АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008
№ 2-205/2008р.

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка
В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
25.06.2008

у справі № 2-205/2008р.

за позовом                               ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю "Україна"

ОСОБА_1

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

третя особа позивача

третя особа відповідача

про
визнання недійсним протоколу зборів засновників товариства та змін і доповнень
до статуту юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду в
Чернігівській області від 25 червня 2008 року у справі 2-205/2008 (далі -
Рішення суду) задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, визнано
недійсним протокол зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю
„Україна” № 3 від 26.04.2004, визнано недійсними зміни та доповнення до статуту
Товариства з обмеженою відповідальністю „Україна”, затверджені протоколом
засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Україна” № 3 від
26.04.2004.

Також вказаним рішенням суду
стягнуто з відповідачів „ТОВ Україна”,ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 в рівних долях, на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Чернігівській області (банк УДК в Чернігівській області МФО НОМЕР_1 код НОМЕР_2
для зарахування НДЕКЦ за проведення експертизи р/р НОМЕР_3) кошти за проведення
експертизи у справі в сумі 274 (двісті сімдесят чотири) гривни 62 копійки.

Не погоджуючись із рішенням
місцевого суду,ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (відповідачі) звернулися до
Апеляційного суду Чернігівської області з апеляційною скаргою, в якій просили
скасувати рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від
25.06.2008 у справі №2-205/2008 та прийняти нове рішення по суті позовних
вимог.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 31.07.2008, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу України, вказану апеляційну скаргу було
передано за підвідомчістю до Київського апеляційного господарського суду.

Київський апеляційний господарський
суд визнав подані матеріали достатніми для порушення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.08.2008 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області
від 25.06.2008 у справі № 2-205/2008 до провадження, розгляд апеляційної скарги
призначено на 24.09.2008.

Розгляд апеляційної скарги
неодноразово відкладався.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2008 Новікова М.М. у
зв'язку з виробничою необхідністю - зайнятістю судді Гарник Л.Л.. у розгляді
іншої справи та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині
додержання процесуальних строків передано для здійснення апеляційного
провадження у даній справі колегії у складі головуючого судді Шипка В.В.,
суддів Євсікова О.О. (доповідач), Іваненко Я.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2008 прийнято до розгляду апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 колегією суддів у наступному складі: головуючий суддя
- Шипко В.В., судді: Євсіков О.О. (доповідач), Іваненко Я.Л., розгляд
апеляційної скарги призначено на 05.11.2008.

Згідно зі ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними
правами. Сторони, зокрема, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити
з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати
докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та
письмові пояснення господарському суду та ін.

Сторони своїми процесуальними
правами не скористалися, у судове засідання 05.11.2008 не з'явилися, позивачі
та відповідач-2 подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Тому, враховуючи, що явка
представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою,
відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,
справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У відзиві на апеляційну скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, поданому через канцелярію суду, останні просили
розглянути скаргу без їх участі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

Скаржники зазначають, що ухвалюючи
рішення, суд виходив з того, що прийняття до складу учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю може визнаватися правомірним лише за умови придбання
ними частки у статутному капіталі одного з учасників Товариства. Будь-яких
інших підстав для визнання протоколу зборів та змін до Статуту товариства
судове рішення не містить. В обґрунтування цього висновку суд послався на ст. 147
Цивільного кодексу України, в якій йдеться про право учасника товариства з
обмеженою відповідальністю продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Скаржники вважають, що суд
помилково застосував ст. 147 Цивільного кодексу України до правовідносин, які
цією статтею не регулюються. Зокрема, ст. 147 Цивільного кодексу України
врегульовані особисті правовідносини учасників Товариства між собою та третіми
особами щодо права учасників розпоряджатися належними ним частками в статутному
капіталі Товариства, а не питання прийняття до складу учасників товариства
інших осіб.

Обмежуючи право Товариства щодо
прийняття до його складу нових членів, звузивши його до прийняття до складу
Товариства лише за умови придбання ним частки у статутному капіталі одного з
учасників Товариства, суд, на думку скаржників порушив один з основних
принципів підприємницької діяльності - свободу підприємницької діяльності (ст.
6 п. 1 Господарського кодексу України).

Статтею 88 Цивільного кодексу
встановлені вимоги до Статуту господарського Товариства, зокрема, Статут має
містити порядок вступу до товариства та виходу з нього. Таким чином, з
врахуванням принципу свободи господарської діяльності, господарське товариство
має право на свій розсуд встановити в Статуті Товариства порядок вступу до
нього. Такий порядок встановлений саме в п. 13.1 Статуту ТОВ „Україна",
згідно з яким за рішенням загальних зборів допускається прийняття в Товариство
нових учасників шляхом залучення їх майнового внеску до статутного фонду
підприємства.

Вищим органом товариства з
обмеженою відповідальністю є загальні збори, які вирішують питання, віднесені
до їх компетенції (ст. 145 ЦК України), причому внесення змін до статуту
товариства, зміна розміру його статутного капіталу належить до виключної
компетенції загальних зборів.

Скаржники також зазначають, що в
судовому засіданні також встановлено, що рішення про прийняття до складу
учасників підприємства прийнято повноважним складом зборів учасників,
необхідною кількістю для прийняття такого рішення голосів. Тому підстави для
визнання його недійсним та визнання недійсним відповідних змін до Статуту
відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, поданому через канцелярію суду, останні заперечували
проти доводів скаржників, викладених в апеляційній скарзі, з підстав,
викладених у відзиві на вказану скаргу, просили суд відмовити в її задоволенні
та залишити без змін оскаржуване Рішення суду як таке, що прийняте з повним та всебічним
з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 звернулись до Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області з позовом до ТОВ "Україна",
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним
протоколу зборів засновників товариства № 3 від 26 квітня 2004 року та змін і
доповнень до статуту юридичної особи, мотивуючи позов тим, що вони є
засновниками ТОВ "Україна", с. Комань, Новгород-Сіверського району.

Згідно з протоколом № 3 загальних
зборів засновників ТОВ "Україна" від 26 квітня 2004 року до складу
учасників товариства були прийняті нові члени, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і цим
же протоколом затверджені зміни та доповнення до статуту ТОВ
"Україна", згідно якими викладено у новій редакції пункти 4.1
(учасники товариства), 6.3 (розмір статутного фонду) , 6.4 (порядок формування
статутного фонду).

Ці зміни зареєстровані
розпорядженням голови районної держадміністрації № 183 від 27.05.2008.

Відповідно до зазначених змін
статутний фонд Товариства створено у розмірі 47959 грн., котрий формується за
рахунок вкладів учасників; учасниками Товариства є:

ОСОБА_9 з часткою в статутному
фонді в розмірі 4596 грн. - 9,6 %;

ОСОБА_2 з часткою в статутному
фонді в розмірі 3938 грн. - 8,2 %;

ОСОБА_1 з часткою в статутному
фонді в розмірі 5690 грн. - 11,8%;

ОСОБА_4 з часткою в статутному
фонді в розмірі 6200 грн. - 12,9 %;

ОСОБА_6 з часткою в статутному
фонді в розмірі 6699 грн. - 9,6 %;

ОСОБА_8 з часткою в статутному
фонді в розмірі 3108 грн. - 6,5 %;

ОСОБА_5 з часткою в статутному
фонді в розмірі 8000 грн. - 16,3 %;

ОСОБА_3 з часткою в статутному фонді
в розмірі 5618 грн. - 11,7 %;

ОСОБА_7 з часткою в статутному
фонді в розмірі 4110 грн. - 8,6 %.

Позивачі вважають, що введенням
нових членів до товариства було порушено їх права, а саме: зменшились їх частки
у статутному фонді товариства (ОСОБА_2 - з 9,8% до 8,2%, ОСОБА_3 - з 13,9% до
11,7%, ОСОБА_4 - з 15,4% до 12,9%); нові члени товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не
викупили частки у членів товариства, що вибули; зміни до статуту товариства
було внесено без одностайної згоди всіх членів товариства та не були підписані
засновниками товариства. А отже вказаний протокол та затверджені ним зміни і
доповнення до статуту ТОВ "України" суперечать вимогам чинного
законодавства і підлягають визнанню недійсними.

Під час розгляду спору в суді
першої інстанції позивач ОСОБА_2 підтримав заявлений позов в повному обсязі із
посиланням на обґрунтування, викладене в позовній заяві, та повідомив, що його
на збори засновників ТОВ "Україна", що відбулися 26 квітня 2004 року,
ніхто не запрошував і він там присутнім не був. Ніхто його частку не викупав,
на внесення змін до статуту товариства він не погоджувався, а введенням нових
членів порушено його права.

Позивач ОСОБА_4 підтримав заявлений
позов в повному обсязі й до викладеного в позовній заяві додав, що він на
зборах засновників ТОВ "Україна", що відбулися 26 квітня 2004 року,
присутнім не був; підпис, що стоїть у протоколі, не його.

Позивач ОСОБА_3 підтримав заявлений
позов в повному обсязі і до викладеного в позовній заяві додав, що на зборах
засновників ТОВ „Україна”, що відбулися 26 квітня 2004 року, він присутнім не
був, його на збори ніхто не запрошував.

Представник відповідача ТОВ
«Україна» ОСОБА_1 позов не визнав у повному обсязі. Крім викладеного у
письмовому запереченні на позов, доповнив, що на зборах 26 квітня 2004 року
були присутні всі засновники, які підписались у протоколі, крім ОСОБА_3, та всі
вони голосували - «за». ОСОБА_3 взагалі написав заяву про вихід із товариства.
ОСОБА_4 був присутній на зборах та ставив свій підпис у протоколі від
26.04.2004. Нові члени товариства були прийняті законно, як і законно були
внесені зміни до статуту ТОВ «Україна». ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодились стати
новими засновниками товариства, для чого написали заяви, внесли свої майнові
паї, часток вибувших членів товариства вони не викупали.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав
в повному обсязі та крім викладеного в якості представника ТОВ «Україна»
доповнив, що завдяки введенню нових засновників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 господарство
змогло працювати в нормальному режимі оскільки позивачі не давали своєї згоди
на проведення деяких операцій, внесенням змін до статуту та прийняттям нових
членів у засновники нічиїх прав порушено не було.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_9
позов не визнали в повному обсязі та погодились із запереченнями, викладеними
відповідачемОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_8 надала суду
письмову заяву, в якій позов не визнала в повному обсязі та повідомила, що під
час зборів засновників товариства 26 квітня 2004 року були присутні всі
засновники, крім ОСОБА_2, які одностайно проголосували за включення ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до членів ТОВ «Україна» та зміни до статуту товариства.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала
в повному обсязі та повідомила, що вона часток вибувших членів товариства
жодним чином не набувала.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнала
в повному обсязі та повідомила, що вона була присутня на зборах засновників
товариства 26 квітня 2004 року, на яких усі присутні там засновники
проголосували за її та ОСОБА_5 включення до складу засновників ТОВ «Україна».
Вона особисто ні у кого із учасників товариства частки не викупала, а внесла
разом із ОСОБА_5 до статутного фонду товариства свій майновий пай, вважає, що
відповідно до п. 13.1 Статуту ТОВ «Україна» прийняття нового учасника можливе
без викупу частки учасника, а за умови внесення майнового внеску до статутного
фонду товариства.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_11 заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до статуту ТОВ
«Україна», затвердженого установчими зборами засновників Товариства 29 березня
2001 року протоколом № 1 та зареєстрованого розпорядження голови
Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 31.03.2000 за № 115,
Товариство «Україна» являється товариством з обмеженою відповідальністю,
створеним на засадах договору фізичних осіб шляхом об'єднання їх майнових
внесків для підприємницької діяльності у сільському господарстві (а. с. 11-12).

Відповідно до ст. 50 Закону України
„Про господарські товариства”, в редакції, що діяла станом на 26.04.2004 - дату
прийняття спірного рішення зборів (далі - Закон), товариством з обмеженою
відповідальністю визнається товариство, що має статутний фонд, розділений на
частки, розмір яких визначається установчими документами.

Учасники товариства несуть
відповідальність в межах їх вкладів.

У випадках, передбачених
установчими документами, учасники, які не повністю внесли вклади, відповідають
за зобов'язаннями товариства також у межах невнесеної частини вкладу.

Відповідно до ст. 51 Закону
установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей,
зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток
кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Зміни вартості майна, внесеного як
вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у
статутному фонді, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не
передбачено установчими документами.

Відповідно до ст. 52 Закону у
товаристві з обмеженою відповідальністю створюється статутний фонд, розмір
якого повинен становити не менше суми, еквівалентної 100 мінімальним заробітним
платам, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент
створення товариства з обмеженою відповідальністю.

До моменту реєстрації товариства з
обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного
фонду  не менше 30 відсотків вказаного в
установчих документах вкладу. Внесення до статутного фонду грошей
підтверджується документами, виданими банківською установою.

Учасник зобов'язаний повністю
внести свій вклад не пізніше року після реєстрації товариства. У разі
невиконання цього зобов'язання у визначений строк учасник, якщо інше не
передбачено установчими документами, сплачує за час прострочки 10 відсотків
річних з недовнесеної суми.

Учаснику товариства з обмеженою
відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво
товариства.

Судом першої інстанції встановлено
та не заперечується сторонами, що станом на 26 квітня 2004 року до складу
засновників ТОВ «Україна» входили сім осіб, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Відповідно до протоколу зборів
засновників ТОВ «Україна» № 3 від 26 квітня 2004 року - всього засновників 7
осіб, з них були присутні на зборах 6 чоловік, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а. с. 26-27) Зазначений протокол
підписали п'ять засновників ТОВ «Україна», а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_4та ОСОБА_9.

При цьому колегія суддів не бере до
уваги пояснення позивача ОСОБА_4 щодо його відсутності на зборах 26.04.2004 та
непідписання ним вищевказаного протоколу, оскільки вони спростовуються наявними
у справі письмовими поясненнями відповідачів та висновком почеркознавчої
експертизи № 13 від 10.01.2007, згідно з якою підпис у в протоколі зборів
засновників ТОВ «Україна» від 26.04.2004 № 3 навпроти прізвища ОСОБА_4 виконано
ОСОБА_4(а.с. 134-136).

Також суд не бере до уваги доводи
відповідача ОСОБА_1 про вихід із учасників товариства ОСОБА_3, оскільки вони
спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 про те, що рішення про виключення
ОСОБА_3а зборами засновників не виносилось, його частка не викуповувалась, а
також спростовуються даними самого протоколу № 3 від 26.04.2008, де його
зазначено як засновника ТОВ «Україна».

Розглядаючи спір по суті,
апеляційна інстанція бере до уваги таке.

Перший розгляд справи відбувався за
правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У матеріалах справи міститься
протокол допиту свідків у справі від 05.06.2006 (а.с. 42-45), в якому містяться
наступні відомості.

Свідок ОСОБА_7 (учасник товариства)
в судовому засіданні (під час розгляду справи вперше) показав, що він є одним
із засновників ТОВ "Україна" і 26 квітня 2004 року він був присутнім
на зборах засновників, були присутні також всі засновники крім ОСОБА_2 По
питаннях, що вирішувались на зборах, всі засновники голосували позитивно, про
що й було складено протокол, в якому всі ставили свій підпис. Одне з питань, що
вирішувалось на тих зборах, було прийняття у члени засновників ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8 (учасник товариства)
в судовому засіданні показала, що вона є одним із засновників ТОВ
"Україна" і 26 квітня 2004 року вона була присутня на зборах
засновників ТОВ "Україна". На зборах вирішували різні господарські
питаннях і прийом у засновники нових членів, але оскільки пройшло вже багато
часу, то вона не пам'ятає всіх питань, які виносились на розгляд, як записано у
протоколі так і було. Були присутні всі засновники крім ОСОБА_2, чому він не
був присутнім, вона не знає. Всі присутні по всіх питаннях голосували
позитивно. На запитання представника позивачів ОСОБА_8 повідомила, що на збори
засновників запрошують по телефону, повідомляють шляхом вивішування об'яв; в
даному випадку також вивішувалась об'ява; за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проголосували
всі „за”.

Свідок ОСОБА_12 в судовому
засіданні показала, що вона працює секретарем ТОВ "Україна" і 26
квітня 2004 року була присутня на зборах засновників вказаного господарства. На
зборах були присутні всі засновники крім ОСОБА_2, вона сама особисто
запрошувала його на засідання засновників, але він відмовився, посилаючись на
те, що він зайнятий. Повідомлення про збори, місце та час проведення
засновників розвішують на сільських дошках оголошень. Реєстрація тих, хто
з'явився на збори, не ведеться; всі, хто з'явився, записуються до протоколу. На
тому засіданні вирішували питання про внесення змін до статуту господарства,
про прийняття у члени засновників двох нових членів та інші господарські
питання. На запитання представника позивачів ОСОБА_12 повідомила, що
запрошуються на засідання (зборів) по вивішених об'явах, каса арештована,
грошей в касі немає на листи; реєстрація не проводиться, але в протокол
заносяться всі присутні засновники; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на засіданні були
присутні, вони працювали (в Товаристві), знали про засідання, а також була
вивішена об'ява.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та
інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які
не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого
законом.

Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 50 ЦПК України
свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються
справи.

Свідок зобов'язаний з'явитися до
суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

У разі неможливості прибуття за
викликом суду свідок зобов'язаний завчасно повідомити про це суд.

Свідок має право давати показання
рідною мовою або мовою, якою він володіє, користуватися письмовими записами,
відмовитися від давання показань у випадках, встановлених законом, а також на
компенсацію витрат, пов'язаних з викликом до суду.

За завідомо неправдиві показання
або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав свідок
несе кримінальну відповідальність, а за невиконання інших обов'язків -
відповідальність, встановлену законом.

Зважаючи на наведене, апеляційний
суд приймає вищевказаний протокол допиту свідків як процесуальний акт, в якому
в установленій законом процедурі зафіксовані встановлені судом юридично значущі
факти.

Відповідно до ст. 60 Закону збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Брати участь у зборах з правом
дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками
товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з
зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується
головою та секретарем зборів.

Будь-хто з учасників товариства з
обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку
зборів.

У випадках, передбачених
установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури,
допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення
або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій
формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте рішення.

Голова зборів товариства організує
ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам
товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги
протоколів.

Відповідно до ст. 61 Закону збори
учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох
разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові збори учасників
скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих
документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому
випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо
виникає загроза значного скорочення статутного фонду.

Збори учасників товариства повинні
скликатися також на вимогу виконавчого органу.

Учасники товариства, що володіють у
сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання
позачергових зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що
стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не
виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників.

Про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням
часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути
зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з
учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників за
умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку
денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть
прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 10.8 Статуту ТОВ
„Україна” збори учасників товариства скликаються не рідше двох разів на рік.
Позачергові збори скликаються головою Товариства у випадках, коли цього
вимагають інтереси Товариства, у разі неплатоспроможності Товариства. Збори
учасників скликаються також на вимогу директора або ревізійної комісії. Про
проведення загальних зборів Товариства учасники повідомляються в письмовій
формі з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення
повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Не
пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна
бути надана можливість ознайомитись з документами, внесеними до порядку денного
зборів.

З урахуванням наведених вимог
законодавства та Статуту Товариства, матеріалів справи, показань та пояснень
свідків, в т. ч. тих, які при повторному розгляді справи набули процесуального
статусу відповідачів, апеляційний суд дійшов висновку, що всі учасники Товариства
були належним чином повідомлені про проведення загальних зборів 26.04.2004,
загальні збори учасників Товариства були проведенні відповідно до вимог
законодавства та були правомочними, оскільки на них були присутні учасники, що
володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Правовідносини, що виникли у сторін
з приводу прийняття до членів товариства нових учасників, регулюються
положенням розділу 4 параграфу 1 глави 8 Цивільного кодексу України та Статутом
товариства з обмеженою відповідальністю «Україна».

Відповідно до ст. 140 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) товариством з обмеженою відповідальністю є
засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого
поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Частина 1 статті 143 ЦК зазначає,
що статут товариства з обмеженою відповідальністю крім інших відомостей повинен
містити порядок передавання (переходу) часток у статутному фонді. Перехід
частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю до іншої особи регламентується ст. 147 ЦК, та передбачає
порядок продажу або іншим чином відчуження своєї частки у статутному капіталі
учасником товариства з обмеженою відповідальністю в тому числі і третім особам.

Виходячи з вищевикладеного, судом
першої інстанції зроблено помилковий висновок, що прийняття нового учасника
товариства може бути правомірним лише за умови придбання ним частки (або її
частини) у статутному капіталі одного із учасників товариства.

Місцевий суд помилково застосував
ст. 147 Цивільного кодексу, оскільки вказаною статтею регульовані особисті
правовідносини учасників Товариства між собою та третіми особами щодо права
учасників розпоряджатися належними ним частками в статутному капіталі
Товариства, а не питання прийняття до складу учасників товариства інших осіб -
нових учасників без зміни попереднього складу учасників.

Судом першої інстанції не враховано
тієї обставини, що нормативно-правовими актами не заборонено прийняття до
членів товариства з обмеженою відповідальністю нових учасників шляхом внесення
до статутного фонду товариства додаткових внесків та збільшення розміру
салатного фонду.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 144 ЦК
України збільшення статутного
капіталу  товариства з обмеженою
відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у
повному  обсязі.  Порядок
внесення  додаткових  вкладів встановлюється законом і статутом
товариства.

Відповідно до ст. 53 Закону учасник
товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників
відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж
товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім
особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її
частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді
товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Колегія суддів враховує, що згідно
з п. 13.3 Статуту ТОВ "Україна" умовою прийняття нового учасника є
придбання ним частки (або її частини) учасника товариства який вибув.

Однак у даному випадку посилання на
даний пункт є хибними, оскільки на час проведення зборів засновників питання
про вихід з товариства когось із учасників не вирішувалось.

При цьому Статутом передбачено
порядок прийняття нових членів і без виходу з товариства когось із учасників.

Так, згідно з п. 13.1 Статуту ТОВ
"Україна"  прийняття до складу
Товариства нових учасників проводиться Зборами учасників за поданням Голови та
директора товариства з наступним внесення майнового внеску у статутний фонд
Товариства.

Згідно з п. 13.4 Статуту громадянин
чи юридична особа вважається прийнятими до складу Товариства з моменту
зарахування до статуту фонду його вкладу чи визначеної його частини.

Відповідно до п. 6.5 Статуту розмір
частки нового учасника, який прийнятий до складу товариства, визначається
зборами учасників.

Пункт 4.2 Статуту визначає, що
учасниками Товариства можуть бути як громадяни, так і юридичні особи. До цього
складу в установленому законодавством і цим Статутом порядку можуть бути
прийняті учасники - треті особи.

Отже, фактично Статут Товариства
передбачає як входження нових учасників шляхом придбання ними частки (або її
частини) учасника товариства, який вибув, так і шляхом збільшення учасників
Товариства разом із збільшенням статутного капіталу та перерозподілу часток.

Як було встановлено в судовому
засіданні, треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 написали письмові заяви про включення
їх до складу засновників господарства, внесли свої майнові частки, і зборами
засновників (тих, хто був присутніми) було одноголосно прийнято рішення про
прийняття їх до складу засновників. Даний факт підтверджується показаннями
представника відповідача, третьої особи ОСОБА_6, показаннями свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_12, а також протоколом № 3 зборів засновників ТОВ
"Україна" від 26 квітня 2004 року.

Колегія суддів враховує, що згідно
з пп. "б" п. 10.4 Статуту до компетенції зборів учасників Товариства
належить внесення змін і доповнень до Статуту, і згідно частини другої
вказаного пункту при вирішенні питання, передбаченого пунктом "б"
(тобто внесення змін та доповнень до Статуту), необхідна одностайність у вищому
органі.

Згідно з п. 10.5 Статуту засідання
зборів учасників вважається повноважним з питань, що потребують одностайності,
за умови участі всіх учасників, або їх представників.

Разом з тим, відповідно до ст. 58
Закону вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників.
Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Представники учасників можуть бути
постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час
замінити свого представника у зборах учасників, сповістивши про це інших
учасників.

Учасник товариства з обмеженою
відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику
або представникові іншого учасника товариства.

Учасники мають кількість голосів,
пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Збори учасників товариства обирають
голову товариства.

Відповідно до ст. 59 Закону до
компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань,
зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и -
ї" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і
порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання
товариством частки учасника;

в) виключення учасника з
товариства.

З питань, зазначених у пунктах
"а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні
питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо
за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

З решти питань рішення приймається
простою більшістю голосів.

При цьому дана норма не містить
умов, викладених у п. 10.4 п/п "б" та п. 10.5 Статуту, а отже такі
умови не узгоджуються з положеннями законодавства.

Як було встановлено в судовому
засіданні, позивач ОСОБА_2, який був одним з засновників, не був присутнім на
засіданні засновників 26 квітня 2006 року, але був повідомлений про час та
місце проведення зборів, не з'явився на засідання, представника на засідання не
направив. Суд за таких обставин не вбачає порушення законодавства при прийнятті
рішення засновниками щодо прийняття нових учасників та внесення змін до
Статуту.

Присутність на зборах позивачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, участь у позитивному вирішенні питання щодо прийняття нових
учасників Товариства та змін до Статуту підтверджується матеріалами справи, в
т. ч. показаннями свідків, та в належний і допустимий спосіб не спростована.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зазначити те, що протокол загальних зборів є лише технічним
документом, в якому фіксується факт прийняття рішення загальними зборами, а
отже не може оскаржуватися до суду саме Протокол зборів або його окремі пункти.
А тому обраний позивачами спосіб захисту порушеного права не відповідає
способам, визначеним чинним законодавством.

Відповідно до ст. 104
Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинами справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна
скарга  ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6
підлягає задоволенню, а рішення Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2008 у справі № 2-205/2008  - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
огляду на відмову у задоволенні позовних вимог судові втрати, понесені
позивачами, компенсації не підлягають. Крім того суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи при відмові в позові покладаються на позивачів.

За таких обставин з позивачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають стягненню в рівних долях на користь
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в
Чернігівській області кошти за проведення експертизи у справі в сумі 274
(двісті сімдесят чотири) гривни 62 копійки.

Також відповідно до ст. 49 ГПК
України стягнути з позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних долях на
користь апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 18,00 грн. судових витрат,
сплачених за подання апеляційної скарги.

Матеріали справи підлягають
скеруванню до Господарського суду Чернігівської області для видачі наказів та
зберігання відповідно до п. 5.9 Рекомендацій президії Вищого господарського
суду України  від  28.12.2007 №
04-5/14 „Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин”, згідно з яким справи у корпоративних
спорах, у тому числі й ті, що були передані із загальних судів до господарських,
після їх розгляду підлягають зберіганню в місцевих господарських судах за
місцезнаходженням господарського товариства.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 33, 69, 75, 99, 101, 104-106 Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

2.          Рішення Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області від 25.06.2008 у справі № 2-205/2008  скасувати.

3.          Постановити нове рішення, яким у
позові відмовити повністю.

4.          Стягнути з позивачів: ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., 16061, с. Дробишів Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., 16061, с. Араповічі
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., 16061, с. Араповічі Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області) в рівних долях на користь Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернігівській області (м.
Чернігів, вул. С.Разіна, 19, р/р НОМЕР_3, банк - УДК у Чернігівській області,
МФО НОМЕР_1, код НОМЕР_2 для зарахування НДЕКЦ) кошти за проведення експертизи
у справі в сумі 274 (двісті сімдесят чотири) гривни 62 копійки.

5.          Стягнути з позивачів: ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., 16061, с. Дробишів Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., 16061, с. Араповічі
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., 16061, с. Араповічі Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області) в рівних долях на користь апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 18,00 грн. судових витрат, сплачених за подання апеляційної скарги.

6.          Видачу відповідних наказів доручити
Господарському суду Чернігівської області.

7.          Матеріали справи № 2-205/2008
повернути до Господарського суду Чернігівської області.

8.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції у встановленому
законом порядку.

Головуючий суддя

Судді