ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2008 р.
Справа № 21/127-08

вх.
№ 5143/5-21

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_3., довіреність № б/н  від
27.02.08,  ;  відповідача - ОСОБА_4., довіреність №
б/н  від 13.08.08,  ;

розглянувши
справу за позовом ФОП ОСОБА_1., м. Черкаси

до  ФОП ОСОБА_2., м. Харків

про
стягнення 20347,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд стягнути з відповідача 14320,00 грн. заборгованості, індекс інфляції
5327,00 грн., 3% річних 700,00 грн., посилаючись на укладання усної угоди між
сторонами, передачу відповідачеві зі складу в м. Одеса какао ПВ-1 в кількості
2500,00 кг. на суму 15625,00 грн., що підтверджує розпискою ФОП ОСОБА_2 від
26.10.2006р.

В судове
засідання 09.12.2008 року
відповідач  за вх.№16415 від
10.09.2008р. надав  заперечення  на позовну
заяву, просить суд  відмовити в
задоволенні позовних вимог,  посилаючись
на відсутність у позивача первинних документів в підтвердження передачі
продукції відповідачеві та посилається на відсутність заборгованості перед
позивачем. В  судових засіданнях  заперечує проти  заявлених позовних вимог.

Справа
розглядалась  з відкладенням  розгляду справи, подовженням терміну розгляду
справи за клопотанням обох сторін в порядку, передбаченому ч.4 ст.69 ГПК
України та з оголошенням перерв в судовому засіданні з 24.09.2008р. до
25.09.2008р., з 16.10.2008 року до 28.10.2008 року, з 28.10.2008 року до
05.11.2008 року та з 24.11.2008 року до 09.12.2008 року.

Запис судового
процесу здійснюється за допомогою технічних засобів програмно-апаратного
комплексу "Діловодство суду ".

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд визнав
заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Як вказує
позивач, між сторонами був укладений усний договір поставки і 27.09.2006 року
на умовах самовивозу відповідач отримав зі складу в Одесі порошок какао
натуральний тип ПВ -1 (10-12%) у кількості 2500,00 кг. на загальну суму
15625,00 грн. і зобов'язався сплатити його в наступні 10 днів.

В підтвердження
своїх позовних вимог та як доказ отримання відповідачем товару, позивач надав
суду розписку відповідача від 26.10.2006 року наступного змісту: "Я,
Мінаєв Володимир Олександрович, зобов'язуюсь повернути ПП ОСОБА_1(за отриманий
товар (кофе, какао)) 14320 грн.

Згідно ст. 33
ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34
ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які  відповідно
до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не
можуть підтверджуватись  іншими
засобами  доказування.

Відповідно  ст. 43 ГПК України  господарський
суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім  переконанням, що грунтується  на всебічному
, повному  та об*єктивному  розгляді
в судовому   процесі  всіх
обставин  справи  в їх сукупності .

Передача  товару
не підтверджена  первинними  бухгалтерськими документами .

Згідно з
вимогами ч.1 ст. 9 Закону України  "
Про   бухгалтерський облік  та фінансову звітність  в Україні" від  6 липня 1999 року    N 996-X.

Підставою   для
бухгалтерського   обліку   господарських операцій  є
первинні  документи,  які
фіксують  факти здійснення
господарських операцій.  Первинні
документи повинні бути  складені під  час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо -безпосередньо після її
закінчення.  Для контролю та  впорядкування оброблення   даних
на   підставі   первинних
документів  можуть складатися
зведені облікові документи.

Як  свідчать
матеріали  справи, до
укладення  спірної  угоди , між
сторонами  існували  господарські
відносини , що підтверджено видатковою накладною № РН-152 від 09.08.2006
р., зазначене  свідчить  про те, що
сторони  вели  господарську діяльність  відповідно
до вимог  чинного  законодавства. Більш того  чинне законодавство  взагалі
не передбачає передачу  товару  між двома
суб*єктами  господарювання на
підставі розписки.

В матеріалах
справи  знаходиться  видаткова
накладна    № РН-0001062 від
27.09.2006 року на суму 15625,00, яка  не
підписана  отримувачем ФОП ОСОБА_2 або
його  уповноваженою особою.

Відповідно до
пункту 11 Інструкції  про порядок
приймання  продукції  виробничо -технічного   призначення
і товарів  народного  споживання па кількості (П-6), приймання
товарів мають право здійснювати робітники отримувача (покупця), уповноважені на
то керівництвом підприємства-отримувача, і ці працівники повинні відноситись до
категорії матеріально-відповідальних осіб.

До договорів
повинні бути додані розписки матеріально-відповідальних осіб, що вони
ознайомлені з Правилами приймання товарів за їх особистими підписами..-

Відпуск
товарно-матеріальних цінностей покупцям або передача їх безоплатно здійснюється
підприємствами тільки на підставі доручень отримувачей. Порядок використання
доручень регулюється Наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.96р. Про
затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та
використаних доручень на отримання цінностей (зареєст. у МінюстІ України
12.06.96 р. №293/1318).

Доручення на
отримання цінностей є первинним документом, у якому зафіксовано рішення
керівника підприємства про уповноваження конкретну особу отримати для
підприємства по переліку та у відповідній кількості товарно-матеріальні
цінності. Без доручення не може бути виписаний або підписаний інший первинний
документ - накладна, яка є дозволом для здійснення господарської операції по
видачі цінностей і яка відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є підставою для
бухгалтерського обліку господарських операцій.

Відповідно до
вимог вказаної Інструкції № 99 забороняється відпускати товар у разі
пред'явлення доручення, яке видано з порушенням встановленого порядку
заповнення, тим більше, зовсім без доручень.

Відповідно до
ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутністю умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи
вищевказане, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні

належні докази,
які б свідчили про порушення відповідачем зобов'язання, накладна № РН-0001062
від 27.09.2006 року на суму 15625,00 грн. не підписана отримувачем, тобто не
може бути доказом передачі товару, надана позивачем розписка від 26.10.2006р.
згідно з вимогами чинного законодавства, не є доказом отримання

відповідачем
товару.

За таких
обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. 49 ГПК України судові витрати залишаються на позивачеві.

За таких
обставин, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову відмовити.

Суддя