ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р.

Справа № 28/118-08-2962

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання
-О.О. Соломахіній,

за участю представників сторін:

від позивача -не
з'явився

від відповідачів -
(Одеської міської ради) -Є.Л. Сербін,

(Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської ради) -М.О. Петраков,

(Одеської регіональної філії
державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних ресурсах”) -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги

Одеської міської ради та Одеського
міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради

на рішення господарського
суду Одеської області від 06.08.2008р.

у справі № 28/118-08-2962

за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до
Одеської міської ради;

Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської ради;

Одеської регіональної філії
державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних ресурсах”

про визнання
права власності та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про:

-          визнання права власності на земельні
ділянки, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 (96кв.м.), АДРЕСА_2(170кв.м.),
АДРЕСА_3(88кв.м.),             АДРЕСА_4
(63кв.м.), для будівництва та експлуатації торговельних павільйонів;

-          зобов'язання Одеську міську раду
прийняти грошову суму, еквівалентну експертній грошовій оцінці земельних
ділянок;

-          зобов'язання Одеську регіональну
філію державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по земельним ресурсам” зареєструвати та видати
державні акти на право власності.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 06.08.2008р. (суддя                            Г.І. Гуляк) позов
задоволено з посиланням на те, що позивач, маючи право на придбання у власність
шляхом викупу у Одеської міської ради земельних ділянок не на конкурентних
засадах, без проведення аукціону, звернувся до останнього з відповідним
клопотанням, але результатів розгляду клопотання ним не отримано. Згідно з
приписом ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати на
підставі закону або іншого нормативного акту. В даному випадку Земельним
кодексом України встановлений обов'язок Одеської міської ради передати у
власність позивачу за кошти вищевказані земельні ділянки та прийняти від
позивача грошову суму, встановлену експертною грошовою оцінкою ділянки, що
підлягає викупу. Згідно із
статтею 151 Земельного кодексу України у разі відмови власника землі або
землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у
погодженні місця розташування об'єкта, ці питання вирішуються у судовому
порядку.

Одеська міська рада, не
погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулася із апеляційною скаргою, в який
просить рішення суду скасувати в позові відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована
тим, що, при розгляді справи суд не звернув увагу на той факт, що необхідною
умовою переходу права власності на земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу
місцевого самоврядування. Відсутність такого рішення є порушенням його
виключного, передбаченого Конституцією України, права на здійснення права
власності від імені українського народу та управління землями, яке підлягає
захисту. Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд фактично позбавив
Одеську міську раду права на укладення договору купівлі-продажу земельної
ділянки, яке у відповідності до Земельного кодексу України є обов'язковим в
правовідносинах при продажі земельної ділянки. Судом не встановлено звернення
позивача до Одеської міської ради з клопотанням про погодження місць
розташування об'єктів та в рішенні суду не вказані факти щодо наявності
(відсутності) відмови Одеської міської ради на таке звернення, що, в свою
чергу, вказує на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам справи і є підставою для його скасування. Разом
з тим Одеську міську раду не повідомлено належним чином про час і місце
засідання суду та справу розглянуто судом за відсутністю його представника, що
призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Одеське міське управління земельних
ресурсів Одеської міської ради також звернулось із апеляційною скаргою на
вказане рішення, в якій просить рішення господарського суду скасувати, в позові
відмовити, оскільки розглянувши господарську справу за відсутністю Одеського
міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, яке не
повідомлено належним чином про дату, місце і час розгляду позову, суд порушив
права останнього, що призвело до не повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Крім того, скаржником зазначено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 30.11.2006р. звернувся до Одеської міської ради з
клопотанням щодо викупу земельних ділянок, які знаходяться в його користуванні
на підставі договорів оренди землі. Однак, висновок суду, що позивачем не
отримано відповіді, не відповідає дійсності, оскільки, зазначене клопотання
було розглянуто Одеським міським управління земельних ресурсів Одеської міської
ради та позивачу направлена відповідь (вих.№02-07/В-34-1417-04 від
14.12.2006р.) з переліком документів, які необхідно надати для підготовки
матеріалів з продажу зазначених земельних ділянок, а також розгляду питання про
включення їх до переліку земельних ділянок, які підлягають продажу. Управлінням
земельних ресурсів Одеської міської ради 20.01.2007р. у відповідності з п.2.2.
Положення про порядок продажу земельних ділянок несільськогосподарського
призначення, затв. рішенням Одеської міської ради від 29.06.1999р. №137-ХХШ,
були підготовлені запити до управління архітектури та містобудування Одеської
міської ради щодо надання висновків про можливість викупу зазначених земельних
ділянок та встановлення земельних сервітутів і обмежень у користування ділянкою,
а також про наявність у складі земель, які не підлягають продажу і цільове
використання яких, як земель загального користування, зберігається у
відповідності з містобудівною документацією. Управління було позбавлено
можливості підготувати пропозиції щодо включення вказаних земельних ділянок у
перелік ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу,
оскільки позивач не надав до Одеського міського управління земельних ресурсів
Одеської міської ради повний перелік документів, який зазначений у листі
управління від 14.12.2006р., і який необхідний для підготовки пропозицій про
можливість продажу зазначеної земельної ділянки та підготовки проекту рішення
Одеської міської ради.

Позивач не скористався своїм
процесуальним правом на участь в судових засіданнях апеляційної інстанції. За
його клопотанням
від 29.10.2008р. судова колегія відклала розгляд апеляційної скарги з
30.10.2008р. на 20.11.2008р., про що була направлена відповідна ухвала сторонам.
Вказана ухвала була надіслана позивачу за адресою, вказаною в позовній заяві, в
клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги           від 29.10.2008р. і в свідоцтві про
державну реєстрацію фізичної особи -підприємця, а саме: АДРЕСА_5, однак повернулася
з відміткою пошти, що адресат не проживає за вказаною адресою.

Господарсько-процесуальний кодекс
України не зобов'язує суд з'ясовувати фактичне місце проживання фізичної особи
- сторони у справі. Суд вправі надіслати процесуальні документи за останнім
відомим йому на час такого надсилання місцем проживання фізичної особи
-учасника процесу.

Якщо фізична особа -учасник
судового процесу своєчасно не довела до відома господарського суду або інших
учасників процесу про зміну свого фактичного місця проживання, то всі
процесуальні наслідки такої
бездіяльності покладаються на цю фізичну особу (Інформаційний лист ВГСУ
від 18.03.2008р. № 01-8/164 п. 23 ).

Враховуючи, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 знав про розгляд справи № 28/118-08-2962 в апеляційній
інстанції, явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, додаткові
документи від сторін не витребувались, колегія суддів дійшла висновку щодо
можливості розгляду справи за відсутності представників сторін.

Заслухавши представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія
встановила наступне.

Одеська міська рада та фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 16.03.2002р. уклали договір оренди земельної
ділянки, за умовами якого останній, на підставі рішення Одеської міської
ради                             №
3073-XXIII від 28.12.2001р., прийняв у строкове, терміном на 10 років, платне
користування земельну ділянку загальною площею 170кв.м.                       (77кв.м. для будівництва
та експлуатації торговельного павільйону, 93кв.м. для благоустрою прилеглої
території), що знаходиться за адресою: м. Одеса,           вул. Академіка Філатова, № 55, за
рахунок земель міста, та згідно з планом земельної ділянки. (а.с. 16-20). На
підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської
ради № 605/01-04 від 21.07.2006р. ОСОБА_1 25.09.2006р. видано свідоцтво про
право приватної власності нежилої будівлі - павільйону по продажу квітів
загальною площею 107,3кв.м., відображеної у технічному паспорті від
27.07.2006р., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, №
55. (а.с. 11).

16.03.2002р. Одеська міська рада та
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого останній, на підставі рішення Одеської міської ради          №3076-XXIII від 28.12.2001р., прийняв
у строкове, терміном на 10 років, платне користування земельну ділянку
загальною площею 88кв.м. для будівництва та експлуатації торговельного
павільйону, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 49, за
рахунок земель міста, та згідно з планом земельної ділянки (а.с. 26-30). На
підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської
ради № 450/01-04                  від
21.06.2002р. ОСОБА_1 07.08.2002р. видано свідоцтво № 0220387 про право
приватної власності на будівлю - павільйон по продажу квітів загальною площею
27,68кв.м., відображеної у технічному паспорті від 06.06.2002р., що знаходиться
за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 49. (а.с. 21).

16.03.2002р. Одеська міська рада та
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого останній, на підставі рішення Одеської міської ради          №3075-XXIII від 28.12.2001р., прийняв
у строкове, терміном на 10 років, платне користування земельну ділянку
загальною площею 63кв.м. для будівництва та експлуатації торговельного
павільйону, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81, за рахунок
земель міста, та згідно з планом земельної ділянки. (а.с. 36-40). На підставі
розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 4577
від 03.11.2004р. ОСОБА_1 17.01.2005р. видано свідоцтво про право приватної
власності на нежилу будівлю -торговельний павільйон, який в цілому складається
з будівлі літ. „А”, загальною площею 35,3кв.м., відображеної у технічному
паспорті від 12.10.2004р., що знаходиться за адресою: м. Одеса,                         вул. Канатна, 81.
(а.с. 32).

16.03.2002р. Одеська міська рада та
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого останній, на підставі рішення Одеської міської ради         №3073-XXIII від 28.12.2001р., прийняв
у строкове, терміном на 10 років, платне користування земельну ділянку
загальною площею 96кв.м. для будівництва та експлуатації торговельного
павільйону, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 18, (ріг.
вул. Академіка Філатова), за рахунок земель міста, та згідно з планом земельної
ділянки. (а.с. 46-50). На підставі розпорядження Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради № 449/01-04 від 21.06.2002р. ОСОБА_1
07.08.2002р. видано свідоцтво про право приватної власності на будівлю
-павільйон по продажу квітів, який в цілому складається з однієї будівлі,
загальною площею 27,68кв.м., відображеної у технічному паспорті від
06.06.2002р.,
що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 18. (а.с.
41).

В обґрунтування позовних вимог
позивач послався на те, що він звернувся до Одеської міської ради із
відповідною заявою про придбання у власність орендованих земельних ділянок
шляхом їх викупу, однак відповіді не отримав.

Приписи статті 13 Конституції
України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених
Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно ч.2 ст.14 Конституції
України право власності на землю гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно статей 142 - 145
Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування,
крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної
громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Згідно зі статтею 127 Земельного
кодексу України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності
здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень.

Статею 128 зазначеного кодексу
передбачено, що перехід права власності на земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до п. 34
ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” питання
регулювання земельних відносин (у тому числі питання про продаж земельних
ділянок) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії.

В статті 128 Земельного кодексу
України, яка саме і регулює порядок продажу земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок,
встановлена лише одна підстава для звернення до суду за захистом порушених
прав, а саме: в разі прийняття вповноваженим органом місцевого самоврядування
рішення про відмову в продажі земельної ділянки, яке може бути оскаржено.

Із наданих Одеським міським
управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради (далі - Управління)
доказів вбачається, що 29.11.2006р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до Міського голови із заявою про надання дозволу на викуп
вищевказаних земельних ділянок, що знаходились у нього в оренді, посилаючись на
наявність свідоцтв на право власності на магазини, що розташовані на цих
ділянках. Відповідно до пунктів 5.1, 5.4 Положення про Управління, затв.
рішенням Одеської міської ради № 20-V від 27.06.2006р., Управління згідно із
Положенням про порядок продажу земельних ділянок несільськогосподарського
призначення, затв. рішенням Одеської міської ради № 137-ХХІІІ від 29.06.1999р.,
направило позивачу 14.12.2006р. лист за вих. № 02-07/13-34-1417-04, в якому
зазначило необхідний перелік документів, які позивач повинен був додатково
надати для підготовки матеріалів з продажу зазначених земельних ділянок.
Одночасно в листі вказувалось, що після надання позитивного висновку управління
архітектури та містобудування та зазначених документів, управлінням будуть
підготовлені відповідні проекти рішень Одеської міської ради про включення
ділянок до переліку продажу.

Звертаючись 29.07.2008р. з позовом
до суду, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не надав жодного документу, які
підтверджували виконання ним вимог Управління і надання необхідних документів,
а також про відмову відповідачів в задоволенні його вимог з цього приводу. Крім
того, позивач не вказав суму, яку він просив суд зобов'язати Одеську міську
раду прийняти від нього за земельні ділянки, а також не представив будь-яких
доказів щодо експертної грошової оцінки земельних ділянок для визначення
грошової суми.

За таких обставин місцевий
господарський суд, задовольняючи позов в повному обсязі, допустив порушення
норм матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для
справи, а також визнав встановленими обставини, які мають значення для справи,
але не були належним чином доведені.

Одночасно судом були допущені
порушення норм процесуального права.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 29.07.2008р. порушено провадження у справі, призначено
розгляд справи на 06.08.2008р., зобов'язано сторони виконати певні дії і
визнано явку представників сторін обов'язковою.

Разом з тим, частина 1 ст. 77 ГПК
України передбачає, що господарський суд відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є
нез'явлення в засідання
представників  сторін та неподання
витребуваних доказів.

Проте, визнавши явку представників
відповідачів обов'язковою та витребувавши докази, які необхідні для вирішення
спору, місцевий господарський суд, незважаючи на неподання витребуваних
доказів, які необхідні для вирішення спору, та на неявку представників
відповідачів у судове засідання, не маючи відомостей про належне їх
повідомлення, не відклав розгляд справи в межах строку, встановленого ст. 69
ГПК України, а прийняв 06.08.2008р. рішення, неправильно застосувавши ст.75 ГПК
України.

Крім того, розглянувши справу за
відсутністю відповідачів, суд першої інстанції не забезпечив їм рівних з
позивачем процесуальних прав, чим допустив порушення п. 2 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. ст. 42, 43, 22, 77 ГПК
України.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України
передбачено, що якщо справу розглянуто господарським судом за відсутності будь
- якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, то
таке порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, апеляційна
інстанція дійшла до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, а в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду
Одеської області від 06.08.2008р. у справі                     № 28/118-08-2962
скасувати, в позові відмовити.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1) витрати по сплаті держмита
за розгляд апеляційних скарг на користь:

-          Одеської міської ради в сумі
42,50грн.,

-          Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської ради в сумі 42,50грн.

Доручити господарському суду
Одеської області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня
набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
Л.І. Бандура

Суддя
В.Б. Туренко