ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом        міжрайонного природоохоронного прокурора
в інтересах держави в особі

Державної
екологічної інспекції в Київській області

до                        товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні технології будівництва»

третя особа       товариство
з обмеженою відповідальністю «Вест гейт логістик»

про                       стягнення  852 731,25 грн.

Суддя   Головатюк Л.Д.

Представники:

від
прокуратури    ОСОБА_1(пом. прок. посв №
97)

від позивача          ОСОБА_2(дов. від 14.07.2008. №
1866/02 -13)

від відповідача         ОСОБА_3(дов. б/н. від 26.08.2008)

від третьої особи     не з'явився

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача збитків завданих
навколишньому природному середовищу у розмірі                 852 731,25 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 16.07.2008 порушено провадження у справі №50/147 та призначено її до
розгляду на 08.08.2008.

В судовому засіданні 08.08.2008
представники позивача та відповідача заявили клопотання  про відкладення розгляду справи з метою
надання витребуваних доказів. Слухання справи було відкладено на 02.09.2008.

02.09.2008 в судовому засіданні
з'явилися представники позивача, відповідача та прокуратури.

Представник прокуратури подав
клопотання про забезпечення позову в порядку ст. 66, 67 ГПК України.

Розглянувши подані на розгляд суду
позовні матеріали суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття
заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав
позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 “Про деякі питання
практики забезпечення позову” у випадку звернення до суду з клопотанням про
забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою
про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог
передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності
фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення
позову.

Прокурором не було наведено суду
жодних підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача
без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з
матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну
небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, держави.
Окрім того, прокурором не наведено доказів того, що невжиття заходів до
забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Прокурором не надано доказів, які б свідчили, що
відповідач має намір приховати кошти, наявні на банківських рахунках. Суд
відмовив прокурору у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Крім цього, прокурор подав
клопотання про витребування від відповідача відомостей про всі відкриті рахунки
в банках та інших фінансово-кредитних установах. Судом дане клопотання
задоволено.

Також представниками позивача,
відповідача та прокуратури було подано клопотання про розгляд справи у більш
тривалий термін, ніж передбачений ч. 1 ст. 69 ГПК України. Суд задовольнив дане
клопотання. Слухання справи було відкладено на 23.09.2008.

23.09.2008 в судовому засіданні
було оголошено перерву на 29.09.2008 для подання додаткових доказів по справі.

29.09.2008 в судовому засіданні
прокурор, представники позивача та відповідача подали додаткові докази та дали
пояснення по справі.

Представник позивача та прокурор
позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти
позову заперечував, про що надав письмовий відзив та просив відмовити в його
задоволенні повністю.

Третя особа вдруге в судове
засідання не направила своїх повноважних представників, письмових доказів,
відзив на позовну заяву не надала, позовну вимогу по суті і розміру  у будь-який інший процесуальний спосіб не
заперечила.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289
"Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України").

Третя особа клопотань про
відкладення розгляду справи та наявності у неї поважних причин щодо неявки у
судове засідання не повідомила, що дає підстави визнати причини її неявки до
суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу без участі представників третьої особи за
наявними у справі доказами та матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників прокуратури,
позивача і відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Преамбулою Закону України “Про
охорону навколишнього природного середовища” визначено, що охорона
навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів,
забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова
сталого економічного та соціального розвитку України.

З цією метою Україна здійснює на
своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для
існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і
здоров'я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням
навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії
суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення
природних ресурсів.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про охорону навколишнього природного середовища” завданням законодавства про
охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі
охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення
екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської
та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних
ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних
комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з
історико-культурною спадщиною.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 Закону
України “Про охорону навколишнього природного середовища” природні ресурси
України є власністю народу України, який має право на володіння, використання
та розпорядження природними багатствами республіки, а державній охороні і
регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне
середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів,
природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в
народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря,
ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 23 Закону України „Про
відходи" визначено, що до компетенції спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади у сфері поводження з відходами та його
органів на місцях належить здійснення державного контролю за дотриманням вимог
екологічної безпеки.

У Київській області таким
спеціально уповноваженим органом є Державна екологічна інспекція Київської
області.

Інспектором державної екологічної
інспекції за участю прокурора міжрайонної природоохоронної прокуратури
29.05.2008 проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства
при проведені відповідачем будівельних робіт на вказаній вище земельній
ділянці, про що було складено відповідний акт.

У ході перевірки встановлено, що
ТОВ «ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТІК»за адресою с. Стоянка, 21 км Житомирського шосе на
території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської
області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№693367 має у власності земельну ділянку загальною площею 15 га.

На зазначеній земельній ділянці
відповідно до розробленого проекту, ТОВ «Сучасні технології будівництва»на
замовлення ТОВ «ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТІК»проводять будівництво виробничо-складського
комплексу.

За результатами зазначеної
перевірки окрім іншого було виявлено, що в межах прибережної захисної смуги р.
Ірпінь відповідачем побудовано дорогу з насипом із будівельних відходів
довжиною 50 м. і середньою шириною 6 м.

Крім цього, відповідач без дозволу
провів несанкціоноване складування будівельних відходів біля споруди, що
будується на ділянці площею 30 м" загальним об'ємом 40 м 3

Вказаний акт перевірки
природоохоронного законодавства було складено в присутності представника ТОВ
«Сучасні технології будівництва»ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представника ТОВ «ВЕСТ ГЕЙТ
ЛОГІСТІК»ОСОБА_6

За наслідками виявлених
правопорушень при проведені будівельних робіт ТОВ «Сучасні технології
будівництва»притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ОСОБА_5
та  ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст.17 Закону
України «Про відходи»суб'єкти господарської діяльності зобов'язані не допускати
зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

При цьому, відповідачем в порушення
зазначеної норми здійснено зберігання відходів у несанкціонованому для цього
місці.

В зв'язку з виявленими порушеннями,
на підставі методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Мінекобезпеки 27.10.97 №171 державною екологічною
інспекцією в Київській області проведено розрахунок шкоди заподіяних Державі
збитків внаслідок засмічення земельних ресурсів промисловими відходами під час
проведення будівельних робіт, які проводило ТОВ «Сучасні будівельні
технології»на земельній ділянці за адресою с. Стоянка, 21 км Житомирської
траси.

Відповідно до вказаного розрахунку,
збитки заподіяні державі становлять 852 731,25 грн.

Відповідно до п. „л" ст. 17
Закону України „Про відходи" суб'єкти господарської діяльності зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю
та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства
України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 68
Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства,
установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну
ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

При цьому, відповідно до частини 5
цієї ж статті передбачено, що застосування заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від
компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища
та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69
Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода завдана
внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного
середовища підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження
розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього
природного середовища погіршення якості природних ресурсів.

Охорона земель - це система
правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на
раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель
сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного
впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності
земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель
природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного
призначення (ст. 162 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У відзиві на позовну заяву
відповідач вказує, що твердження прокуратури, у своїй позовній заяві, що на
будівельному майданчику створено несанкціоноване звалище будівельних відходів,
є надуманим, не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи та не дає
ніяких правових підстав для стягнення суми шкоди, котрої, як вказує відповідач,
він не завдавав природному середовищу. Однак, дані твердження відповідача не
підкріплені належними засобами доказування і тому не беруться судом до уваги.

Крім цього, у відзиві на позовну
заяву відповідач стверджує, що тверді побутові відходи, рідкі стоки, будівельне
сміття вивозиться регулярно, по мірі їх накопичення, а твердження позивача
щодо  шкоди  заподіяної навколишньому природному
середовищу не відповідають фактичним обставинам справи та є надуманим. Однак
суд не може погодитися із зазначеним, оскільки матеріали справи свідчать про
протилежне.

Відповідно до ст. 90 Земельного
кодексу України, збитки у повному обсязі відшкодовуються власнику землі. В
даному випадку таким власником є Гореницька сільська рада на території якої
здійснено забруднення землі (с. Стоянка входить згідно
адміністративно-територіального розподілу до Гореницької сільської ради), яка
водночас являється органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції
у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру»прокурор звертається з позовом до суду від імені держави та в її
інтересах у разі наявності порушень або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або
юридичних осіб.

Своїми протиправними діями, які
виразились в засмічені промисловими відходами землі, відповідач порушив
інтереси держави в сфері охорони навколишнього природного середовища і тим
самим спричинив шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 852 731,25
грн., а тому прокуратура в порядку ст. 36-1 Закону України „Про
прокуратуру" звертається на захист інтересів держави в особі Державної
екологічної інспекції в Київській області.

Державним органом, який здійснює
державні функції з регулювання в сфері охорони навколишнього природного
середовища в місті Києві, є Державна екологічна інспекція в місті Києві.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34
ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах
змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені прокурором
і позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у
відповідності до наданого розрахунку.

Суд вважає, що прокурор достатньо
мотивовано довів факт порушення суб'єктивного права держави в особі позивача.
Надана ним сукупність відомостей про факт порушення відповідачем
природоохоронного законодавства відповідає дійсності і визнається судом
достовірним доказом.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з
відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю “Сучасні технології будівництва”(вул. Урлівська, 8,
офіс 123, м. Київ, 02095, , р/р 9746 в ЗАТ «ОТП
Банк», МФО 300528) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в
Київській області(вул. Басейна, 1/2А, м. Київ, 01004) 852 731(вісімсот
п'ятдесят дві тисячі сімсот тридцять одна) грн. 25 коп. збитків.

3. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю “Сучасні технології будівництва”(вул. Урлівська, 8,
офіс 123, м. Київ, 02095, , р/р 9746 в ЗАТ «ОТП
Банк», МФО 300528) в доход Державного бюджету України  8 527 (вісім тисяч п'ятсот двадцять
сім) грн. 31 коп. державного мита.

4. Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасні
технології будівництва”(вул. Урлівська, 8, офіс 123, м. Київ, 02095, , р/р 9746 в ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528) в доход Державного
бюджету України 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може
бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

6.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7.
Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя

Головатюк Л.Д.       Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення 24.10.2008