ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.11.2008
Справа№  23/149-08(12/70-07)

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді
Сизько І. А. (доповідач),

суддів:
Чимбар Л.О., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання:
Савін В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність
№1844  від 11.05.07р.,  представник;

від відповідача: Рудяк І.В.,
довіреність №290  від 23.09.08р.,  представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області  від
14.08.08р. у справі №23/149-08(12/70-07)

за
позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ,

до:
закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна”,
м.Київ

про
стягнення 469 грн. 50 коп.

В С Т А Н О В
И В:

У квітні 2007 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області
з позовом до Дніпропетровської філії закритого акціонерного товариства
“Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна” про стягнення збитків у сумі 450
грн. 50 коп. та пені за прострочення виконання зобов'язання у сумі 19 грн. 30
коп. за договором №530503642 страхування засобів наземного транспорту.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заподіяні неналежним
виконанням зобов'язання збитки у сумі 450грн. 50коп., пеню за прострочення
виконання зобов'язання у сумі 114грн. 64коп., інфляційні втрати за затримку
виплати страхового відшкодування у розмірі 166грн.10коп. (т.1 а.с.135-138).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської від 15.05.2008р. здійснено заміну неналежного відповідача -
Дніпропетровська філія закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова
компанія “ІНГО Україна”, м.Дніпропетровськ на належного - закрите акціонерне
товариство “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна”, м.Київ (т.1
а.с.147).

Якщо господарський суд, який
прийняв справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, залучив
іншого відповідача чи замінив неналежного відповідача і у зв'язку з цим справа
стала підсудною іншому господарському суду, то господарський суд за правилом
частини третьої статті 17 Господарського процесуального кодексу України  не вправі пересилати матеріали справи за
підсудністю на підставі ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, а
повинен розглянути справу по суті, за винятком випадків, коли наслідком змін на
стороні відповідача стає виключна підсудність справи.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.08р. (суддя Добродняк І.Ю.) по справі
№23/149-08(12/70-07) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що
договір страхування № 530503642  від
18.07.2006р. укладений згідно Правил добровільного страхування наземного
транспорту (автокаско) в п.14.12 яких наведено перелік запасних частин, деталей
і обладнання до автомобіля, на які страхове відшкодування сплачується  з урахуванням
їх амортизаційного зносу за період експлуатації. До переліку п.14.12
зазначених Правил увійшла і протитуманна фара, яка була пошкоджена в результаті
ДТП на автомобілі позивача, у зв'язку з чим відповідачем було сплачено страхове
відшкодування в меншому розмірі з урахуванням амортизаційного зносу за період
експлуатації.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення  господарського суду по
справі №23/149-08(12/70-07) та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити
повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що в пункті 1 укладеного договору страхування чітко зазначено про
проведення страхового відшкодування без вирахування амортизаційного зносу
запасних частин та деталей, що підлягають заміні; договором взагалі не
передбачено перелік запасних деталей, на які в будь-якому разі нараховується
амортизаційний знос;  діючим
законодавством України у сфері страхування передбачений пріоритет положень
договору страхування; судом не прийнято до уваги ч.1 ст. 990 ЦК України,
відповідно до якої страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов
договору.

Відповідач надав відзив на
апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду прийнято без порушення норм
матеріального права, підстав для скасування рішення не вбачає, просить
апеляційну скаргу не задовольняти, а рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом
обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
18 липня 2006р. між закритим  акціонерним
товариством „Акціонерна страхова компанія „ІНГО Україна” (страховик) та
підприємцем Кравчук Є.В. (страхувальник) було укладено поліс №530503642
страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та
пасажирів, за  яким  позивач застрахував автомобіль марки  MITSUBISHI SPASE STAR, рік випуску 2003,
кузов (шасі) НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2.

Відповідно до п.1 полісу страхова
сума  становить 82900грн., страховий
тариф 7.80 %, франшиза викрадення 4145грн., франшиза збитку 829грн.
Відшкодування з страхового випадку визначається в межах страхової суми з
урахуванням франшизи при пошкодженні, повній загибелі ТЗ внаслідок страхових
випадків: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння
предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону.
Відшкодування  - без вирахування
амортизаційного зносу запасних частин та деталей, що підлягають заміні. Послуги
спеціальної служби та з транспортування пошкодженого ТЗ - відшкодовуються.

На підставі п. 5 полісу позивач 19
липня 2006р. здійснив страховий платіж  у
сумі 6466грн. 20коп., що підтверджується
квитанцією  до прибуткового
касового ордеру №2199 (т.1 а.с.9).

22 жовтня 2006р. сталася дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої автомобіль позивача зазнав пошкоджень, а саме:
розбито передній бампер з правої сторони, передня протитуманна фара з правої
сторони, що підтверджується довідкою Новомосковського районного відділу
Управління МВС України в Дніпропетровській області  №805 від 23.10.2006р.

Позивач у відповідності до умов полісу
подав відповідну заяву про настання страхового випадку і одночасно звернувся
до  спеціалізованого сервісного центру
Mitsubishi в Дніпропетровському регіоні  ПП „Аеліта”.

24.10.2006р. сервісним центром  виставлено рахунок №3339, в якому міститься
перелік запасних частин, що підлягають заміні на загальну суму 4237грн.
Відповідач провів виплату в розмірі 3786грн. 50коп. та 867грн. 38коп. Сума, яка
залишилась не сплаченою становила 450 грн. 50коп. (т.1 а.с.16).

За поясненнями відповідача, по
рахунку ПП “Аеліта” №3339 від 24.10.2006р., враховуючи, що вартість молдінгу та
протитуманної фари складає 1031грн.00коп., страхове відшкодування було сплачене
з вирахуванням амортизаційного зносу виходячи з наступного: за перший рік
експлуатації 20% , за другий рік 15% , та 10% за кожний наступний рік:
(1031грн. - 20% - 15% - 10% - 8% = 580,50 грн., 1031- 580,50 = 450,50 грн.) де
: 20 % 2003 рік, 15% 2004 рік, 10% 2005 рік, 8% 2006 рік (10%-365*295=8%).

Поліс №530503642 від 18.07.2006р. укладено згідно “Правил  добровільного страхування транспортних
засобів /КАСКО/”(затверджені Укрстрахнаглядом від 25.03.1997 №19-1) та Правил
добровільного страхування наземного транспорту (автокаско) (затверджені головою
правління ЗАТ “АСК “Інго Україна” 09.06.2005р.)

Відповідно до статті 979 Цивільного
кодексу України та частини 1 статті 16 Закону України „Про страхування” за
договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання
певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові)
або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з частиною 1 статті 526
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 9.5 Правил  добровільного страхування транспортних
засобів /КАСКО/ відшкодування збитків провадиться за вирахуванням
амортизаційного зносу запасних частин, що підлягають заміні, деталей і
приладдя, якщо інше не було обумовлено при укладанні договору страхування.

Пунктом 14.3.5 Правил добровільного
страхування наземного транспорту (автокаско), затверджені головою правління ЗАТ
“АСК “Інго Україна” 09.06.2005р. (далі -Правила), страхове відшкодування
виплачується без вирахування амортизаційного зносу запасних частин, деталей та
устаткування, які підлягають заміні, якщо інше не передбачено договором
страхування, крім наведених в п. 14.12.

Відповідно до пункту 14.12 Правил
страхове відшкодування щодо обладнання, яке знаходиться в комплектації ТЗ:
радіо, аудіо і акустичного; декоративних елементів; шин, дисків, ковпаків
коліс; антен; щіток двірників; протитуманних фар та акумуляторної батареї
сплачується з урахуванням їх амортизаційного зносу за період експлуатації у
випадку повної загибелі транспортного засобу або крадіжки обладнання, якщо інше
не передбачено договором страхування.

Відповідно до ст. 990 Цивільного
кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору
на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта (аварійного сертифіката).

Враховуючи, що пунктом 1 полісу
передбачено, що у разі настання страхового випадку, у тому числі
дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування з страхового випадку визначається
в межах страхової суми без вирахування амортизаційного зносу запасних частин та
деталей, що підлягають заміні, судом першої інстанції безпідставно було
відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Треба також зауважити, що пункт
14.12 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско)
стосується лише випадку повної загибелі (конструктивної або фактичної)
транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася із
застрахованим позивачем автомобілем, повна загибель засобу транспорту в
розумінні пункту 14.10 Правил не відбулася.

Це також підтверджується п. 8.З.
полісу № 530503642, де зазначено, що при повній загибелі (конструктивній або
фактичній) страхове відшкодування сплачується в межах страхової суми з
вирахуванням зносу за період дії договору страхування. Під повною загибеллю
розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту засобу транспорту
складає більше ніж 75% страхової суми чи дійсної вартості засобу транспорту на
момент страхування.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення з закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія
“ІНГО Україна” на користь позивача 450грн. 50коп. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені та інфляційних
втрат, то їх суми підлягають зменшенню на підставі наступного.

Пункт 7.5 полісу №530503642
передбачає, що страховик (відповідач) несе відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, але не більше 10 % від суми
боргу.

Позивачем нарахована пеня в розмірі
114грн. 64коп. Проте, враховуючи вимоги наведеного пункту 7.5 полісу, стягненню
підлягає пеня в розмірі 45грн. 05коп.

Інфляційні втрати позивачем
нараховані у розмірі 166грн.10коп. Проте, позивачем за травень 2007р.
застосовано індекс інфляції 106,6% замість 100,6%, а за лютий 2008р.
застосовано індекс інфляції 102,8% замість 102,7%. Таким чином, сума
інфляційних втрат становить 130грн. 84коп.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність
висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам
справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103- 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області  від  14.08.08р. у справі №23/149-08(12/70-07)
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з закритого акціонерного
товариства “Акціонерна страхова компанія “ІНГО Україна”, м.Київ  на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ заподіяні неналежним виконанням зобов'язання збитки
у сумі 450грн. 50коп., пеню за прострочення виконання зобов'язання у сумі
45грн. 05коп., інфляційні втрати за затримку виплати страхового відшкодування у
розмірі 130грн. 84коп., 255грн. 00коп. державного мита за  вирішення спору в суді першої інстанції, в
апеляційному та касаційному порядку, 118грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя
І.А.Сизько

Суддя
Л.О.Чимбар

Суддя
І.В.Тищик