СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 16/5006

За позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, с.Вороневе, Коростенського району Житомирської області

до Товариства
з обмеженою відповідальністю „Подільський граніт”, с. Нова Синявка,
Старосинявського районуКам'янець-Подільський

про  стягнення
78 000,00 грн. заборгованості, 19 486,00 грн. збитків

Суддя    Магера В.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - за
довіреністю від 10.11.2008 р., в судовому засіданні

01.12.2008 р.;

ОСОБА_3 -за довіреністю
від 10.11.2008 р., в судовому засіданні

01.12.2008 р.;

Від
відповідача: не з'явився.

Рішення приймається 02.12.2008 р.,
оскільки в судовому засідання 01.12.2008 р. оголошувалася перерва.

Суть спору:
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 78 000,00 грн.
заборгованості за договором поставки від 11.06.2008 р., 19 486,00 грн. збитків,
де 10 886 грн. -пеня, 3 600 грн. -неодержаний прибуток, 5 000 грн. -витрат
пов'язаних з оплатою послуг пов'язаних з проведенням позовно-претензійної
роботи, а також судові витрати по справі.

Представники позивача в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, зазначаючи що вони
підтверджені матеріалами справи та поданими доказами.

Відповідач своїми процесуальними
правами не скористався, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті та
розміром не оспорив, повноважного представника для участі в судовому засіданні
не направив, поважні причини неявки не повідомив,  хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

01.06.2008 р. між позивачем та ТОВ
„Втортех” укладено договір купівлі-продажу № 16. П.1.1 договору передбачено, що
продавець - ТОВ „Втортех” зобов'язується передати у власність покупця -ПП
ОСОБА_1 вал привода дробарки КМД-1750. Вартість товару становить 75 600 грн.
(п.1.2 договору). Договором встановлено, що за прострочення платежу покупець
сплачує продавцю пеню в розмірі 0,2% від вартості товару за кожний день
прострочення платежу, яка нараховується з дня відвантаження товару по день
проведення остаточного розрахунку за даний товар.

11.06.2008 р. між позивачем та ТОВ
„Подільський граніт” укладено договір поставки № 5. Відповідно до вимог п.1.1.
договору, продавець -ПП ОСОБА_1 зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених даним договором, передати у власність покупцеві (ТОВ „Подільський
граніт”) вал привода дробарки КМД-1750, а покупець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених даним договором прийняти та оплатити даний товар.

10.06.2008 р. позивач, відповідно
до видаткової накладної № ФО-0000021, одержав від  ТОВ „Втортех” вал дробарки КМД-1750.

12.06.2008 р. позивач передав
відповідачу вал привода дробарки КМД-1750 на загальну суму 78 000 грн., що
підтверджується накладною № 20 від 12.06.2008 р., довіреністю серія ЯОЛ №
073389.

В зв'язку з несплатою
заборгованості за договором поставки № 5 від 11.06.2008 р., позивачем
направлено ТОВ „Подільський граніт” претензію №1 від 28.07.2008 р., з вимогою
сплатити заборгованість в розмірі 78 000 грн. Дана претензія відповідачем
отримана 31.08.2008 р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
19.08.2008 р. ПП ОСОБА_1, повторно, направлено відповідачу претензію №2 з
вимогою сплатити заборгованість за укладеним договором. Претензія боржником
отримана 26.08.2008 р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

12.08.2008 р. між позивачем та ПП
„ЮР Норма” укладено договір по наданню юридичних послуг. Відповідно до п.1.1
договору замовник (ПП ОСОБА_1) доручає, а виконавець (ПП „ЮР Норма”)
зобов'язується надати, у відповідності до договору, правову
інформаційно-консультативну допомогу з юридичних питань, пов'язаних з
процедурою врегулювання і стягнення суми заборгованості з ТОВ „Подільський
граніт” по договору поставки № 5 від 11.06.2008 р., а замовник зі своєї сторони
зобов'язується прийняти вказані послуги і оплатити їх.

Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру від 19.08.2008 р. позивач перерахував ПП „ЮР
Норма” 5 000 грн.

25.09.2008 р. ТОВ „Втортех”
позивачу направлено претензію з вимогою сплатити пеню в сумі 10 886 грн. за
прострочення платежу по договору купівлі-продажу № 16 від 01.06.2008 р.
Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 125 від 01.10.2008 р. позивачем
сплачено пеню в розмірі 10 886 грн.

В період 11-22.09.2008 р. позивачем
погашено перед ТОВ „Втортех” заборгованість за придбаний вал привода дробарки
КМД-1750 на загальну суму 78 000 грн.

В зв'язку з тим, що відповідач не
погасив заборгованість, позивач звернувся з позовом до суду про примусове її
стягнення в розмірі 78 000,00 грн. заборгованості за договором поставки від
11.06.2008 р., 19 486,00 грн. збитків, де 10 886 грн. -пеня, 3 600 грн.
-неодержаний прибуток, 5 000 грн. -витрат з оплатою послуг пов'язаних з
проведенням позовно-претензійної роботи, а також судові витрати по справі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи
їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.22 ЦК України
особа,  якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Ст.224 ГК України встановлено, що учасник господарських
відносин,  який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до
складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена
відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка
зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання
другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених
законом.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що
за  договором  купівлі-продажу  одна
сторона  (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є
у  продавця на момент укладення договору
або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1ст.656 ЦК
України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.712
Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п.3 ст.549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір
пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Ст.44 ГПК України визначено, що
судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат,
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає що позовні вимоги про стягнення з відповідача 78 000 грн. заборгованості
за договором поставки №5 від 11.06.2008 р. є обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню.

З врахуванням вимог Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, вимоги
позивача щодо стягнення з ТОВ „Подільський граніт” 10 886 грн. підлягають
задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 4
164,20 грн., обмеживши стягнення пені подвійною обліковою ставкою  НБУ, як то передбачено ст.3 вищевказаного
Закону. В задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 6 721,80 грн.
слід відмовити, оскільки ці вимоги заявлено всупереч вимогам чинного
законодавства.

При вирішенні спору щодо стягнення
5 000 грн. витрат пов'язаних з оплатою послуг пов'язаних з проведенням
позовно-претензійної роботи, а також 3 600 грн.    неодержаного прибутку, як збитків судом
враховується, що за своєю юридичною природою 5 000 грн., що сплачені позивачем
як оплата послуг пов'язаних з проведенням позовно-претензійної роботи, є  судовими витратами по справі у відповідності
до вимог ст.44 ГПК України, а не збитками як то визначено позивачем у позовній
заяві, в розумінні ст.ст.224-225 ГПК України.

Стягнення 3 600 грн. як
неодержаного прибутку позивач обґрунтовує тим, що в разі розміщення цих коштів
(78 000 грн.) на депозит у банківській установі, він міг би отримати саме кошти
в такому розмірі, як середньозважена процентна ставка за строковими депозитами
у національній валюті. Обґрунтування стягнення 3 600 грн. як неодержаного
прибутку, що викладене  позивачем
(середньозважена процентна ставка за строковими депозитами у національній
валюті), суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст.ст.224-225 ГК України,
ст.22 ЦК України, тому в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49
ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача у
відповідності до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84, ст.
116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов
Приватного підприємця ОСОБА_1, с.Вороневе, Коростенського району Житомирської
області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільський граніт”, с.
Нова Синявка, Старосинявського району про
стягнення 78 000,00 грн. заборгованості, 19 486,00 грн. збитків
задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільський граніт”, с. Нова
Синявка, Старосинявського району () на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 78 000,00 грн. (сімдесят
вісім тисяч гривень 00 коп.) заборгованості, 4 164,20  грн. (чотири тисячі сто шістдесят чотири грн.
20 коп.) пені, 821,64 грн. (вісімсот двадцять одна грн. 64 коп.) державного
мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволенні позовних вимог в
частині стягнення 6 721,80 грн. пені, 5 000 грн. витрат пов'язаних з оплатою
послуг пов'язаних з проведенням позовно-претензійної роботи, 3 600 грн.
неодержаного прибутку відмовити.

Суддя