ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

02.12.2008

Справа №2-4/10044-2008

За заявою ініціюючого кредитора – ДПІ у Бахчисарайському районі (м. Бахчисарай, вул. Симферопольська,3)

до боржника – СПД Ковальчук Людмилі Вікторівні, (м. Бахчисарай, вул.Первомайська,6)

Про визнання банкрутом

Суддя І.К.Бєлоглазова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від кредитора – представник Джемілова А.Н., за дор. від 28.02.08р

Від боржника – представник не з’явився

Сутність спору: Кредитор – ДПІ у Бахчисарайському районі, м. Бахчисарай, звернулося до господарського суду АР Крим із заявою про визнання банкрутом СПД Ковальчук Людмилі Вікторівні, м. Бахчисарай, у порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Заява мотивованим тим, що боржник є відсутнім боржником, має борг та не здатний виконати свої майнові зобов’язання зі сплати боргу. Факт відсутності боржника за його юридичною адресою кредитор підтверджує актом на предмет фактичного місцезнаходження.

Статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Наведена норма передбачає, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності підстав, передбачених статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Однак, кредитором не надано належних доказів того, що керівні органи боржника – юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або боржник більш року не надає податкову звітність до органу ДПІ.

Закон України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, який набув чинності з 01.07.2004 року, визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Закону України “ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ст.17 вказаного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців “, яка передбачає статус відомостей Єдиного державного реєстру , якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, належним доказом відсутності боржника за місцезнаходженням є відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

На вимогу суду (ухвала ГС АРК від 11.11.2008 р.) кредитор не надав належних доказів відсутності фізичної особи - підприємця – боржника за її місцезнаходженням. У самій заяві також відсутні посилання на такі відомості.

Факт відсутності боржника - юридичної особи, не може підтверджуватися іншими засобами доказування, крім відомостей з Єдиного державного реєстру.

Крім того, у заяві кредитора не вказано доказів, що підтверджують ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності. Неотримання суб’єктом підприємницької діяльності прибутку із зазначенням про це у податкових деклараціях, не є ознакою відсутності підприємницької діяльності, та підставою для порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою, яка передбачена ст. 52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки у відповідності до вимог ст.62 Господарського кодексу України підприємство є самостійним суб'єктом господарювання і самостійно здійснює свою господарську діяльність.

Відповідно до вимог ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво –це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність , що здійснюється суб'єктами господарювання ( підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з вимогами ст.44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності, самостійного формування підприємцем програми діяльності, а отже , неотримання суб’єктом підприємницької діяльності на той час прибутку із зазначенням про це у податкових деклараціях не є ознакою відсутності підприємницької діяльності та не є підставою для визнання банкрутом відсутнього боржника на підставі ст.52 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Такої ж думки дотримується ВГСУ у постанові від 08.04.08р у справі 2-17/58-07.

За результатами розгляду заяви суд дійшов висновку про відсутність наявності ознак неплатоспроможності відсутнього боржника та відповідно і підстав для подальшої судової процедури банкрутства, у зв’язку з чим провадження у справі підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п.1.1. ст.80, ст.86 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження по справі припинити.

Ухвалу направити:

1.          кредитору,

2.          боржнику,

3.          Кримському управлінню з питань банкрутства (95000, м. Сімферополь, вул. Київська, 81, оф. 401),

4.            ДВС у Бахчисарайському районі – м. Бахчисарай , вул.. Калінина,1

5. Бахчисарайському міськрайонному суду – м. Бахчисарай , вул..Кооперативна,1

державному реєстратору (м. Бахчисарай, вул..Сімферопольська,12) для внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відповідне судове рішення.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.