ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
листопада 2008 р.
Справа № 47/350-08

вх. № 7405/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Зуев О.М. за довіреністю №5 від 02.01.2007р.;  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Харківського міжрайонного
управління водного господарства, п. Безлюдівка

до  Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Люботин

про стягнення 20872,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд
зобов'язати відповідача повернути позивачу в натурі стальні труби діаметром
630мм. у кількості 1176 пог.м. (вагою 126,5т.), які були передані останнім на
відповідальне зберігання за договором зберігання №16 від 11.10.2007р., а в разі
втрати (недостачі) стальних труб стягнути з відповідача на користь позивача
повну їх вартість, у розмірі 20872,50грн. Крім того, позивач просить покласти
на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі
205,73грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 118 грн.

Позивач надав суду уточнення позовних вимог, в яких він просить
суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі
20872,50грн.

Відповідно до ст.22 ГПК України, суд суд приймає заяву позивача як
таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує
розгляд справи з урахуванням цих змін.

Відповідач  в судове
засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним
чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було
укладено договір зберігання №16 від 11.10.2007р. строком дії до 31.12.2007р.

Відповідно до умов даного договору відповідач прийняв на
відповідальне зберігання від позивача стальні труби діаметром 630мм. у
кількості 1176 пог. М. (вагою 126,5т.) загальною вартістю 20872,50грн.

Фактом передачі вищезазначених труб та прийняття їх відповідачем
підтверджується актом опису та пепоредньої оцінки від 11.10.2007р., які
підписані сторонами договору, довіреністю серії ЛАА від 25.10.2007р. №601985 та
видатковою накладною №453 від 25.10.2007р.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу  України.

Відповідно до п. 2.1.3 вищезазначеного договору передбачено, що
відповідач забезпечує повне зберігання майна, а пвсля закінчення
зберігання  (31.12.2007р.) повертає певне
майно.

Як свідчать матеріали справи, позивач 30.01.2008р. направив на
адресу відповідача лист №63-а з вимогою повернути труби, які були передані йому
на відповідальне зберігання, який був залишений без відповіді.

При цьому, боржник відповідно до ч.2 статті 530 Цивільного кодексу
України повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня
пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає
із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 957 Цивільного кодексу України передбачено, якщо
внаслідок  пошкодження речі її якість
змінилася настільки, що вона не може бути використана  за
первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї
речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення
відповідачем умов діючого законодавства та уточнень позивача, суд знаходить
позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 20872,50грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, що становить 208,73грн. та згідно зі
статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід
покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530,
951 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. №
411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського міжрайонного управління
водного господарства (62489, Харківська область, п. Безлюдівка, вул.
Чайковського, 210-а, р/р 0347 в ГУДКУ Харківської області, МФО
851011, код 01033674) заборгованості у розмірі 20872,50грн., держмита у розмірі
208,73грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 05.11.2008р.

Суддя