СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

16.09.2008

Справа №2-4/6595-2008

За позовом - СПД ОСОБА_1,
(АДРЕСА_1)

До
відповідачів - 1) Білогірського районного споживчого товариства, (97600,
м. Білогірськ, вул.. Нижньогірська, 13)

2).
Сімферопольського міжрайонного бюро реєстрації та технічної  інвентаризації, (м. Сімферополь, вул.
Некрасова, 11)

про договору купівлі-продажу
укладеним

Суддя І.К. Бєлоглазова

представники:

Від
позивача - не 'явився.

Від першого відповідача  - Прокопец І.С., дов. у справі

Від другого відповідача - не
з'явився.

Суть спору:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, Білогірський район, с. Петрово,
звернулася до господарського суду АР Крим з позовом до Білогірського
районного споживчого товариства, м. Білогірськ, про визнання договору
купівлі-продажу укладеним. Позовні вимоги мотивовані тим, що  позивач з 2001 р. орендує приміщення магазину  площею 99,0 кв.м. у с. Петрово. У зв'язку з
проведенням великого об'єму ремонтних робіт у магазині позивачка неодноразово
зверталася  до відповідача, а також до
Білогірської райдержадміністрації з
проханням про  викуп орендованого
приміщення та отримувала відповіді, що це питання вирішується. В 2006 р.
позивачка внесла до каси відповідача  12
000,00 грн. передоплати за цей об'єкт. Вартість об'єкта згідно  з незалежною експертною оцінкою складає 9
696,00 грн. Незважаючи на домовленість, відповідач не оформив договір
купівлі-продажу у нотаріальному порядку.

23.06.2008 р. позивачка доповнила
позовні вимоги вимогою до Сімферопольського міжрайонного бюро реєстрації та
технічної інвентаризації про спонукання зареєструвати право власності на нежиле
приміщення №90 по віл. Міра у с. Петрово Білогірського району за ОСОБА_1

Ухвалою від 28.08.2008 р. суд
залучив Сімферопольське міжрайонне бюро реєстрації та технічної інвентаризації
до участі у справі як другого відповідача.

Відповідач - Білогірське районне
споживче товариство позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачка є
орендарем спірного  приміщення.  Договір купівлі-продажу цього об'єкта не
укладався, передоплату  за  купівлю цього об'єкта позивачка не вносила.
Згідно з Положенням про неподільне суспільне майно (основні засоби)  споживчої кооперації України, затвердженого
Постановою  шостих зборів  Ради працівників споживчої спілки 17-ого
скликання від 03.04.2003 р. (зі змінами та доповненнями), це питання
розглядалося правлінням Кримоблспоживспілки, було прийнято постанову № 257 від
24.12.2004 р., якою  дано згоду на  продаж спірного об'єкта у термін до
01.06.2005 р.  У зв'язку з тим, що продаж
не було здійснено, ця постанова втратила чинність. Ніяких  домовленостей
з позивачкою відносно купівлі-продажу магазину  не було, договір не укладався. Враховуючи
викладене, просить у позові відмовити.

Відповідач - Сімферопольське
міжрайонне БРТІ явку свого представника у судове засідання не забезпечив,  відзив на позов не надіслав. У заяві від
11.09.2008 р. просить суд розглянути справу без участі його представника за
документами, які є у матеріалах справи.

Заявлене позивачем клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення арешту не нежиле приміщення - будинок №90
по вул.. Мира, в с. Петрово Білогірського району  та зобов'язання відповідача не виконувати
ніяких дій, спрямованих  на продаж
зазначеного об'єкту третім особам до розгляду справи по суті, залишено судом
без задоволення.

Позивачем не надано жодного доказу
того, що відповідач має намір та здійснює якісь заходи з підготовки продажу
спірного об'єкту. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що взагалі питання
про продаж того чи іншого об'єкту, віднесеного до майна споживчої кооперації,
вирішується не відповідачем, а
Кримспоживспілкою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав пояснення представника першого відповідача, суд -

встановив:

Нежитлові приміщення загальною
площею 130,8 кв.м.  по вул.. Мира, 90 в
с. Петрово  Білогірського району згідно
з  рішенням  виконкому Зуйської селищної ради від 21.02.2001
р. №26 належать до колективної власності Білогірської районної споживчої
спілки, про що видано відповідне свідоцтво від 28.02.2001 р.

Приміщення площею 99,0 кв.м. за
вказаною адресою - магазин №2 - згідно з договором оренди від 01.01.2007 р.
знаходиться в оренді у фізичної особи - підприємцяОСОБА_1. Фізична особа -
підприємецьОСОБА_1 просить визнати укладеним з Білогірським районним споживчим
товариством договір купівлі-продажу магазину №2 по вул.. Мира, 90 в с. Петрово.

Відповідно до ст.. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона  посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть  підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 208 Цивільного
кодексу України  угода про купівлю-продаж
магазина між юридичною особою та фізичною особою - підприємцем мала  бути укладеною у письмовій формі.

Згідно зі ст.. 657 Цивільноко
кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна, яким є магазин №2 по
вул.. Мира, 90 в с. Петрово, підлягає укладенню в письмовій формі  та нотаріальному посвідченню і державної
реєстрації.

Позивачем не надано доказів
укладення договору купівлі-продажу навіть в письмовій формі.

На підтвердження своїх доводів
про  досягнення домовленостей  з відповідачем щодо купівлі-продажу магазину,
позивачка посилається на лист правління Білогірського районного споживчого
товариства від 09.07.2004 р. №01-11/231 про те, що питання відносно
продажу  орендованого магазину ОСОБА_2 в
с. Петрово знаходиться в стадії вирішення та буде  вирішено позитивно, а також  на квитанцію до  прибуткового касового ордера Білогірського
районного споживчого товариства № 553 від 14.03.2006 р. про отримання від
Халілова А.Х. «предоплаты за тороговую точку у с. Петрово (магазин) №2 12
000,00 грн.». Але наданий позивачем лист від 09.07.2004 р. №01-11/23-1 не є
належним доказом укладення договора та досягнення сторонами домовленостей щодо
істотних умов угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 628
Цивільного кодексу України зміст договора становлять  умови (пункти),  визначені на розсуд сторін і погоджені
ними,  та
умови,  які  є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства

Згідно з ч. 2, 3 ст. 180
Господарського кодексу України договір вважається укладеним,  якщо
між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними
є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного  виду, а
також  умови, щодо яких на вимогу
однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк
дії договору.

Позивачем не доведено, що сторонами
були узгоджені істотні умови угоди в належній формі, передбаченій законом.

До того ж мова в зазначеному листі
йде про продаж магазину ОСОБА_2, а не позивачці ОСОБА_1

Що стосується  квитанції до прибуткового касового ордеру
№553 від 14.03.2006 р., то вона видана гр.-ну ОСОБА_3., а не позивачці ОСОБА_1,
тобто ця квитанція не може підтвердити
виконання позивачкою обов'язку внесення плати за об'єкт купівлі-продажу.
Крім того, частина внесеної суми, а саме 2 772,00 грн., були повернуті ОСОБА_3.
30.10.2006 р. за видатковим касовим
ордером №919.

Посилання позивачки на постанову
правління Кримспоживспілки від 24.12.2004 р. №257 «Про продаж та списання
основних фондів Кримспоживспілки, що не використовуються» теж є непереконливим,
оскільки ця постанова не може бути доказом укладення угоди між СПД ОСОБА_1 та
Білогірським районним споживчим товариством. Цією постановою  (п.3.1.) передбачено продаж основних засобів
проводити в порядку, визначеному в п. 5 Положення про неподільне суспільне
майно (основні засоби)  споживчої
кооперації України, затвердженого Постановою
шостих зборів  Ради працівників
споживчої спілки 17-ого скликання від 03.04.2003 р. (зі змінами та
доповненнями). П. 5.5. зазначеного Положення встановлено, що об'єкти основних
засобів (будівлі і споруди) та підприємства (їх частини)  продаються з
аукціону, а  інші об'єкти основних
засобів продаються з  аукціону або на
конкурсній основі. Аукціон з продажу спірного об'єкту не проводився. В іншому
порядку продаж не міг бути здійсненний.

Крім того, правління
Кримспоживспілки вирішило (п. 10 Постанови), що у випадку не укладання угоди
постанова після 01.06.2005 р. втрачає
сили.

Отже, аналіз  матеріалів
справи свідчить, що не має щодного доказу досягнення між сторонами  згоди щодо умов договору купівлі-продажу
нежилого приміщення  по вул.. Мира, 90 в
с. Петрово Білогірського району,  а тому
договір купівлі-продажу не є укладеним.

При таких обставинах відсутні й
підстави для реєстрації права власності на це приміщення за позивачкою.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Білоглазова І.К.