ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 5020-7/143-6/034

Доповідач –суддя Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Катеринчук Л. Й.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат"

на рішення           господарського суду міста Севастополя від 01.08.2008 року

та на постанову          Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2008 року

у справі          № 5020-7/143-6/034

господарського суду          міста Севастополя

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат"

до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія "Еллада"

треті особи           1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваріус систем менеджмент"

про          стягнення заборгованості в сумі 1088205,48 грн.

за участю представників:

позивача -          Аркатова В.В. –довіреність б/н від 19.08.2008 року

відповідача -           Назіна В.О. –довіреність № 9 від 09.01.2008 року

третьої особи -          1. не з'явились

2. не з'явились

У порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.11.2008 року оголошувалась перерва.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат", звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія "Еллада", про стягнення заборгованості в сумі 1088205,48 грн.

У процесі розгляду справи по суті судом першої інстанції було залучено до участі у справі треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваріус систем менеджмент".

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 01 серпня 2008 року у справі 5020-7/143-6/034 (суддя Лазарев С.Г.) залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2008 року (судді Плут В.М., Голик В.С., Борисова Ю.В.) у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду міста Севастополя та постановою Севастопольського апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" задовольнити повністю.

Вимоги касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" обґрунтовує тим, що рішення господарського суду міста Севастополя та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду прийняті з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Постанова апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, 15 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Дистриб'юторська компанія Еллада" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" укладено договір №15/11/07/1 про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу.

У відповідності до пункту 1 договору №15/11/07/1 від 15 листопада 2007 року Товариство обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" передало у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія "Еллада" грошові кошти на безвідсотковій основі, а останній зобов'язався повернути фінансову допомогу.

У пункті 2 договору №15/11/07/1 від 15 листопада 2007 року сторони узгодили, що розмір фінансової допомоги складає 1 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 договору № 15/11/07/1 від 15 листопада 2007 року фінансова допомога надається шляхом переведення безготівкових коштів відповідачеві протягом п'яти робочих днів.

Строк повернення фінансової допомоги визначено не пізніше 20 календарних днів з моменту підписання договору (пункт 5 договору № /11/07/1 від 15 листопада 2007 року).

Пунктом 13 договору № 15/11/07/1 від 15 листопада 2007 року встановлено, що договір набирає чинності з моменту передання фінансової допомоги товариством з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" відповідачеві.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 грудня 2007 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" була надіслана факсимільним зв'язком копія договору відступлення вимоги з підписом та печаткою товариства з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент", але за словами позивача у справі оригіналів факсів договорів для огляду надано не було.

Того ж дня, Товариство з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" направило Товариству з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент" факсимільним зв'язком копію даного договору підписану та з печаткою від імені товариства з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна"

06 грудня 2007 року Товариством з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент" два примірники договору про відступлення вимоги були підписані, завірені печаткою товариства та направлені на адресу: м. Київ, вул. Артема, 37, офіс № 41 Товариство з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" кур'єрською службою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ворлдвайт Експрес".

Товариство з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент" підписаний товариством з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна" примірник направленого договору не отримало по теперішній час.

Однак, без належної уваги залишились доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" щодо ненадання оцінки апеляційною інстанцією стосовно відповіді кур'єрської служби, якою остання повідомила, що 06 грудня 2007 року кур'єрського відправлення Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваріус систем менеджмент" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна" не здійснювало.

Також, недослідженим залишився факт перерахунку Товариству з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент" суми боргу у повному обсязі а саме у розмірі 1000000,00 грн. та ні судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції не було витребувано платіжного доручення які б свідчили про перерахування спірної суми у розмірі 1000000,00 грн.

Апеляційна інстанція зазначила, що кошти отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваріус Сістем Менеджмент" від відповідача знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку підприємства, та не надала оцінки актам звірки взаєморозрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваріус Сістем Менеджмент", які свідчать про заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоанна-Україна" перед останнім у розмірі 15 525 674,00 грн.

Судами, також, не зазначено чи спірна сума була повернута за договором укладеним 03.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Акваріус Сістем Менеджмент" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" про відступлення права вимоги на суму 1000000,00 грн. чи за якимось іншим договором, оскільки як зазначалось вище між відповідачами існують комерційні відносини.

Судами встановлено, що 14.02.2008 року між Товариством обмеженою відповідальністю „Джоанна-Україна" та позивачем укладено договір №14/02/08/1 про відступлення вимоги відповідно до договору № 15/11/07/1 від 15.11.2007 року, однак судами не проаналізовано, не досліджено даний договір та зазначено правового статусу договору в порушення вимог 43 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, однак судами не надано юридичної оцінки двом договорам про уступку права вимоги на одне і те ж зобов'язання та не встановлено правового статусу, а саме дійсності спірних договорів.

Судам необхідно дослідити чи права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваріус систем менеджмент" за договорами переуступки права вимоги випливають з договору №15/11/07/1 від 15 листопада 2007 року чи з якихось інших зобов'язань.

Отже, неправильні висновки судів щодо характеру спірних правовідносин, неповне з’ясування ними суттєвих обставин справи та помилки у застосуванні норм матеріального права є підставою до скасування рішення та постанови у справі.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають до скасування, а справа –передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи господарському суду першої інстанції належить врахувати наведене, повно та всебічно з’ясувати всі суттєві обставини справи, встановити дійсні права та обов’язки сторін, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілуліссат" задовольнити частково.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2008 року та рішення господарського суду міста Севастополя від 01.08.2008 року зі справи № 5020-7/143-6/034 скасувати.

3. Справу № 5020-7/143-6/034 передати на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    Л. Й. Катеринчук

С. С.Самусенко