МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
м.Київ,  вул.Жилянська 58-б
№ 307/9-13
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
головуючого судді:                    Ткаченка  Б.О. (доповідач по справі),
суддів:
судді-доповідача Ткаченка  Б.О.
секретар судового засідання    Рустам'ян Е.А.
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_1.
-дов. НОМЕР_1від 27.08.2007р., представник
від першого відповідача: ОСОБА_3.
- дов. №1221 від 04.06.2008р., представник
від другого відповідача: ОСОБА_2.
-дов. НОМЕР_2від 22.04.2008р., представник
від третього відповідача: ОСОБА_3.
- дов. №1218 від 04.06.2008р., представник
від четвертого відповідача: ОСОБА_3.
- дов. НОМЕР_3від 04.06.2008р., представник
від п'ятого  відповідача: не
розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_4на ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р.
справі №307/9-13 (суддя Босий В.П.)
до                1.
Виробничо-торгівельного підприємства «Ліка»ЛТД
5. Державного реєстратора
виконавчого комітету Комсомольської міської
про             визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки у статутному
визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання права
власності на частку у
статутному капіталі та скасування державної
ОСОБА_4звернулася до господарського
суду Полтавської області з позовом до Виробничо-торгівельного підприємства
«Ліка»ЛТД, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Державного реєстратора виконавчого
комітету Комсомольської міської ради про             визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки у статутному капіталі, визнання недійсними рішень
загальних зборів, визнання права власності на частку у статутному капіталі та
скасування державної реєстрації змін до статуту.
Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 01.04.2008р. по справі №307/9-13 відмовлено в прийнятті
Не погодившись із прийнятою
ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати
ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р. по справі
№307/9-13 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.
На думку позивача, при винесенні
оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права, а саме: п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст.
1 Закону України «Про господарські товариства», ч. 3 ст. 80, ст. 92
Господарського кодексу України, ст. 140 Цивільного кодексу України та ст. ст.
1, 50 Закону України «Про господарські товариства».
Ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 19.05.2008р. скарга позивача прийнята до
розгляду та порушене апеляційне провадження по справі.
П'ятий відповідач надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу місцевого господарського суду
без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення з підстав, викладених у відзиві.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги.
Представник першого відповідача
заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Представник другого відповідача
заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Представник третього відповідача
заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Представник четвертого відповідача
заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Представник п'ятого  відповідача в судове засідання не з'явився, але
надіслав клопотання №08/1-249 від 07.07.2008р., в якому просив розглянути
справу без його присутності.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши застосування місцевим
господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Київського
міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р. має бути
скасована з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується,
що ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р. по справі
№307/9-13 відмовлено в прийнятті позовної заяви (а.с. 1-2).
Ухвала місцевого господарського
суду винесена з посиланням на ст. ст. 1, 12, 21, 62 ГПК України, ст. 1 Закону
України «Про господарські товариства», ст. 80 Господарського кодексу України та
ст. 113 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі,
перший відповідач є виробничо-торгівельним підприємством, тобто не є
господарським товариством в розумінні Закону України «Про господарські
товариства», а тому відповідний спір не підлягає розгляду в господарських судах
України.

Відповідно до п. 4 ст. 12 ГПК
України  господарським судам підвідомчі
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

В ст. 1 Закону України «Про
господарські товариства»визначено, що господарським товариством є юридична
особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим
Законом визнаються підприємства, установи, організації,  створені на засадах угоди юридичними особами
і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з
метою одержання прибутку.

До господарських товариств
належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю,
товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні
товариства.

Відповідно до ст. 113
Господарського кодексу України господарським товариством є юридична особа,
статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства,
командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою
відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно ст. 79 Господарського
кодексу України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші
суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом
об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою
одержання прибутку.

Відповідно до п. 1.1 Статуту
Виробничо-торгівельного підприємства «Ліка»ЛТД (в редакції від 31.10.2005р.)
товариство зареєстровано на підставі Закону України «Про підприємства в
Україні», Закону України «Про підприємництво»та Закону України «Про господарські
товариства»(в матеріалах справи).

В п. 3.1 Статуту зазначено, що
товариство створюється з метою надання послуг юридичним та фізичним особам та
задоволення на підставі отриманого прибутку соціально-економічних інтересів
трудового колективу і учасників товариства.

Відповідно до п. 4.1 Статуту
товариство є юридичною особою.

В п. 6.5 Статуту зазначено, що для
забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників створюється
статутний фонд у розмірі 6,50 грн. Учасники роблять внески до статутного фонду
в наступних частках: ОСОБА_4-3,25 грн. (50%) та ОСОБА_5 3,25 грн. (50%).

Відповідні положення містяться і в
Статуті підприємства від 24.07.07р. (в матеріалах справи).

Враховуючи вищенаведене,
апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Виробничо-торгівельне
підприємство «Ліка»має всі ознаки господарського товариства, а відсутність в
найменуванні організаційно-правової форми підприємства не є підставою для
визнання відповідного підприємства не господарським за наявності всіх відповідних
ознак такого  товариства.

Відповідно до ст. 167 корпоративні
права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Із матеріалів справи вбачається,
зокрема зі статуту, що ОСОБА_4є учасником підприємства, а розмір її частки
визначений у відповідному статуті.

Враховуючи вищевикладене та
оскільки позивач звернувся до господарського суду з метою захисту своїх
корпоративних прав, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те,
що відповідний спір підвідомчий господарському суду і не погоджується з
висновком місцевого господарського суду про те, що дана позовна заява не
підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 62  ГПК України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який
в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення цих органів
з такого спору.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі,
ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.03.2008р. по справі
№273/9-16 було відмовлено  в прийнятті
позовної заяви ОСОБА_4до Виробничо-торгівельного підприємства «Ліка»ЛТД,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання недійсними договорів, визнання недійсними рішень загальних
зборів, переведення прав і обов'язків покупця за договором купівлі-продажу та
визнання права власності на частку у статутному капіталі (в матеріалах
справи).

Апеляційний господарський суд
зазначає, що відповідні справи відрізняються суб'єктним складом, а саме: по
справі №273/9-16 відповідачами є Виробничо-торгівельне підприємство «Ліка»ЛТД,
ОСОБА_5та ОСОБА_6, а по справі №307/9-13 - Виробничо-торгівельне підприємство
«Ліка»ЛТД, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7та Державний реєстратор виконавчого
комітету Комсомольської міської ради.

Також відповідні справи відрізняються
предметом позову, а саме: предметом позову по справі №273/9-16 є визнання
недійсними з моменту прийняття рішення зборів засновників ВТП «Ліка»ЛТД,
оформлені протоколом №1 зборів засновників від 01.08.05р.; визнання недійсним
договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від
19.07.07р.; переведення на ОСОБА_4. прав і обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу частки у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від 19.07.07р.,
визнання за ОСОБА_4. права власності на частку у статутному капіталі ВТП
«Ліка»ЛТД в розмірі 100 %, що дорівнює 3406,50 грн., визнання недійсними з
моменту прийняття рішення загальних зборів учасників ВТП «Ліка»ЛТД, оформлені
протоколом №7 загальних зборів учасників від 19.07.07р.

Предметом позову по справі №307/9-13
є визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ВТП
«Ліка»ЛТД від 19.07.07р., переведення на ОСОБА_4. прав і обов'язків покупця за
договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від
19.07.07р., визнання недійсними з моменту прийняття рішення загальних зборів
учасників ВТП «Ліка»ЛТД, оформлені протоколом №7 загальних зборів учасників від
19.07.07р. та скасування державної реєстрації змін до статуту згідно рішення
загальних зборів учасників ВТП «Ліка»ЛТД, оформлені протоколом №7 загальних
зборів учасників від 19.07.07р., визнання недійсним договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від 04.12.07р., переведення на
ОСОБА_4. прав і обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від 04.12.07р., визнання за ОСОБА_4. права
власності на частку у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД за договором
купівлі-продажу частки у статутному капіталі ВТП «Ліка»ЛТД від 04.12.07р.,
визнання недійсними з моменту прийняття рішення зборів учасників ВТП «Ліка»ЛТД,
оформлені протоколом № 8 зборів учасників від 04.12.07р. та скасування
державної реєстрації змін до статуту згідно рішення зборів учасників ВТП
«Ліка»ЛТД, оформлені протоколом № 8 зборів учасників від 04.12.07р.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційний господарський суд приходить до висновку про безпідставність
посилання місцевого господарського суду на п. 2 ч. 1 ст. 62  ГПК України.

Відповідно до ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвала
господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р. по справі №307/9-13
прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому має бути скасована.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106
ГПК України Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1.          Апеляційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу
господарського суду Полтавської області від 01.04.2008р. по справі №307/9-13
задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 01.04.2008р. по справі №307/9-13  скасувати.

3.          Матеріали справи №307/9-13 передати
на розгляд до господарського суду Полтавської області.

4.          Постанова набирає чинності з дня її
прийняття.

Головуючий суддя:
Ткаченко  Б.О.

Судді:

Лобань  О.І.

Федорчук Р. В