ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  36/454

26.11.08

За позовом
Комунального підприємства «Світ»

До                      Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

Про                       стягнення 135 414,81 грн.

Суддя Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від
позивача                Бондар А.В. по
довіреності б/н від 26.11.2008р.

Від
відповідача            не з'явився

В
засіданні приймали участь

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду м.
Києва передані позовні вимоги
Комунального підприємства «Світ»про стягнення з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 135 414,81 грн., із яких: 127 447,39 грн.  заборгованості по орендній платі,
експлуатаційним витратам, компенсації земельного податку, компенсації витрат
орендодавця по забезпеченню об'єкта оренди електроенергією, водою, використання
території для в'їзду автотранспорту, вивіз сміття, 6 270,82 грн. пені за
прострочку платежу, 842,23 грн. 3% річних, 854,37 грн. витрат, пов'язаних з
інфляційними процесами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення умов договору оренди нерухомого майна № 125 від
10.12.2007р., не сплатив позивачу орендну плату, експлуатаційні витрати,
компенсації земельного податку, компенсації витрат орендодавця по забезпеченню
об'єкта оренда електроенергією, водою, використання території для в'їзду
автотранспорту, вивіз сміття, компенсації на проведення експертної оцінки
приміщення, у зв'язку з чим виник борг в сумі 135 414,81 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2008р. порушено провадження у справі № 36/454, розгляд справи
призначений на 05.11.2008р.

У зв'язку з неявкою представника
відповідача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2008р. розгляд
справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було
відкладено на 26.11.2008р.

В судовому засіданні 26.11.2008р.
представник позивача позовні вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду,
викладених в ухвалах господарського суду від 15.10.2008р. та від 05.11.2008р.,
не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від
18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у
першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна
заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи,
які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають
від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006
році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення
фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому
відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з
поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в
тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону
у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним
згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке
фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвали суду надсилались відповідачу за адресами, вказаними в Довідці з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №
036298, в позовній заяві та в договорі № 125 від 10.12.2007р.

В разі коли фактичне
місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин
не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну
особу.

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста
Києва -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2007 року між Комунальним
підприємством «Світ»(далі позивач, орендодавець) та Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 (далі відповідача, орендар) було укладено договір оренди
нерухомого майна (нажилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності
територіальної громади Солом'янського району міста Києва № 125.

Відповідно до умов даного договору
позивач, на підставі розпорядження Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації № 2251 від 07.12.2007р., зобов'язався передати
відповідачу в строкове платне користування на умовах оренди в строкове платне
користування приміщення будівлі дрібнооптової бази площею 244,0 кв.м. та
приміщення котельні площею 716,6 кв.м., у тому числі на першому поверсі площею
650,7 кв.м., на другому поверсі площею 65,9 кв.м., що знаходиться за адресою:
м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32, для спортивно-оздоровчих послуг та
виробничих потреб.

На виконання умов договору позивач
за актом приймання-передачі від 10.12.2007р. передав обумовлене договором
приміщення відповідачу.

Строк дії даного договору сторони
визначили з 10.12.2007р. і до 10.11.2010р. (п. 10.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору оренди
орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розмір якої на момент укладення
договору встановлюється згідно з Розрахунком орендної плати становить 12 525,64
грн.

Орендні платежі, згідно з п. 4.4
договору, сплачуються орендарем орендодавцю щомісячно, авансом до п'ятого числа
поточного місяця.

Орендодавець, відповідно до п. 4.5
договору оренди, утримує об'єкт оренди та/або будівлю, частиною якої є об'єкт
оренди, в цілому та/або її частини, укладаючи угоди з відповідними
організаціями-постачальниками та іншими третіми особами на забезпечення
відповідними послугами, які включають забезпечення: електроенергією,
водопостачанням, водовідведенням, експлуатаційними послугами (утримання і
організація контрольно-пропускних пунктів, утримання та обслуговування електро,
водо та каналізаційних мереж, дезінфекцію тощо), вивіз сміття, обслуговування
території для в'їзду автотранспорту, проведення експертної оцінки майна.

Відповідно до п. п. 4.6, 4.7
договору оренди орендар зобов'язаний компенсувати орендодавцю вартість послуг,
визначених в п. 4.5 договору, наступним чином. Розмір компенсації за послуги по
забезпеченню об'єкта оренди як структурного компоненту будівлі орендодавця
розраховується наступним чином: за електроенергію у відповідності з показниками
лічильника і сплачується до 23-го числа поточного місяця; за експлуатаційні
послуги (утримання і організація контрольно-пропускних пунктів, утримання та
обслуговування електро, водо та каналізаційних мереж, дезінфекцію тощо)
розраховується виходячи із суми, сплаченої орендодавцем за такі послуги із
співвідношення корисної площі об'єкта оренди до загальної корисної площі
будівлі, і сплачується до 5-го числа поточного місяця; за водопостачання,
водовідведення розраховується виходячи із суми, сплаченої орендодавцем за такі
послуги із співвідношення корисної площі об'єкта оренди до загальної корисної
площі будівлі, і сплачується до 25-го числа поточного місяця; за вивіз сміття,
обслуговування території для в'їзду автотранспорту розмір компенсації складає
83,33 грн., крім того ПДВ -16,67 грн. на місяць, і сплачується до 25-го числа
поточного місяця; за проведення експертної оцінки майна розмір компенсації
складає 6 600,00 грн., крім того ПДВ -1 320,00 грн., і сплачується одноразово
після надання такої послуги.

Пунктом 4.12 договору оренди
передбачений обов'язок орендаря компенсувати орендодавцеві його витрати по
сплаті земельного податку в розмірі 3 634,91 грн., крім того ПДВ -726,98 грн.
на місяць, і сплачувати зазначену компенсацію до 25-го числа поточного місяця.

Відповідач свої зобов'язання за
договором оренди в частині сплати орендної плати та оплати наданих комунальних
послуг виконав неналежним чином, оскільки за надані послуги з позивачем не
розрахувався, і станом на день розгляду справи його заборгованість перед
позивачем складає: 66 705,76 грн. по орендній платі, 14 929,58 грн. по оплаті
експлуатаційних витрат, 20 543,09 грн. по компенсації земельного податку, 13
254,44 грн. по компенсації витрат орендодавця по забезпеченню об'єкта оренди
електроенергією, 2 894,52 грн. по компенсації витрат орендодавця по
забезпеченню об'єкта оренди водою, 600,00 грн. за використання території для в'їзду
автотранспорту, 600,00 грн. за вивіз сміття, 7 920,00 грн. компенсації витрат
на проведення експертної оцінки приміщення.

Оцінюючи подані позивачем  докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні
всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що  підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1
статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1
статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193
Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом,
іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного
кодексу  зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, в порушення покладеного
на нього законом та договором обов'язку, зобов'язання по оплаті орендної плати,
експлуатаційних витрат, компенсації земельного податку, компенсації витрат
орендодавця по забезпеченню об'єкта оренда електроенергією, водою, використання
території для в'їзду автотранспорту, вивіз сміття, компенсації на проведення
експертної оцінки приміщення належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього
станом на день розгляду справи в суді виникла заборгованість в сумі 127 447,39
грн.

Відповідач належних доказів
відсутності заборгованості по договору оренди № 125 від 10.12.2007р. суду не
надав.

З огляду на викладене суд приходить
до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного
боргу в сумі 127 447,39 грн.

Цивільний кодекс України (стаття
549) містить поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума
або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен
день прострочення виконання.

В пункті 6.3 договору оренди
передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на
користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи, що відповідач
припустився прострочки платежів, з нього, на підставі п. 6.3 договору, підлягає
стягненню пеня в сумі 6 270,82 грн., відповідно до наданого позивачем
розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник, який прострочив  виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора  зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений  законом або договором .

З огляду на викладене, суд вважає
що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 842,23
грн. та витрат, пов'язаних з інфляційними процесами, в сумі 854,37 грн. є
обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст.
49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рік народження 1972, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Світ»(03151, м. Київ, вул.
Молодогвардійська, 32, ) 127 447 (сто двадцять сім тисяч
чотириста сорок сім) грн. 39 коп. заборгованості, 6 270 (шість тисяч двісті
сімдесят) грн. 82 коп. пені, 842 (вісімсот сорок дві) грн. 23 коп. 3% річних,
854 (вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 37 коп. витрат, пов'язаних з інфляційними
процесами, 1 354 (одну тисячу триста п'ятдесят чотири) грн. 15 коп. державного
мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Трофименко Т.Ю.