору та
виклало вимогу про сплату останнім передбаченого умовами попереднього договору
штрафу у розмірі 3040 грн. 00 коп.

Листом № 05-2778/2 від 10.08.2008
(а.с. 51) ПП «АКФ «Екопромсервіс»також відмовилося від пропозиції позивача щодо
оренди іншого приміщення.

Квитанцією до прибуткового касового
ордеру № 047 від 19.08.2008 підтверджено факт сплати позивачем у  справі на користь ПП «ВКФ
«Екопромсервіс»штрафу за невиконання умов попереднього договору у розмірі 3040
грн. 00 коп.

Суму штрафу позивачем перераховано
шляхом готівкового розрахунку на підставі Постанови Правління Національного
банку України від 09.02.2005 № 32 «Про встановлення граничної суми готівкового
розрахунку», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України  18.04.2005 за № 410/10690.

Відповідно до листа Центру
поштового зв'язку № 15 Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта»№ 377 від 02.10.2008
цінні листи на ім'я ОСОБА_1 останнім не були отримані у зв'язку з усною  відмовою від отримання та знаходилися у
відділенні поштового зв'язку до закінчення строку їх зберігання.

Згідно наявної у матеріалах справи
довідки державного реєстратора виконавчого комітету Луганської міської ради №
860206 (а.с. 32)  належною юридичною
адресою відповідача є АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки адресного
бюро УМВС України в Луганській області (а.с. 31)  місцем проживання відповідача у даній справі
є АДРЕСА_2.

За вказаною вище належною адресою
позивачем і було надіслано повідомлення про закінчення строку дії договору та
відмову від його подальшої пролонгації.

У позовній заяві позивачем
викладено вимоги про зобов'язання відповідача звільнити спірне нежитлове приміщення,
про стягнення з відповідача суми сплаченого ПП ВКФ «Екопромсервіс» штрафу у
розмірі 3040 грн. 00 коп. та упущеної вигоди у суми усіх орендних платежів за
попереднім договором -15202 грн. 00 коп.

Крім того, 30.07.2008 позивачем
у  справі з адвокатом ОСОБА_2 було
укладено договір № 02/01/1 про надання послуг адвоката (а.с. 13), предметом
якого є представництво інтересів позивача вказаним адвокатом  в судових установах та надання відповідної
правової допомоги.

Згідно з умовами пункту 2.1
договору про надання послуг адвоката оплата за надані адвокатом послуги склала
3000 грн. 00 коп. у вигляді авансового платежу.

За квитанцією до прибуткового
касового ордеру (а.с. 14) позивачем
адвокату ОСОБА_2 було сплачено 2000 грн. 00 коп. на виконання умов
укладеного договору.

Дослідивши обставини справи, надані
сторонами докази у їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу, суд
дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх  часткового задоволення  з таких підстав.

У відповідності із ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до приписів ст.ст. 6,
627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору виборі
контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Сторони у даній справі  в укладеному ними договорі оренди визначили
строк дії договору оренди та умови, за наявності яких договір вважається
продовженим на новий строк.

Так, обов'язковою умовою
продовження строку дії договору оренди його сторонами було визначено
відсутність заяв сторін про його розірвання протягом одного місяця до
закінчення строку дії договору.

Користуючись правами, наданими
позивачеві як орендодавцю приписами ст. 763 Цивільного кодексу України, позивач
за місяць до закінчення строку дії договору оренди, а саме 09.06.2008, направив
на адресу відповідача письмове повідомлення про припинення договору оренди у
зв'язку із закінченням строку його дії, а також про відмову  від подальшого продовження дії договору.

Факт надсилання з вказаного вище
повідомлення за належною юридичною та фактичною адресою відповідача у справі
підтверджений матеріалами справи (відповідними фіскальними чеками, описами
вкладення до поштового відправлення) та її фактичними обставинами.

За таких обставин, з урахуванням
відмови відповідача від одержання рекомендованої поштової кореспонденції, суд
доходить висновку про  дотримання
позивачем у справі приписів укладеного з відповідачем
договору стосовно повідомлення останнього про припинення договору оренди.

З огляду на приписи ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України надсилання  за належною юридичною адресою
відповідача рекомендованою кореспонденцією листа про припинення
договору оренди є належним способом повідомлення відповідача про припинення вказаного
договору та є належним та допустимим доказом у справі.

Таким чином, матеріалами справи, її
фактичними обставинами доведений факт
належного повідомлення відповідача позивачем у справі про припинення
договору оренди та повернення об'єкту оренди.

У відповідності з приписами ст. 764
Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше
встановлений договором.

Вказаній нормі відповідають умови
пункту 4.1 договору.

Як свідчать фактичні обставини
справи, за місяць до дня закінчення строку договору позивач повідомив
відповідача про припинення укладеного сторонами договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 785
Цивільного кодексу України  у разі
припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Доказів повернення відповідачем
майна після припинення договору оренди під час судового розгляду справи суду
надано не було.

З урахуванням викладеного вище вимога
позивача про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення  площею 14 кв. м за адресою: м. Стаханов
Луганської області, пров. Базарний, буд. 2, є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення з
відповідача сум штрафу та упущеної вигоди у загальному розмірі 18242 грн. 00
коп. судом враховані такі обставини.

Відповідно до ст. 635 Цивільного
кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний
договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частинами 2 та 3 ст. 635  Цивільного кодексу України також встановлено,
що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані
простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами
цивільного законодавства; зобов'язання, встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором, або якщо жодна із стороні не направить
другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно ст.  22 ЦК України збитками є втрати,  яких особа зазнала у зв'язку зі  знищенням
або  пошкодженням  речі,
а також   витрати,   які
особа  зробила  або
мусить  зробити  для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки),  доходи,  які особа
могла  б  реально
одержати за звичайних обставин,
якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним  принципом цивільного права особа,  якій завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права,  має право  на їх
відшкодування  (частина перша
статті 22,  стаття 611,  частина перша статті 623 Цивільного кодексу
України.  Для  застосування
такої  міри відповідальності,  як
відшкодування  збитків, також  потрібна наявність повного  складу
цивільного  правопорушення,  як-то:
протиправна поведінка,  дія чи
бездіяльність особи;  шкідливий результат
такої поведінки (збитки);  причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина   правопорушника.

Матеріали справи та її фактичні
обставини свідчать про укладення позивачем у
справі та ПП «ВКФ «Екопромсервіс»попереднього договору оренди
нежитлового приміщення.

Позивач у справі цілком
обґрунтовано розраховував на укладення основного договору оренди  11.07.2008, тобто після закінчення строку дії
договору оренди, укладеного позивачем з відповідачем  у даній справі.

Матеріалами справи також доведено,
що основний договір оренди не було укладено внаслідок відмови відповідача від
звільнення  нежитлового приміщення, що
було предметом попереднього договору оренди.

Факт сплати позивачем на користь ПП
«ВКФ «Екопромсервіс»передбаченого умовами попереднього договору оренди штрафу у
розмірі 3040 грн. 00 коп. також підтверджений матеріалами справи, а саме
квитанцією до прибуткового касового ордеру № 047 від 19.08.2008, що є належним
доказом у розумінні приписів ст. 34 Господарського процесуального кодексу
України.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з  збитків у розмірі штрафу у
сумі 3040 грн. 00 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Разом з цим підлягає частковому
задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми упущеної вигоди у
розмірі 15202 грн. 00 коп.

Так, суму упущеної вигоди позивачем
розраховано виходячи з розміру орендної плати, що підлягала щомісячній сплаті
згідно з умовами попереднього договору оренди.

За результатами повного та
всебічного дослідження фактичних обставин справи, наявних у матеріалах справи
доказів суд доходить висновку про наявність причинного зв'язку між  відмовою відповідача від виконання вимоги про
звільнення нежитлового приміщення, що є предметом попереднього договору оренди,
та фактом неотримання позивачем у  справі
доходу від здачі в оренду вказаного приміщення ПП «ВКФ «Екопромсервіс».

Підстави  обчислення суми упущеної вигоди за весь
період дії основного договору, а саме з 11.07.2008 по 11.06.2009, позивачем
належним чином ані документально, ані нормативно не обґрунтовані.

З урахуванням того, що відповідач
продовжував користуватися нежитловим приміщенням, що було предметом
попереднього договору оренди, до дня звернення позивача до суду з даним
позовом, а також в процесі судового розгляду даної справи, та позбавив позивача
можливості отримувати доход від здачі в оренду іншому орендарю вказаного
нежитлового приміщення, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на
користь  позивача у справі упущену вигоду
за період з 11.07.2007 по день прийняття рішення  у даній справі -16.10.2008 (виходячи з розміру
щомісячної орендної плати, встановленого попереднім договором оренди), що за
розрахунком суду становить 4413 грн. 48 коп. (за
період з 11.07.2008 по 31.07.2008 -                          936 грн. 19 коп., з
01.08.2008 по 31.08.2008 -1382 грн. 00 коп., з 01.09.2008 по 30.09.2008 -1382
грн. 00 коп., з 01.10.2008 по 16.10.2008 - 713 грн. 29 коп.).

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи та її фактичними
обставинами та підлягають частковому задоволенню у частині вимог про
зобов'язання відповідача звільнити нежитлове вбудоване приміщення площею 14 кв.
м, розташоване за адресою:  м. Стаханов,
пров. Базарний, буд. 2, та у частині стягнення з відповідача на користь
позивача суми збитків у розмірі 3040 грн. 00 коп. штрафу та упущеної вигоди у
розмірі  4413 грн.             48 коп., а усього 7453 грн. 48
коп.

Судові витрати на підставі у
відповідності з приписами ст.  49
Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, стягненню з відповідача на
користь позивача у справі підлягає державне мито у  розмірі 159 грн. 53 коп., витрати на
інформаційно -технічне забезпечення судового процесу у розмірі 70 грн. 34 коп.

Судові витрати на надання послуг
адвоката також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у  справі пропорційно розміру задоволених
позовних вимог виходячи з фактично сплаченої суми у розмірі 2000 грн. 00 коп. і
складають 1193 грн. 10 коп.

Обґрунтованість вимог позивача про
стягнення витрат на послуги адвоката
підтверджується наведеним нижче.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить
оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони
сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48
Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб,
які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом,
наводиться в статті 2 Закону України "Про адвокатуру", яка зазначає,
що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж
роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав
кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською
діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Адвокат ОСОБА_2 як представник
позивача була присутня у судових засідання у даній справі, надавала витребувані
господарським судом документи у підтвердження вимог позовної заяви.

Таким чином, факт надання послуг
адвокатом ОСОБА_2 під час розгляду судом даної справи є доведеним,
підтвердженим матеріалами справи. Фактична оплата наданих послуг позивачем у
справі здійснена.

Під час звернення до господарського
суду з даним позовом позивачем за вимогою про стягнення з відповідача суми
збитків платіжним дорученням № 118 від 30.07.2008 сплачене державне мито у
розмірі 185 грн. 00 коп., в той час як виходячи з ціни позову сплаті підлягало
державне мито у розмірі 182 грн. 42 коп.

З урахуванням викладеного зайве
сплачене державне мито у розмірі  2
грн.                  58 коп. підлягає
поверненню позивачеві на підставі приписів п. 3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і  ш и в :

1.    Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати фізичну особу -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_1,  звільнити та повернути  товариству з обмеженою відповідальністю
«Лакомка», Луганська область, м. Стаханов, пров. Базарний, буд. 2, код 13410024,
нежитлове вбудоване приміщення площею 14 кв. м, розташоване за адресою:  м. Стаханов, пров. Базарний, буд. 2, видати
позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Лакомка», Луганська область, м. Стаханов, пров. Базарний,
буд. 2, код 13410024, збитки у розмірі 7453 грн.                  48 коп., витрати зі сплати
державного мита у розмірі 159 грн. 53 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу  у розмірі
70 грн. 34 коп.,  витрати на послуги
адвоката  у розмірі 1193 грн. 10 коп.,
видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю  «Лакомка» з Державного
бюджету України зайве сплачене під час звернення до суду з даним позовом
державне мито у розмірі 2 грн. 58 коп.

Підставою для повернення
державного мита є дане рішення, засвідчене печаткою господарського суду
Луганської області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення
-21.10.2008.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко