ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№
3/46-08-707

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали

касаційної
скарги

Акціонерного
виробничо-комерційного товариства відкритого типу "Рівненська
кондитерська фабрика"

на
постанову

Одеського
апеляційного господарського суду від 10.07.2008 р.

у
справі

господарського
суду Одеської області

за
позовом

ТОВ
"Одемара-Інтер"

До

Акціонерного
виробничо-комерційного товариства відкритого типу "Рівненська
кондитерська фабрика" СПД ОСОБА_1.

про

стягнення
14593, 90 грн.,

в
судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з'явились,

відповідача-1:
Догих А.С. (дов. від
25.12.07),

відповідача-2:
не з'явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням
від 21.04.2008 господарського суду Одеської області позов задоволено частково.
З Акціонерного виробничо-комерційного товариства відкритого типу “Рівненська
кондитерська фабрика” на користь ТОВ “Одемара-Інтер” стягнуто суму боргу з
урахуванням індексу інфляції в розмірі 13428, 22 грн., 120, 23 грн. річних,
135, 48 грн. державного мита та 109, 54 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В
частині стягнення з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1   925,22 грн. збитків від інфляції та
процентів річних в сумі 120,23 грн. в позові відмовлено.

Постановою
від 10.07.08 Одеського апеляційного господарського суду вказане вище рішення
залишено без змін.

Не
погоджуючись з судовими рішеннями, Акціонерне виробничо-комерційного товариства
відкритого типу "Рівненська кондитерська фабрика"  звернулось до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, справу передати на новий
розгляд до місцевого господарського суду.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду
справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при
винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково.

Як
було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, які приймали
рішення у даній справі, відповідно до умов генерального договору транспортного
експедирування № 028/07 від 11.01.2007 року, укладеного між ТОВ “Одемара-Інтер”
(Експедитор) та АВКТВТ “Рівненська кондитерська фабрика” (Клієнт), сторонами
врегулювано загальні питання взаємовідносин та взаєморозрахунків при
систематичному здійсненні Експедитором транспортно-експедиційного
обслуговування при перевезенні зовнішньоторгових та транзитних вантажів, що
належать Клієнту, автомобільним та/або залізничним транспортом по території
України, країн СНД, інших держав.

Згідно з пунктом 1.2 договору ТОВ
"Одемара-Інтер" взяло не себе зобов'язання за плату та за рахунок
АВКТВТ “Рівненська кондитерська фабрика”
здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування
імпортних/експортних генеральних вантажів та вантажів в контейнерах, які надходять
до порту Одеса, їх охорону на складах порту, а також відправку вантажів із
порту Одеса в пункти призначення за вказівкою Клієнта.

Відповідно до умов договору
Експедитор прийняв на себе зобов'язання від імені та за дорученням Клієнта,
зокрема, укладати договори з повноважними представниками портів, залізничних та
автотранспортних підприємств по перевалці, збереженню та перевезенню вантажів,
що належать Клієнту, представляти Клієнта перед митними карантинними та іншими
контрольними та правоохоронними органами, організовувати в порту передачу
вантажу від/на судно, залізничні вагони, та/або автомобілі, організовувати
перевезення вантажів автомобільним та/або залізничним транспортом по узгодженій
з Клієнтом оптимальній транспортній схемі. (п. 2.1.1. договору). В свою чергу,
Клієнт зобов'язався, зокрема, оплачувати послуги та видаткові накладні
Експедитора, перераховувати на поточний рахунок Експедитора в порядку повної
або часткової передплати грошові кошти на здійснення розрахунків з
транспортними організаціями України та за кордоном (пункти 2.2.1, 2.2.2
договору).

Судами
з'ясовано, що факт доставки позивачем контейнера NMBU 4406161 з вантажем його
власнику - АВКТВТ “Рівненська кондитерська фабрика” підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною № 4865 з відміткою отримувача.

На
оплату виконаних робіт позивачем виставлено відповідачу рахунки № 1570 від
05.09.2007 року на суму 10 882,77 грн. та рахунок № 1583 від 20.09.2007 року на
суму 1621.05 грн., а всього на суму 12503,82 грн.

17.10.2007 року відповідачу надіслано
претензію № 54/07 з вимогою оплати вартості послуг на суму 12503,82 грн.,
наданих на виконання умов договору № 028/07 від 11.01.2007 року (вивантаження з
судна, обробка в порту, транспортування, демерредж, зберігання).

Також судами встановлено, що для
здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом позивач залучив
перевізника СПД ОСОБА_1., уклавши з ним договір на перевезення
зовнішньоторгових вантажів № 152/05 від 14.03.2005 року, та який доставив і
передав контейнер NMBU 4406161 з вантажем отримувачу - АВКТВТ “Рівненська
кондитерська фабрика” за CMR № 4865.

Суди,
встановивши, що надання послуг ТОВ “Одемара-Інтер” підтверджується податковими
накладними № 1570/02 від 05.09.2007 року, № 709013 від 05.09.2007 року,
рахунками № 709011 від 04.09.2007 року, № 10494 від 10.09.2007 року, № 709082
від 18.09.2007 року, рахунком - фактурою № 35 від 05.09.2007 року, рахунком
(інвойс) № 327890 від 19.09.2007 року, актами від 05.09.2007 року, від
18.09.2007 року, актом № 327890 здачі - приймання робіт (надання послуг),
протоколом № 6237 радіаційного обстеження, роздруківкою руху автотранспорту з
посиланням на ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, задовольнили позовні вимоги до АВКТВТ
“Рівненська кондитерська фабрика” про стягнення вартості послуг в сумі 12503,82
грн.

В частині відмови в задоволенні вимог
до СПД ОСОБА_1. суди попередніх інстанцій виходили з того, що претензій щодо
виконання умов договору перевезення вантажів позивачем не заявлялось, обов'язку
перевізника повідомляти позивача у випадку відмови від сплати рахунків за
послуги позивача договір перевезення від 14.03.05 № 152/05 не передбачає.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що місцевим господарським судом було
прийнято до провадження позовну заяву, в якій порушено порядок об'єднання
позовних вимог, оскільки останні не пов'язані між собою як підставою
виникнення, так і поданими доказами, що призвело до порушення територіальної
підсудності спору у даній справі.

З
огляду на вказане судові рішення підлягають скасуванню, а справа -направленню
на розгляд зі стадії прийняття позовної заяви.

При
розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати
об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду,
правильно застосувати норми процесуального права, які регулюють спірні
відносини.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 ГПК України, Вищий
господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення
від 21.04.08 господарського суду Одеської області та постанову від 10.07.08
Одеського апеляційного господарського суду у справі № 3/46-08-707 скасувати.

Справу
направити до господарського суду Одеської області на розгляд зі стадії
прийняття позовної заяви.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.