СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

Справа № 15/96

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Бориса Васильовича

при
секретарі судового засідання Червак Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом приватного підприємця,
ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до відповідача приватного
підприємця  ОСОБА_2,  АДРЕСА_2,

про
стягнення коштів в сумі 11646 грн.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник,
довіреність б/н від 16.09.2008 року,

від відповідача представники не
з"явилися.

Представнику позивача
роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотань
стосовно відводу складу суду та технічної фіксації судового процесу
представником  позивача  не заявлено.

встановив:

приватний підприємець
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд із позовною до приватного
підприємця  ОСОБА_2(далі відповідач) про  стягнення коштів в сумі 11646 грн.

Представник позивача в
судовому засіданні, на підставі ст. 22 ГПК України, подав суду заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 11646 грн.
заборгованості за договором оренди та судові витрати по сплаті державного мита
і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відмовляється
від позову в частині стягнення з відповідача витрат на юридичне представництво
в суді в розмірі 1000 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилаєть на невиконання
приватним підприємцем   ОСОБА_2 умов
договору оренди рухомого майна б/н від 01.02.2008 року.

З урахуванням наведеного,
враховуючи закріплений ст. 129 Конституції України принцип диспозитивності
учасників судового процесу, зокрема, диспозитивний характер прав позивача, які
визначено ст. 22 ГПК України, щодо права позивача до прийняття рішення у справі
змінити підставу або предмет позову, суд задовольнив клопотання і розглядає
справу відповідно до змінених позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання повторно нез"явився, вимоги суду
вказані в ухвалах  від 14.10.2008
року та від 11.11.2008 року не виконав, зокрема відзиву на позовну заяву з
нормативно-документальним обгрунтуванням та докази сплати заборгованості суду
не направив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується реєстром № 1070 за 15.10.2008 року і № 1188 за
13.11.2008 року на відправлення рекомендованої кореспонденції та довідкою
державного реєстратора Тисменицької РДА Івано-Франківської області про
реєстрацію.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом,
якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997
року     № 02-5/289 „Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Письмових заяв, повідомлень
суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні від
останнього до суду не надходило.

Неподання або несвоєчасне
подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового
процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Ковенції про захист прав людини
і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права
кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За таких обставин та у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
враховуючи  те, що відповідач,
належним чином  повідомлений  про час і місце розгляду справи, суд, вважає
за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача
запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і
матеріали, подані позивачем та витребувані судом, заслухавши пояснення
представника позивача, з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються  позовні вимоги, давши оцінку доказам, які
мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги
наступне.

Між
приватнм підприємем ОСОБА_1 та приватним підприємцем  ОСОБА_2 01.02.2008 року укладено договір оренди
рухомого майна (далі Договір).

Майно передано приватному
підприємцю ОСОБА_2 згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей від
01.02.2008 року, що є додатком до Договору.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3
Договору відповіда зобов"язаний сплачувати позивачу орендну плату
щомісячно до не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним шляхом
перехування коштів на поточний банківський рахунок позивача. Орендна плата
сплачується з моменту передачі предмета оренди за актом приймання-передачі до
моменту його повернення в порядку передбаченому п. 7.3 Договору.

З метою досудового
врегулювання спору позивачем направлено на адресу відповідача лист-претензію
про неналежне виконання договору оренди, який останнім залишено без розгляду.

На час розгляду справи в
суді, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті орендної плати за
період з 01.05.2008 року по 15.08.2008 року, згідно договору оренди рухомого
майна б/н від 01.02.2008 року, становить 11646 грн.

В розумінні ст. 174 ГК України,
господарські зобов”язання можуть виникати з договору та інших угод,
передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але
таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175
Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні   виконувати   господарські   зобов'язання   належним
чином   відповідно   до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,  що у певних умовах звичайно ставляться.
До  виконання   господарських договорів  застосовуються   відповідні
положення  Цивільного кодексу
України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, зобов”язання мають виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від виконання зобов”язання не допускається.

У відповідності із ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказів сплати
заборгованості в сумі 11646 грн., що становить предмет позову, відповідач суду
не подав, доводи позивача щодо підстав виникнення спору не спростував.

За наведених обставин,
вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за
період з 01.05.2008 року по 15.08.2008 року, за договором оренди рухомого майна
б/н від 01.02.2008 року, в сумі 11646 грн., є обгрунтованими, тому позов
підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених
ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати понесені позивачем в зв"язку з
розглядом справи, а саме: 116 грн. 46 коп. витрат по сплаті державного мита
та        118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі ст.ст. 124, 129
Конституції України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, керуючись ст.ст. 174, 175, 193
ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов
задоволити.

Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи
суб"єкта підприємницької діяльності НОМЕР_1), з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь
приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, (р/р НОМЕР_2 в ІФФ КБ "Фінанси і
Кредит", МФО 336235, код НОМЕР_3) - 11646 грн. основного боргу за
договором оренди рухомого майна б/н від 01.02.2008 року, за період з 01.05.2008
року по 15.08.2008 року, 116 грн. 46 коп. витрат по сплаті державного мита та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Деделюк  Борис Васильович

Рішення оформлене та
підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України  26.11.2008 року.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Козло Петро Мирославович