ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.08
р.
Справа № 28/46

Господарський
суд Донецької області у складі судді: Курило Г.Є.

при
секретарі судового засідання Кондратьєвій К.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за
позовом: Відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче об'єднання

„Йодобром”,
, м. Саки

до
відповідача: Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,

код НОМЕР_1, м.
Артемівськ

про
стягнення 3621 грн. 89 коп.

Представники:

від
позивача: не з'явився

від
відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариства  „Науково-виробниче об'єднання                       „Йодобром”,   м. Саки, позивач, звернувся до
господарського суду з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,                                 м. Артемівськ,
про стягнення 3621 грн. 89 коп., у тому числі: заборгованість за поставлену
продукцію з урахуванням  індексу інфляції
в сумі 3613 грн. 16 коп. та  3 %
річних  в розмірі 08 грн. 73 коп.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: видаткову накладну
№РН-0000125 від 11.02.2008р., рахунок-фактуру №СФ-0000024 від 17.01.2008р.,
довіреність серія ЯЕП № 625936 від 08.02.2008р. на отримання матеріальних
цінностей, претензію №1-6/337 від 16.04.2008р.

Господарський
суд Донецької області ухвалою від 13.08.2008р. порушив провадження у справі №
28/46 та призначив її розгляд на 02.09.2008р.

Розгляд
справи відкладався.

Ухвали
господарського суду Донецької області направлялись сторонам рекомендованою
кореспонденцією на адреси, що вказані у позовній заяві (згідно штампу
канцелярії на зворотньому боці вказаних ухвал). Як встановлено судом, позивачем
у позовній заяві було вказано адресу відповідача: АДРЕСА_1.

Згідно
з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 26.08.2008 р.
юридичною адресою відповідача є: АДРЕСА_1.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що відповідач, був належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду по цій справі, але у
судові засідання не з`явився,
витребувані судом документи не надав, поважних причин невиконання вимог
суду не представив.

Враховуючи
вищевикладене, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України без явки представника  відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Листом
№ 1-6/802 від 05.09.2008р. позивач підтвердив, що інших правовідносин з
відповідачем крім заявлених в позовній заяві не було.

Перед
початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з
правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до видаткової накладної
№РН-0000125 від 11.02.2008р., виписаної на підставі рахунку-фактури №СФ-0000024
від 17.01.2008 р. Відкритим акціонерним товариством „Науково-виробниче
об'єднання „Йодобром”, м. Саки поставлено Фізичної особи -підприємцю ОСОБА_1,  м. Артемівськ бром технічний на загальну суму
8538 грн. 48 коп.

Як
встановлено судом, вказаний товар був отриманий ОСОБА_1., який діяв на
підставі  довіреності серія ЯЕП  №625936 від 08.02.2008р. на отримання
матеріальних цінностей.

Відповідно
до листа №3 від 05.05.2008 р. відповідача, направленого на адресу позивача,
відповідач фактично підтвердив факт отримання брому технічного в кількості 603
кг.

19.02.2008
р. відповідач частково сплатив  суму
боргу в розмірі 5000 грн. 00 коп., в платіжному дорученні № 12  в призначенні платежу вказано: часткова
оплата за бром технічний відповідно до рахунку-фактури №  №СФ-0000024 від 17.01.2008 р. (засвідчена
копія платіжного документа наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо
його зміст зафіксований в одному або кількох документах,  у листах, телеграмах, якими обмінялися
сторони.  Правочин вважається  таким,
що  вчинений  у письмовій формі, якщо воля сторін виражена
за допомогою телетайпного,  електронного
або іншого технічного засобу зв'язку.

Таким
чином, між позивачем та відповідачем був укладений правочин відповідно до вимог
ст. 207 Цивільного кодексу України, який за своєю правовою природою   є договором поставки.

Особливості
регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським
кодексом України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками
господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами
виникнення   цивільних  прав
та  обов'язків є,  в тому числі,
договори та інші правочини.

Згідно
ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається (ст.525 Цивільного кодексу України).

Аналогічно,
ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною
2   ст. 530 Цивільного кодексу
України  встановлено правило, відповідно
до якого, якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня  пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства

Позивачем 16.04.2008 р. за № 1-6/337
була направлена відповідачу претензія щодо сплати останнім суми боргу в розмірі
3538 грн. 48 коп. Претензія відповідно до повідомлення про вручення поштового
відправлення № 1109976 отримана відповідачем 05.05.2008 р.  Таким чином обов'язок сплатити суму боргу
виник у відповідача з 24.04.2008 р.

За
твердженням позивача, відповідач частково
сплатив, а саме на суму 5000 грн. 00 коп., отриманий товар.

Відповідно
до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно
ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідачем,
всупереч вимогам вказаних статей, не надано до господарського суду доказів
сплати грошових коштів в сумі 3538  грн.
48 коп. за поставлений йому позивачем товар, твердження позивача не
спростовані.

Таким
чином, вбачається факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем на
суму 3538 грн. 48 коп.

За
таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3538 грн. 48 коп. є
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно,
позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат в
розмірі 74 грн. 68 коп. та трьох відсотків річних в сумі 08 грн. 73 коп. за
період з 14.05.2008р. по 12.06.2008р.

Частиною
2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків на
встановлений договором чи законом.

За
таких обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, та з огляду на
наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача про стягнення з
відповідача  інфляційних витрат  в розмірі 74 грн. 68 коп. та трьох відсотків
річних в сумі 08 грн. 73 коп. за період з 14.05.2008р. по 12.06.2008р. також
такими, що підлягають задоволенню.

В
порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення
позову судові витрати покладаються на відповідача в повній сумі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4-3, 20, 22, 33, 49, 75, 82, 84 та ст.85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства „Науково-виробниче об'єднання  „Йодобром”,
м. Саки до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,  м. Артемівськ про стягнення заборгованості за
поставлену продукцію в сумі 3538 грн. 48 коп., інфляційних витрат в розмірі 74
грн. 68 коп. та трьох відсотків річних в сумі 08 грн. 73 коп.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, р/р №НОМЕР_2 в
ЗАО „ПУМБ” в м.Днецьку, МФО НОМЕР_3) на користь Відкритого акціонерного
товариства „Науково-виробниче об'єднання
„Йодобром” (96500, Автономна Республіка Крим, м.Саки, вул.Заводська, 86,
, р/р №91 в ВАТ Державний Ощадний банк України,
отд.№4573 м.Саки, МФО 384180) заборгованість за поставлену продукцію в сумі
3538 грн. 48 коп., інфляційні витрати в розмірі 74 грн. 68 коп., три відсотки
річних в сумі 08 грн. 73 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102
грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

В
судовому засіданні 15.09.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя
Курило Г.Є.