ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.12.08                                                                                           Справа № 12/195

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Городечної М.І.

суддів Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця»№ ЕЕ-6/1197 від 29.10.2008 року (вх. № 1121 від 07.11.2008 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 14.10.2008 року

у справі № 12/195

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ», м.Новояворівськ

до Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця», м.Львів

про зобов»язання належного виконання умов договору № ЕЕ-009/СК від 26.05.2006 року про спільне використання технологічних мереж в частині порядку проведення розрахунку оплати витрат на передачу електричної енергії і порядку обмеження та припинення електропостачання.

за участю представників сторін: від позивача –Олексів Н.М., від відповідача –Вінярський Я.Є., Косьмина Г.О.

Присутнім представникам сторін роз‘яснено права та обов‘язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.10.2008 року у справі № 12/195 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ»до Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця»: зобов»язано відповідача належно виконувати умови договору № ЕЕ-009/СК від 26.05.2006 року про спільне використання технологічних мереж в частині порядку проведення розрахунку оплати витрат на передачу електричної енергії, а саме: здійснювати розрахунок за використання електричних мереж за тарифами на передачу (транзит) електричної енергії, затверджених постановою НКРЄ № 715 від 12.09.1997 року. Також даним рішенням відшкодовано позивачу за рахунок відповідача його судові витрати по даній справі та скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05.09.2008 року.

Державне територіально-галузеве об»єднання «Львівська залізниця»(відповідач у справі, надалі –Залізниця) не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що згадане рішення прийнято за неповного з»ясування судом обставин, що мають значення для справи та не відповідності висновків суду, фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню. За наслідками скасування оскаржуваного рішення, просить апеляційний суд прийняти нове рішення, яким в поданому до нього позові відмовити. При цьому, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що постановою НКРЄ № 831, яка набрала чинності 01.07.2007 року, затверджено Залізниці нові тарифи на постачання електричної енергії, та відмінено дію постанови від 12.09.1997 року № 715, згідно якої здійснювались розрахунки між сторонами. Залізницею було повідомлено позивача листом від 25.06.2007 року про зміну тарифів на передачу електроенергії. Також скаржник зазначає про те, що ним направлялась позивачу угода про внесення змін до договору від 26.05.2006 року в частині приведення розрахунків до вимог постанови НКРЄ № 831.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ»(позивач у справі, надалі - Товариство) у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 7650 від 03.12.2008 року) вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В судовому засіданні 03.12.2008 року було оголошено перерву до 10.12.2008 року до 11 год. 00 хв.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід частково задоволити. При цьому, суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

26.05.2006 року між сторонами було укладено договір про спільне використання технологічних мереж № ЕЕ-009/СК (надалі –Договір), згідно якого Залізниця зобов»язувалась забезпечувати технічну можливість для передачі Товариству електричної енергії в межах величин, дозволеної потужності на ІІ класі напруги в обсягах, визначених відповідно до умов договору з постачальником електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності, а Товариство зобов»язувалось своєчасно здійснювати оплату за використання електричних мереж відповідача.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунок плати за використання електричних мереж здійснюється за тарифами на передачу (транзит) електричної енергії здійснюється згідно додатку № 3 до Договору. Зокрема, в даному додатку до Договору сторони домовились про те, що розрахунок плати за використання електричних мереж здійснюється за тарифами на передачу (транзит) електричної енергії, затвердженими власнику мереж постановою НКРЄ України від 12.09.1997 року № 715.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що строк його дії - до 31.12.2006 року, однак в разі відсутності заперечень сторін протягом місяця до його закінчення, він продовжується на наступний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперчується сторонами Договір двічі було пролонговано до 31.12.2007 року, та 31.12.2008 року відповідно.

Як встановлено судом, Залізницею направлялись Товариству повідомлення від 16.05.2008 року, від 12.08.2008 року, від 26.08.2008 року, про припинення передачі електричної енергії через наявність в останього заборгованості по оплаті за використання електричних мереж за квітень-липень 2008 року в сумі 33249,84 грн. Такі повідомлення про припинення постачання електричної енергії через несплату заборгованості за послуги з передачі електричної енергії направлялись відповідачем позивачу і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (повідомлення від 08.12.2008 року № НЗ -10/4506). При цьому, як вбачається з заперечень відповідача на позов, самої апеляційної скарги, така заборгованість у позивача виникла в зв»язку з тим, що відповідачем здійснювалось нарахування позивачу плати за використання електричних мереж згідно постанови НКРЄ України від 21.06.2007 року № 831, якою затверджено Залізниці нові тарифи на постачання електричної енергії.

Однак, як встановлено колегією суддів апеляційного суду на час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, між сторонами були чинні умови Договору щодо розрахунків плати за використання електричних мереж за тарифами на передачу (транзит) електричної енергії, затвердженими власнику мереж постановою НКРЄ України від 12.09.1997 року № 715.

Відповідно до п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЄ від 31.07.1996 року № 28, в редакції постанови від 17.10.2005 року № 910, договір про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача - домовленість двох сторін (основний споживач і субспоживач або постачальник електричної енергії), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час передачі електричної енергії технологічними мережами основного споживача для потреб субспоживача, електропередавальної організації або постачальника електричної енергії. Передача електричної енергії здійснюється лише на підставі Договору.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини.

Статтею 526 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку, п. 10.2 Договору, передбачено, що всі зміни та доповнення до цього Договору оформляються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.

Так, в силу ст. 654 ЦК України, ст. 180 ГК України зміни до договору вчиняються в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не передбачено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, зокрема, сторони повинні погодити між собою умови Договору, які хоча б одна із сторін має намір змінити. Для цього, відповідно до вимог ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано суду відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України доказів внесення сторонами в установленому п. 10.2 Договору порядку змін до нього, а саме: до додатку № 3 до Договору, якими б було визначено, що розрахунок позивача за використання електричних мереж здійснюється за тарифами на передачу (транзит) електричної енергії, затвердженими власнику мереж постановою НКРЄ України від 21.06.2007 року № 831.

Посилання скаржника на те, що ним здійнювались заходи щодо внесення відповідних змін до Договору в частині розрахунків по ньому, зокрема, листом від 17.07.2008 року направлялись позивачу на його фактичну адресу: м.Львів, вул. Козельницька, 5, примірники угоди про внесення змін до Договору, не можуть бути взяті судом до уваги як обставини, що мають значення для вирішення даної справи, так як виходять за предмет дослідження по даній справі, оскільки жодним чином не підтверджують факт внесення сторонами в установленому порядку змін до додатку № 3 до Договору. Зокрема, відповідачем не подано суду доказів отримання позивачем даної повідомлення, тобто пропозиції про внесення змін до Договору, а отже, відсутні підстави відповідно до ст.ст. 640-642 ЦК України, ст. 188 ГК України вважати, що сторонами внесено зміни до Договору в частині проведення розрахунків. Питання ж дотримання сторонами порядку внесення змін до договору, тобто відповідний передоговірний спір, може бути предметом окремого судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в зв»язку з не внесенням сторонами в установленому законодавством та Договором порядку змін до нього в частині розрахунків між сторонами, у відповідача не було правових підстав на час прийняття оскаржуваного рішення, для нарахування позивачу заборгованості за використання електричних мереж за новими тарифами згідно постанови НКРЄ Укарїни від 21.06.2007 року № 931, а отже, позовні вимоги ТОВ «Енергія-Новояворівськ» є підставними, а тому підлягали до задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 14.10.2008 року у справі № 12/195 є законним та обгрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України судові витрати по розгляду справи в апеляційному суді покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця»залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 14.10.2008 року у справі № 12/195 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий- суддя М.І.Городечна

Судді М.В.Юркевич

В.Л.Кузь