ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.08р.

Справа № 6/419-08

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 18 236,57 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область–далі по тексту–позивача до Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область-далі по тексту-відповідача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 18 236,57 грн., що становить суму перерахунку страхових виплат на підставі ст.ст.21,29,52 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.1172,1191 ЦК України.

27.11.2008р. на підставі ст.77 ГПК України в судовому засіданні слухання справи було відкладено до 11.12.2008р. у зв’язку з тим, що позивач в судове засідання не з'явився, та витребувані господарським судом документи не надав.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив на позов надав, у судове засідання з'явився, у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечує у повному обсязі посилаючись на те, що рішенням суду було встановлено факт недостовірного перерахунку сум відшкодування шкоди РУ ім. Кірова, м. Кривий Ріг, на якому працював Васюк С.В., є на день розгляду справи у суді самостійною юридичною особою. Таким чином, Відповідач по справі, а саме- Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область не може бути винною особою, та належним відповідачем по даній справі, так як його вина нічим не підтверджена та не доведена.

Посилання позивача на ст.1191 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, є необґрунтованим.

Відповідач вважає, що не може бути належним відповідачем по справі і не повинен відповідати за позовом.

Крім того, ні Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон), ні Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування не передбачають право страховиків, яким є Позивач, за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на звернення з регресними позовними вимогами до страхувальників.

Відсутність такого права випливає з самої суті соціального страхування від нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст.52 Закону страхувальник несе відповідальність лише за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до законодавства.

Крім того, ст.46 Закону встановлено перелік джерел фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків, який не передбачає в якості джерел його фінансування, коштів, отриманих за регресними вимогами.

Кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з чим, твердження позивача щодо понесення державою збитків в даному випадку є необґрунтованим.

11.12.2008р. на підставі ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих сторонами в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2008р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості в сумі 18 236,57 грн., що становить суму перерахунку страхових виплат на підставі ст.ст.21,29,52 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.1172,1191 ЦК України зроблених і рішенням суду задоволених працівникові РУ ім. Кірова, м. Кривий Ріг Васюк С.І.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих відповідачем на вимоги суду у судове засідання для огляду в обґрунтування своїх заперечень, та заслухавши повноважного представника відповідача в судовому засіданні суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 18 236,57 грн., що становить суму перерахунку страхових виплат на підставі ст.ст.21,29,52 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.1172,1191 ЦК України, слід визнати необґрунтованими, такими, що протирічать чинному законодавству України, а отже такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відшкодування шкоди заподіяної працівникові РУ ім. Кірова, м. Кривий Ріг, на якому працював Васюк С.В., є на день розгляду справи у суді самостійною юридичною особою, у зв’язку з чим, Відповідач по справі, а саме- Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область не є належним відповідачем поданій справі.

Посилання Позивача на ст. 1191 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, є необґрунтованим.

Відповідач вважає, що не може бути належним відповідачем по справі і не повинен відповідати за позовом.

Крім того, ні Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон), ні Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування не передбачають право страховиків, яким є Позивач, за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на звернення з регресними позовними вимогами до страхувальників.

Відсутність такого права випливає з самої суті соціального страхування від нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 52 Закону страхувальник несе відповідальність лише за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до законодавства.

Крім того, ст.46 Закону встановлено перелік джерел фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків, який не передбачає в якості джерел його фінансування, коштів, отриманих за регресними вимогами.

Кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з чим, твердження Позивача щодо понесення державою збитків в даному випадку є необгрунтованим.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.1172,1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.15,46,52 Закону України „При загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст.33,49,82-85,87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

О.О. Коваленко

Рішення підписано - 15.12.2008р.