ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

04.09.2008р.
Справа №14/203

за позовом
Приватного підприємства «Кіровоградмеблі», 25031, м. Кіровоград, вул..
Г.Сталінграда, 26 А

до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про
стягнення 5607,02 грн.

Суддя  Іваницький Олексій
Тихонович

Представники:

від позивача:
не з'явився (повідомлений належним чином)

від відповідача:  не з'явився

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення
5607,02 грн. - заборгованості за договором б/н від 19.10.2007 р. на
транспортно-експедиторське обслуговування, в тому числі: 3313,00 грн. -
основного боргу, 469,55 грн. -пені за період із 01.11.2007р. по 22.04.2008р.,
748,03 грн. -збитків від інфляції,  76,44
грн. - 3% річних за аналогічний період та 1000,00 грн. -збитків, понесених на
оплату юридичних послуг, а також заява від 10.06.2008р. про збільшення розміру
позовних вимог до суми 5812,16 грн., з яких: 3313,00 грн. - основного боргу,
558,41 грн. -пені за період із 01.11.2007р. по 10.06.2008р., 850,73 грн.
-збитків від інфляції,  90,02 грн. - 3%
річних за аналогічний період та 1000,00 грн. -збитків, понесених на оплату
юридичних послуг.

Позивач 13.06.2008р. надіслав заяву
від 10.06.2008р. про збільшення розміру позовних вимог до суми 5812,16 грн., з
яких: 3313,00 грн. - основного боргу, 558,41 грн. -пені за період із
01.11.2007р. по 10.06.2008р., 850,73 грн. -збитків від інфляції,  90,02 грн. - 3% річних за аналогічний період
та 1000,00 грн. -збитків, понесених на оплату юридичних послуг.

Суд заяву про збільшення прийняв до
розгляду.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 17.06.2008р. строк вирішення спору було продовжено в
порядку частини 4 статті 69 ГПК України.

Ухвалою заступника голови
господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 14.07.2008р. склад суду
було змінено в зв'язку з відпусткою судді Іваницького О.Т. і справу передано на
розгляд судді Тимченку Б.П.

Суддя Тимченко Б.П. прийняв справу
до свого провадження і відклав її розгляд на 12.08.2008р.

Ухвалою заступника голови
господарського суду Полтавської області Білоусова С.М. від 11.08.2008р. склад
суду було змінено в зв'язку з виходом із відпустки судді Іваницького О.Т. і
справа повернута йому на розгляд.

Суддя Іваницький О.Т. прийняв
справу до свого провадження і розглянув її по суті.

Відповідач жодного разу в судове
засідання не з'явився, направлена на його адресу , зазначену в позовній заяві,
кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення про
неможливість вручення адресату в зв'язку з його вибуттям.

Неодноразові запити суду до
держреєстратора залишені останнім без відповіді і задоволення.

Справа розглядається за наявними в
ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши і оцінивши матеріали
справи та подані докази, суд встановив, що 19.10.2007 р. між Приватним
підприємством «Кіровоградмеблі», м. Кіровоград (далі - позивач) та Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою Беркелею Оксаною Іванівною, м.
Кременчук (далі - відповідач) було укладено договір б/н на
транспортно-експедиторське обслуговування (далі -договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору
Експедитор (далі -відповідач) за дорученням та за рахунок Замовника замовляє, а
перевізник (позивач) надає послуги по доставці вантажів автомобільним
транспортом в міжнародному сполученні за умовами, вказаними в заявці.

На виконання заявки відповідача
позивач надав транспортні послуги по маршруту м. Полтава (Україна) - м. Волгоград
(Росія), що підтверджується актом виконаних робіт від 31.10.2007р., міжнародною
товарно-транспортною накладною №0033139.

Згідно з актом виконаних робіт від
31.10.2007р. вартість наданих транспортних послуг складає 6313,00 грн., в т.ч.
ПДВ -200,00 грн.

Для оплати наданих послуг позивач
виставив відповідачу рахунок-фактуру №Км-0000113 від 31.10.2007р. на суму
6313,00 грн., в т.ч. ПДВ -200,00 грн.

Відповідач оплату наданих послуг
здійснив не в повному обсязі, сплативши позивачу лише 3000,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками (копії в матеріалах справи).

Таким чином, заборгованість
відповідача на день прийняття рішення (04.09.2008р.) складає 3313,00 грн.

Частинами 1-2 статті 307 ГК України
передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником)
вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк
та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену
плату.

Договір перевезення вантажу
укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу
підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної,
коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані
забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 311 ГК України
плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з
перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до
законодавства.

Статтями 509,510 ЦК України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення,  в  якому
одна  сторона (боржник)   зобов'язана
вчинити   на
користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,
виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.   Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні
є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 525-527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти  виконання  особисто,
якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв
ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 599 ЦК України передбачає,
що зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 230 ГК
України, статті 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, він
повинен сплати неустойку (штраф, пеня). Розмір неустойки (штрафу, пені) за
невиконання зобов'язань встановлюється договором  або законом.

Позивач нарахував відповідачу пеню
в сумі 558,41 грн. за період із 01.11.2007 р. по 10.06.2008р. (розрахунок в
матеріалах справи).

Але заявлена пеня не підлягає
стягненню, оскільки відповідно до частини 1 статті 547 ЦК України правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі. Умовами
договору від 19.10.2007р. не передбачено застосування пені як умови
відповідальності замовника в разі порушення зобов'язання щодо оплати наданих
послуг.

Згідно зі  статтею 193 Господарського кодексу
України,  суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору. Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів,  необхідних  для належного
виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно з частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи несплату заборгованості
відповідачем, позивач нарахував йому
збитки від інфляції в сумі 850,73 грн., 3% річних в сумі 90,02 грн. за
період із 01.11.2007 р. по 10.06.2008 р.
(розрахунок в матеріалах справи).

Вимога позивача щодо стягнення з
відповідача витрат на юридичні послуги в розмірі 1000,00 грн. як збитків є
необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з системного аналізу
правових норм і судової практики, яка склалася на даний час, збитки як
категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні
наслідки, що виникають у кредитора як невідворотний результат порушення
боржником свого зобов'язання. Таким чином, необхідною умовою стягнення збитків
є наявність причинного зв'язку між збитками, що виникли у кредитора, та
порушенням зобов'язання, де збитки є наслідком, а невиконання зобов'язання
-причиною.

В даному випадку витрати позивача
на оплату наданої юридичної допомоги не є збитками, оскільки причиною їх
виникнення є звернення до фахівців в галузі права з метою захисту своїх прав та
інтересів к судовому порядку, а не власне порушення відповідачем договірного
зобов'язання.

Таким чином, вказані витрати не
мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходиться в
необхідному зв'язку з причиненою шкодою.

Крім того, за змістом статті 22 ЦК
України до збитків, право на відшкодування яких має особа в результаті
порушення її цивільного права, належать витрати, які особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права.

Надання фахівцями у галузі права
кваліфікованої правової допомоги сприяє реалізації процесуальних прав сторін,
проте не здійснює безпосереднього впливу на відновлення порушеного права.

На підставі вищенаведеного та
доказів, які знаходяться у матеріалах справи суд приходить до висновку
задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь
позивача основну суму боргу -3313,00 грн.,
850,73 грн.  -збитків від
інфляції, 90,02 грн.  -3% річних, 102,00
грн. - витрат по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу -118 грн. В іншій частині позову  - відмовити.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49,69 (ч.3), 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний  код НОМЕР_1) на
користь Приватного підприємства «Кіровоградмеблі», 25031, м. Кіровоград, вул..
Г.Сталінграда, 26 А (ідентифікаційний код 32615951)  основну суму боргу -3313,00 грн.,  850,73 грн.
-збитків від інфляції, 90,02 грн.
-3% річних, 102,00 грн. - витрат по сплаті держмита та
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу -118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.     Відмовити в іншій частині
позову.

Суддя
Іваницький О.Т.