ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р.

Справа
№  3/226

Господарський
суд Кіровоградської області в складі судді С. В. Таран, розглянувши матеріали
справи №3/226

за
позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Кривбас",
м. Кривий Ріг Дніпропетровської області;

до
відповідача: ОСОБА_1, м. Світловодськ Світловодського району Кіровоградської
області;

про
виключення учасника з товариства.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від
позивача - Прищепа М.О., довіреність б/н від 04.11.2008р., представник;

від
відповідача - участі не брали.

ТОВ
«Комфорт-Кривбас» подано позов до ОСОБА_1.
про виключення останнього з товариства з обмеженою відповідальністю
«Комфорт-Кривбас».

Відповідач
до суду не з'явився,  хоча належним чином  був сповіщений про час та місце  проведення судового засідання, що
підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №369591 та
№369613 від 13.11.2008 р. (а.с.49,50), позов не заперечив, витребувані
документи господарським судом не подав.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в
матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд
встановив наступне.

Статтею
58 Закону України “Про господарські товариства” встановлено, що вищим органом
товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони
складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Згідно  з частиною першою пункту в статті 59 Закону
України “Про господарські товариства” до компетенції зборів товариства з
обмеженою відповідальністю належить виключення учасника з товариства.

Відповідно
до статті 60 Закону України “Про господарські товариства” збори учасників
вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності більш як
60 відсотками голосів (частина перша статті 60 із змінами, внесеними
згідно із Законом України N 3095-III від 07.03.2002).

Частиною
другою статті 59 Закону України “Про господарські товариства”  передбачено, що при вирішенні питання про
виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього
проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками
загальної кількості голосів учасників товариства (частина друга статті 59 в
редакції Закону України N3095-III від 07.03.2002).

ОСОБА_1
є учасником товариства з обмеженою відповідальністю “Комфорт-Кривбас” (а.с.13).

Згідно
пункту 6.1 Статуту ТОВ «Комфорт-Кривбас» статутний фонд, що становить 12000
грн., поділено на 4 частки наступним чином:

ОСОБА_2.-3000
грн., що відповідає 1 частці та 1 голосу при голосуванні;

ОСОБА_3.-3000
грн., що відповідає 1 частці та 1 голосу при голосуванні;

ОСОБА_1-
6000 грн., що відповідає 2 часткам та 2 голосам при голосуванні.

Отже,
відповідач володіє 2 частками в статутному фонді товариства, що становить 50%
Статутного фонду.

Із
змісту статті 147 Цивільного кодексу України, статті 53 Закону України “Про
господарські товариства” вбачається, що частка в статутному фонді товариства є
власністю учасника товариства, якою він може розпоряджатись за власним
розсудом, а вихід учасника з товариства в силу частини першої статті 148
Цивільного кодексу України є його правом.

Предметом
позову у даній справі є виключення ОСОБА_1. з товариства з обмеженою відповідальністю
“Комфорт-Кривбас” зі складу засновників (учасників) ТОВ “Комфорт-Кривбас”, а не
його вихід.

Відповідно
до правил статті 59 Закону України “Про господарські товариства” виключення
учасника з товариства належить до компетенції зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю.

Отже,
вирішення питання про виключення учасника з товариства належить до компетенції
загальних зборів товариства і не може здійснюватись за рішенням суду.

Про
виключення з товариства будь-кого з його учасників має бути прийнято відповідне
рішення в порядку, передбаченому Законом України “Про господарські товариства”.

Аналогічну
правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від
11.07.2006 р. по справі №2/640, а також в пункті 3.10 рекомендацій президії
Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. №04-5/14 «Про практику
застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних
відносин».

За
таких обставин, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення
позовних вимог.

Витрати
по  сплаті державного мита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно
ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського  суду  набирає законної сили після закінчення  десятиденного
строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає  законної сили після закінчення
десятиденного  строку  з
дня   підписання   рішення, оформленого відповідно до ст. 84
Господарського процесуального кодексу України.

Рішення
може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду
через господарський суд Кіровоградської області в порядку, встановленому
Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя