ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 207
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2008

Справа
№2-2/2442-2008

за
позовом ВАТ «Крименерго» (95034, м.Сімферополь, вул.Київська, 74/6)

до
СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про
стягнення 51 877 грн94коп

Суддя
Толпиго В.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від
позивача:  Ключник -ю/к, Агафонов А.Г. -
інженер, довіреності у справі.

від
відповідача : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - представники, довір у справі; ОСОБА_1 - СПД.

Суть
спору:

Позивач
-  ВАТ «Крименерго»  звернувся
до Господарського суду АР Крим  з
позовом до відповідача -  СПД ОСОБА_1
про  стягнення 51 877грн94коп  вартості недорахованої електричної енергії.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 10.11.2006р при перевірці працівниками позивача
механічних майстерень, розташованих у АДРЕСА_2 було зафіксовано порушення ПКЕЕ,
у вигляді самовільного підключення
струмоприймачів до мереж позивача без укладення договору на постачання
електроенергії, в результаті чого був складений акт №101626 від
10.11.2006р.  Під час складення акту  був присутній сам споживач - ОСОБА_1, який
ніяких пояснень та заперечень відносно складення акту не надав та підписав акт.
На підставі Акту №101626 від 10.11.2006р
було зроблено розрахунок вартості електроенергії, що не враховувалася,
розрахунок якої встановив суму позову у розмірі 51 877грн94коп.

Відповідач
у судовому засіданні 01.4.2008р.  надав
суду відзив на позовну заяву від 01.4.2008 р., у якому зазначає, що власних
електровстановлень не має, електроенергію не використовував, а також, що
ОСОБА_1 не є власником об'єкта вказаного у акті №101626 від 10.11.2006р.

20
травня 2008р  від відповідача до суду
надійшло клопотання  про заміну
відповідача по справі належним відповідачем, оскільки, як вказує відповідач,
СПД ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, тому що він не є  а ні власником, а ні користувачем об'єкту та
зазначає, що власних установок не має та електроенергію не споживав. У випадку
незгоди позивача на заміну  відповідача,
останній просить суд  у задоволенні
позовних вимог до СПД ОСОБА_1 відмовити.

17.6.2008 р.  представник позивача у судовому засіданні
надав суду заперечення №10/1461 від 17.06.2008 р. на відзив, відповідно до
якого просить суд позов задовольнити, та зазначає, що заперечення відповідача
не можуть прийматися до уваги, оскільки суперечать вимогам чинного
законодавства, не відповідають дійсності та спростовуються обставинами, що мали
місце.

3
липня 2008 року до суду від відповідача надійшло клопотання  про відмову у задоволенні позовних вимог,
оскільки відповідно до застосованої Методики розрахунку сила струму
визначається  виходячи з найменшої
поперечної площі проводів (кабелів), які використані у схемі самовільного
підключення мережі, зміряної з дотриманням вимог законодавства у сфері
метрології та допустимого тривалого струму, який може протікати в них. Тоді як
схема підключення відсутня, найменша поперечна площа проводів (кабелів) не
визначена, ввідні шини відсутні, тобто сила струму визначена неправильно, та
використаний провід чи кабель у акті не вказано.

8
вересня 2008 року  від відповідача до
суду надійшло клопотання про зобов'язання позивача представити до суду  документи, які являються підставою та
регламентують проведення перевірки об'єкту.

3
жовтня 2008 року до суду від  КРП
«Сімферопольське МБРТІ» надійшло повідомлення про те, що  за відповідачем зареєстроване право власності
на об'єкт нерухомого майна - приміщення тракторної бригади, розташоване за
адресою АДРЕСА_2, та на ј долі у житловому будинку №20 у с.Научне
Бахчисарайського району.

Представники
позивача у судовому засіданні 13.11.2008р пояснили суду, що  струмоприймачами, на їх думку, являється
ввідний кабель та рубильник, що відображено у протоколі судового засідання.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив:

Суд
вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129
Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками
судочинства  є зокрема, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Позовні
вимоги позивача про стягнення 51 877грн94коп. заборгованості за недораховану
електричну енергію не підлягають задоволенню за наступними підставами:

У
обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем було
здійснено порушення ПКЕЕ, яке виразилося в самовільному підключенні
струмоприймачів, до мереж ВАТ «Крименерго» без оформлення договору на
постачання електричній енергії.

Відповідно
до ст.ст. 33,34 ГПК| України, кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються    сторонами
та    іншими   учасниками судового процесу.  Обставини справи, які  відповідно
до  законодавства  повинні бути
підтверджені  певними  засобами
доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно
до ч.2 ст.575 Господарського кодексу України відпуск електричної енергії без
договору енергопостачання не допускається.

Частиною
1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» №575/97-ВР від  16.10.1997р встановлено, що споживання
електроенергії можливо лише на підставі договору.

Відповідно
до п.1 ч. 2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику»  одним з правопорушень в електроенергетиці є:
крадіжка   електричної   і
теплової   енергії,   самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання енергії без приладів  обліку.

Судом
в ході розгляду справи  встановлено, що
при проведенні працівниками Бахчисарайського
РЕМ    ВАТ    «Крименерго»    перевірки
на об'єкті - механічні майстерні, що розташований за адресою  АДРЕСА_2,
було виявлено порушення ПКЕЕ, що виразилося в самовільному підключенні
струмоприймачів до мереж ВАТ «Крименерго» без оформлення договору на постачання
електричній енергії. По даному факту у відповідності  з п.6.41 ПКЕЕ був складений Акт №101626 від
10.11.2006р. про порушення ПКЕЕ. Представник Відповідача акт підписав та  копію акту отримав, про що в акті розписався.
Відповідно до п.6.42 ПКЕЕ комісією ВАТ «Крименерго»  був розглянутий Акт №101626 від
10.11.2006р  про порушення ПКЕЕ, після
чого, на підставі Методики НКРЕ від 04.5.2006р №562 був здійснений розрахунок
вартості недорахованої електричної енергії, який склав 51 877грн94коп. На
підставі вищезгаданого акту, для оплати недорахованої електричній енергії,
Відповідачеві був пред'явлений рахунок попередження б/н від 16.11.2006р  на суму недорахованої електричної енергії в
розмірі 51 877грн94коп.

Однак,
позивач не представив суду документів, які підтверджують той факт, що об'єкт
-  механічні майстерні, які розташовані
за адресою  АДРЕСА_2, та на якому
представниками Бахчисарайського РЕМ ВАТ
«Крименерго» 10.11.2006р була проведена перевірка дотримування Правил
користування електричною енергією належить на праві користування або власності
СПД ОСОБА_1, а також  не представив суду
документів, що підтверджують передачу в оренду,
власність, або використання земельної ділянки під вказаним об'єктом для
розміщення механічних майстерень відповідачу.

До
того ж, відповідно до повідомлення КРП «Сімферопольське МБРТІ» за  №613 від 23.9.2008р за СПД ОСОБА_1 право
власності на механічні майстерні, розташовані у АДРЕСА_2 не значиться.

Крім
того, представники позивача у судовому засіданні 13.11.2008р пояснили суду,
що  струмоприймачами, на їх думку,
являється ввідний кабель та рубильник, тоді як ПКЕЕ визначено, що струмоприймач
-  це пристрій,   призначений
для  перетворення електричної
енергії в інший вид енергії.

Також
слід зазначити, що  споживач
електроенергії - це особа, яка використовує електроенергію для забезпечення
власних електровастновлень на підставі договору (п.1.2 ПКЕЕ), тоді як  у відповідача
власних електровстановлень на об'єкті, що перевірявся нема.

Більш
того, навіть з акту №101626 від 10.11.2006р не убачається  наявність яких - набудь струмоприймачів,
оскільки в п.3.1 акту вказано, що електроприймачі, які б споживали електричну
енергію відсутні, а у п.3.6 акту зазначено, що
струму по фазам нема.

Отже
з акту не убачається, що на об'єкті було споживання електричної енергії.

Відповідно
до застосованої Методики розрахунку сила струму визначається  виходячи з найменшої поперечної площі
проводів (кабелів), які використані у схемі самовільного підключення мережі,
зміряної з дотриманням вимог законодавства у сфері метрології та допустимого
тривалого струму, який може протікати в них. Тоді як схема підключення відсутня,
найменша поперечна площа проводів (кабелів) не визначена, ввідні шини відсутні,
тобто сила струму визначена неправильно, та використаний провід чи кабель у
акті не вказано.

Отже
позивач не довів суду свої позовні вимоги щодо стягнення  з відповідача 51877грн94коп. заборгованості
за недораховану електричну енергію.

З
урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати
по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг відносяться на позивача.

За
згодою представників сторін в засіданні суду були оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Повний
текст рішення підготовлений та підписаний 18.11.2008р.

Керуючись
ст.ст. 49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р
І Ш И В:

1.          У позові відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Толпиго
В.І.