АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08
Справа  № 2/59

Львівський апеляційний господарський суд в складі
колегії:

головуючого-судді          Мельник Г І.

суддів:          Новосад Д.Ф.

Михалюк
О.В.

розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_1, м. Мукачево б/н від 22.08.2008 року

на рішення  Господарського суду Закарпатської області від
06.08.2008 року

у справі        № 2/59

за позовом: ОСОБА_2,
м. Тячів та ОСОБА_3,  м. Тячів

до відповідача-1: ОСОБА_1,
м. Мукачево

до відповідача-2: Товариства
з обмеженою відповідальністю «Термінал-2004»,
м. Хуст

про визнання
частково недійсним, в частині розподілу часток учасників ТзОВ «Термінал-2004»,
рішення загальних зборів засновників товариства від 22.08.2007 року,
викладеного в протоколі № 7 від 22.08.2007 року; зобов'язання ТзОВ
«Термінал-2004»внести зміни до Статуту товариства, якими відобразити внесок
учасників до статутного фонду товариства наступним чином: фактичний внесок
ОСОБА_2 в статутному фонді товариства складає 25%, що відповідає сумі 265 500
грн., частка ОСОБА_3 в статутному фонді товариства складає 25% і відповідає
внеску на суму 265 500 грн., частка ОСОБА_1 складає 50% і становить суму 531
000 грн.; зобов'язання товариство виконати необхідні дії, пов'язані із
здійсненням державної реєстрації таких змін,

За участю представників сторін:

від позивачів:
ОСОБА_4-адвокат (довіреність від 05.10.2006 року),

ОСОБА_5 (довіреність від 20.08.2007
року);

від відповідача-1: ОСОБА_6 -адвокат
(довіреність від 01.10.2007 року);

від відповідача-2: Резуненко
О.А. (довіреність від 18.02.2008 року);

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Закарпатської області (суддя О.Ф. Ремецькі) від 06.08.2008 року  у справі № 2/59 позовні вимоги задоволено
повністю: визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ
«Термінал-2004»від 22.08.2007 року, викладеного в протоколі № 7 від 22.08.2007
року в частині розподілу часток учасників товариства; зобов'язано ТзОВ
«Термінал-2004»внести зміни до статуту товариства, якими відобразити внесок
учасників до статутного фонду товариства наступним чином: фактичний внесок
ОСОБА_2 в статутному фонді товариства складає 25%, що відповідає сумі 265500
грн., частка ОСОБА_3 в статутному фонді товариства складає 25% і відповідає внеску
на суму 265500 грн., частка ОСОБА_1 складає 50% і становить суму 531000 грн.;
зобов'язано ТзОВ «Термінал-2004»виконати необхідні дії, пов'язані із
здійсненням державної реєстрації змін до Статуту товариства в частині розподілу
часток учасників.

Відповідач-1 -ОСОБА_1 з
постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити
повністю, оскільки вважає дане рішення таким, що прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності
висновків суду обставинам справи та при визнанні встановленими обставин справи,
які не були доведені позивачами. При цьому покликається на те, що місцевим
господарським судом при прийнятті рішення у даній справі порушено вимоги ст. 80
ГПК України, якою встановлено, що у випадку припинення провадження у справі
повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав не допускається, оскільки господарським судом
Закарпатської області вже розглядалась справа № 2/207 між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав, але провадження у ній було припинено у
зв'язку з відмовою позивачів від позову. Вказує також на порушення судом першої
інстанції вимог ч. 1 ст. 261, ст. ст. 256 та 257 ЦК України та вважає, що суд
прийшов до неправильного висновку, що строк позовної давності спливає
06.09.2008 року з дня, коли позивачі дізналися про порушення свого права.
Вважає, що суд неправильно оцінив докази, а саме наданий позивачами
меморіальний ордер № К2/13, хоча такий був відсутній при реєстрації товариства
в реєстраційній справі ТзОВ «Термінал-2004», при цьому, судом не обґрунтовано
підстави, з яких він не бере до уваги платіжний документ, що знаходиться в
матеріалах реєстраційної справи, а саме меморіальний ордер, де дата і номер
співпадають, але у графі «Призначення платежу»зазначено «надходження
торгівельної виручки не торгівельних підприємств від продажу», банком вказано
«Ф-я Київ, АППБ «Аваль»,  м. Ужгород». Не
погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ОСОБА_7
внесла кошти замість позивачів (засновників), оскільки під час здійснення такої
операції банком було б видано два окремих меморіальних ордери на кожну особу і,
крім того, піддає сумніву достовірність довідки банку, в якій вказується, що
ОСОБА_7 діяла від імені ТзОВ «Термінал-2004»як довірена особа товариства,
позаяк на момент внесення нею коштів товариства не існувало, а тому не існувало
і довірених осіб товариства. Крім того, посилається на те, що факт повного
формування статутного фонду товариства і факт відсутності заборгованості по
вкладам засновників, в тому числі відповідача-1, підтверджується
бухгалтерськими документами товариства.

Позивачі -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги
ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2008 року не
виконали, відзиву на апеляційну скаргу не подали, але їх представники в
судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили
оскаржуване рішення місцевого господарського суду у справі № 2/59 залишити без
змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Закарпатської області від 06.08.2008 року  у справі № 2/59 -залишити без змін.

При цьому колегія виходила з
наступного.

В результаті аналізу матеріалів
справи колегією встановлено, що 01.09.2004 року відбулись загальні збори
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-2004»за участю
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за результатами яких учасниками товариства було
прийнято рішення про створення ТзОВ «Термінал-2004», затвердження Статуту
товариства та обрання директором ТзОВ «Термінал-2004» ОСОБА_3, яке викладено в
протоколі № 1 від 01.09.2004 року. 07.09.2004 року державним реєстратором
Тячівської районної державної адміністрації проведено державну реєстрація
новоствореного товариства (номер запису 000052), а також державну реєстрацію
Статуту ТзОВ «Термінал-2004».

Пунктами 6.2, 6.3 Статуту ТзОВ
«Термінал-2004»(в редакції від 07.09.2004 року) передбачено, що статутний
(складений) капітал товариства складає 20 500,00 грн., а його розподіл
відбувається наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 14 350,00 грн.,
що відповідає 70% статутного (складеного) капіталу товариства, ОСОБА_1 володіє
часткою в розмірі 5 125,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу
товариства та ОСОБА_3 володіє часткою в розмірі 1 025,00 грн., що відповідає 5%
статутного капіталу товариства.

Пунктом 6.4 цього Статуту
встановлено, що до моменту реєстрації товариства кожен з учасників вносить не
менше 50% вкладу, а решту вкладу -не пізніше року після реєстрації товариства.
У разі невиконання цього зобов'язання у визначений строк учасник не сплачує
жодних фінансових санкцій.

З'ясуванням доказів у справі
колегією встановлено, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що
підтвердженням факту внесення коштів до статутного капіталу ТзОВ
«Термінал-2004» у розмірі 20 500,00 грн. слід вважати квитанцію № К2/13 та
меморіальний ордер № К2/13 від 06.09.2004 року.

Однак, в апеляційній скарзі
скаржник покликається на те, що судом першої інстанції неправильно оцінено
докази, а саме наданий позивачами меморіальний ордер № К2/13 і не обґрунтовано
підстави, з яких він не бере до уваги платіжний документ, що знаходиться в
матеріалах реєстраційної справи, а саме меморіальний ордер, де дата і номер
співпадають, але у реквізиті «Призначення платежу»зазначено «надходження
торгівельної виручки не торгівельних підприємств від продажу», банком вказано
«Ф-я Київ, АППБ «Аваль», м. Ужгород».

Проаналізувавши матеріали справи,
наявні у ній докази, а також вимоги чинного законодавства, що регулює дані
правовідносини, колегія дійшла висновку про необґрунтованість та
безпідставність вищевказаних тверджень скаржника, вважає, що місцевим
господарським судом в повному обсязі досліджено всі докази, надані сторонами у
даній справі, і їм дано належну правову оцінку з огляду на наступне.

В матеріалах даної справи
знаходиться квитанція № К2/13 від 06.09.2004 року та меморіальний ордер № К2/13
від 06.09.2004 року, з яких вбачається, що платником коштів виступала ОСОБА_7
Однак, у квитанції у реквізиті «Призначення платежу»зазначено: «СКО 03
надходження торгівельної виручки не торгівельних підприємств від продажу», а в
меморіальному ордері в цьому реквізиті вказано: «СКО 03 статутний внесок
ОСОБА_2 та ОСОБА_3».

Згідно вимог постанови Нацбанку
України від 21.01.2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній валюті», зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976, меморіальний ордер -це
розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення
операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських
операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в
Україні»та нормативно-правових актів Національного банку України. Згідно вимог
п. 3.3 даної Інструкції операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку
на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у
реквізиті «Призначення платежу»якого зазначає номер і дату електронного
розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту «Призначення
платежу»цього електронного розрахункового документа. Електронний розрахунковий
документ -це документ, інформація в якому представлена у формі
електронних даних, включаючи відповідні реквізити розрахункового документа,
який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну
форму представлення електронними засобами.

Електронним розрахунковим
документом та витягом з особового рахунку ТзОВ «Термінал-2004»№ 260004554 від
04.10.2007 року підтверджується факт надходження коштів у сумі 20 500,00 грн.
через ОСОБА_7 як внесок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до статутного фонду товариства.
Поряд з цим, Закарпатською обласною дирекцією ВАТ «Райффайзен банк
Аваль»(правонаступник  Філії АППБ
«Аваль», м. Ужгород) 30.10.2007 року видано довідку № 499, згідно якої
банківською установою підтверджується, що через довірену особу ТзОВ
«Термінал-2004»ОСОБА_7 06.09.2004 року була здана сума 20 500,00 грн. як внесок
до статутного фонду, але помилково прийнята як виручка, а тому внесену суму
слід вважати внеском ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до статутного фонду ТзОВ
«Термінал-2004». Крім того, в матеріалах справи знаходиться нотаріально
посвідчена заява ОСОБА_7 від 24.07.2008 року, якою ОСОБА_7 стверджує, що
06.09.2004 року згідно касового меморіального ордеру К2/13 нею особисто були
здані кошти готівкою в сумі 20 500,00 грн. на рахунок № 260004554 в ЗОФ АППБ
«Аваль» м. Тячів як внесок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до статутного фонду ТзОВ
«Термінал-2004», які вона отримала від останніх.

Відтак, колегія погоджується з
висновком господарського суду Закарпатської області про те, що розбіжності між
квитанцією № К2/13 та меморіальним ордером № К2/13 від 06.09.2004 року у
реквізиті «Призначення платежу»не впливають на спроможність даних документів
підтвердити факт внесення коштів в сумі 20 500,00 грн. на рахунок ТзОВ
«Термінал-2004»як внесок позивачів до статутного фонду даного товариства, а
тому вважає, що матеріалами справи підтверджується той факт, що на момент
реєстрації ТзОВ «Термінал-2004»заявлений його засновниками статутний
(складений) капітал було сформовано в повному обсязі.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що 06.09.2004 року учасниками ТзОВ «Термінал-2004»(ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_1) на загальних зборах було прийнято рішення про збільшення статутного
фонду товариства за рахунок власності ОСОБА_2 (основних засобів - майнового
комплексу, що розміщений за адресою: м. Хуст, вул. Сливова, 40) на 1 041 500,00
грн., яке викладено в протоколі № 2 від 06.09.2004 року. Проведення ремонту
майнового комплексу, переданого до статутного фонду, вирішено здійснити за
рахунок коштів учасників.

09.09.2004 року державним
реєстратором Тячівської райдержадміністрації проведено державну реєстрацію змін
до статуту ТзОВ «Термінал-2004», пункт 6.3.2 якого викладено у такій редакції:
загальний статутний фонд товариства збільшується за рахунок власності
-майнового комплексу до 1 062 000,00 грн.; розподіл часток статутного фонду між
засновниками товариства розподіляється наступним чином: ОСОБА_2 -743 400,00
грн., що відповідає 70% статутного капіталу товариства, ОСОБА_1  -265 500,00 грн., що відповідає 25%
статутного капіталу товариства та ОСОБА_3 -53 100,00 грн., що відповідає 5%
статутного капіталу товариства.

На підтвердження факту збільшення
статутного фонду ТзОВ «Термінал-2004»місцевим господарським судом взято до
уваги: 1) акт приймання та передачі майна від 16.09.2004 року з додатком № 1,
згідно якого ОСОБА_2 у відповідності до змін внесених в частині статутного
(складеного) капіталу товариства в якості відповідного внеску здійснено
передачу належного їй на праві власності нерухомого майна на загальну суму 729
050,00 грн., а ОСОБА_3 передано до статутного фонду товариства будівельні
матеріали на загальну суму 52 075,00 грн.; 2) акт приймання та передачі майна
від 23.01.2005 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 здійснено роботи по
газифікації та ремонту адмінбудинку, а також передано відповідного майна та
інвентарю на загальну суму 207 275,00 грн., а ОСОБА_2 передано на баланс ТзОВ
«Термінал-2004» майна та інвентарю, що необхідні для обладнання приміщень
адмінбудинку, на загальну суму 53 100,00 грн.

Апелянт в судовому засіданні також
посилається на п. 10 Наказу № 92 МФ України «Про затвердження Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»зареєстрованого у Мін'юсті
України 18.05.2000 року за № 288/4509, згідно якого первісною вартістю основних
засобів, що внесені до статутного капіталу підприємства, визнається погоджена
засновниками (учасниками) підприємства їх справедлива вартість з урахуванням
витрат, передбачених п. 8 Положення (стандарту) 7, а тому вважає, що при оцінці
та передачі майна та матеріальних цінностей до статутного фонду товариства
повинні складатися акти, які підписуються всіма засновниками товариства, однак
такі акти відсутні на підприємстві та не передавалися позивачами новому
директору.

Колегія, проаналізувавши вимоги
чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, прийшла до висновку про
відсутність в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 «Основні
засоби»вимоги про те, що зазначені вище акти повинні бути підписані всіма
учасниками товариства. Водночас, як вбачаться з актів приймання та передачі від
16.09.2004 року та 23.01.2005 року, вони підписані з одного боку -учасниками,
які вносили вклади, а саме: позивачами, а з другого боку -директором ТзОВ
«Термінал-2004», який є виконавчим органом цього товариства, і згідно п. 9.6.4.
Статуту ТзОВ «Термінал-2004»має право, зокрема, без доручення здійснювати дії
від імені товариства, укладати угоди, що не перевищують 100 000,00 грн. з одним
контрагентом за один день, та вчиняти юридичні дії від імені товариства. Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не заявляла жодних претензій
щодо первісної вартості майна та інвентарю, переданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
статутного фонду ТзОВ «Термінал-2004». Натомість, заслуговують на увагу
висновки місцевого господарського суду про те, що факт отримання ТзОВ
«Термінал-2004»переданого йому позивачами майна та інвентарю, а також
здійснення робіт по ремонту нерухомого майна, відображено у бухгалтерському
обліку товариства, використовується останнім та належить йому на праві
власності у відповідності до вимог частини 1 статті 12 Закону України «Про
господарські товариства», оскільки саме товариство є власником майна,
переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного)
капіталу.

За таких обставин, колегія прийшла
до висновку, що  внесення  позивачами до статутного фонду ТзОВ
«Термінал-2004»майна та інвентарю, а також проведення ремонту нерухомого майна,
переданого ОСОБА_2 на баланс товариства, згідно актів приймання та передачі від
16.09.2004 року та 23.01.2005 року підтверджує виконання позивачами, як
учасниками товариства, вимог рішення загальних зборів засновників  ТзОВ «Термінал-2004»від 06.09.2004 року щодо
збільшення статутного фонду товариства.

Згідно п. б ст. 11 Закону України
«Про господарські товариства» учасник товариства зобов'язаний виконувати свої
зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а
також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами,
передбаченими установчими документами.

Частинами 2 та 3 ст. 52 цього
Закону передбачено, що до моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю
кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного (складеного) капіталу не
менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення до
статутного (складеного) капіталу грошей підтверджується документами, виданими
банківською установою. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою,
підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Якщо учасники
протягом першого року діяльності товариства не сплатили повністю суму своїх
вкладів, товариство повинне оголосити про зменшення свого статутного капіталу і
зареєструвати відповідні зміни до статуту в установленому порядку або прийняти
рішення про ліквідацію товариства.

Відтак, колегія вважає
обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи, висновок місцевого
господарського суду про те, що формування статутного фонду ТзОВ
«Термінал-2004»як на момент його реєстрації, так і в подальшому, в тому числі
при збільшенні статутного капіталу, здійснювалось виключно за рахунок внесків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки доказів про
здійснення ОСОБА_1 відповідних внесків до статутного фонду товариства на суму
заявленої в Статуті товариства її частки матеріали справи не містять і її
представником в судовому засіданні колегії такі не надавалися.

Таким чином, на момент завершення
формування статутного капіталу ТзОВ «Термінал-2004»(враховуючи рішення
загальних зборів засновників  товариства
від 06.09.2004 року про збільшення статутного фонду) загальний розмір внесених
ОСОБА_2 коштів становив 796 500,00 грн., що складає 75% статутного фонду
товариства,  ОСОБА_3 -265 500,00 грн., що
становить 25% статутного фонду товариства.

Поряд з цим, з аналізу матеріалів
справи на наявних у ній доказів колегією встановлено, що 22.08.2007 року
ОСОБА_2  відступила безоплатно належну їй
частину частки, а саме 50% статутного фонду ТзОВ «Термінал-2004», на користь
ОСОБА_1

У зв'язку з цим, 22.08.2007 року
відбулися загальні збори засновників ТзОВ «Термінал-2004», на яких було
прийнято рішення про затвердження нової редакції Статуту товариства з розподілом
часток учасників наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 212 400,00
грн. -грошовими коштами та основними засобами, що відповідає 20% статутного
фонду товариства; ОСОБА_1 володіє часткою в розмірі 796 500,00 грн., що
відповідає 75% статутного фонду товариства; ОСОБА_3 володіє часткою в розмірі
53 100,00 грн., що відповідає 5% статутного фонду товариства (Протокол № 7).

Враховуючи вищенаведене, колегія
прийшла до висновку, що на момент державної реєстрації змін до установчих
документів ТзОВ «Термінал-2004», яку проведено 22.08.2007 року, статутний фонд
товариства було сформовано повністю. При цьому, слід зазначити, що дії
позивачів по формуванню статутного фонду товариства виключно за рахунок
належних їм коштів та майна повністю відповідають вимогам пунктів 6.4 та 6.5
Статуту ТзОВ «Термінал-2004», згідно яких кожен з учасників товариства вправі
внести самостійно вклад до статутного (складеного) капіталу в повному розмірі,
тобто у розмірі заявленого статутного (складеного) капіталу і вимагати від
інших учасників у регресному порядку компенсації внесеного вкладу. У разі
невиконання зобов'язань у визначений строк щодо внесення внесків до статутного
(складеного) капіталу учасник не сплачує жодних фінансових санкцій. Вклади,
внесені учасником, становлять його частку у статутному (складеному) капіталі
товариства.

Водночас, з  аналізу вищенаведених фактів і обставин
справи колегією встановлено, що внаслідок відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
50% належної їй частки у статутному фонді ТзОВ «Термінал-2004» її залишок склав
25% статутного фонду товариства, а тому фактичні внески учасників товариства
складають: ОСОБА_2 -265 500,00 грн., що складає 25% статутного фонду
товариства, ОСОБА_3 - 265 500,00 грн., що становить 25% статутного фонду
товариства та ОСОБА_1 -531 000,00 грн., що становить 50% статутного фонду
товариства.

Відтак, колегія дійшла висновку, що
рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Термінал-2004»від 22.08.2007 року,
викладене в протоколі № 7 від 22.08.2007 року, в частині розподілу часток
учасників товариства суперечить фактичним обставинам справи, вимогам чинного
законодавства, що регулює дані правовідносини, і за своїм змістом порушує права
та охоронювані законом інтереси позивачів, а також безпосередньо впливає на їх
права та обов'язки по відношенню до товариства, пов'язані з участю засновників
у діяльності товариства.

Покликання скаржника в апеляційній
скарзі на те, що позивач, підписуючи заяву про відступлення своєї частки
відповідачу-1, зазначив одночасно про відсутність будь-яких претензій, у тому
числі майнових, до товариства та інших його учасників, не приймаються колегією
до уваги з огляду на те, що зазначена заява стосувалась виключно безоплатної
передачі іншому учаснику товариства, а саме ОСОБА_1, належної їй частки у
статутному фонді товариства і відсутності з цього приводу, тобто з приводу її
передачі та розрахунків за неї, як по відношенню до товариства, так і до його
учасників, претензій, у тому числі майнових.

У відповідності до вимог чинного
законодавства підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів
учасників господарського товариства є, зокрема:
порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та
проведення загальних зборів товариства; учасник товариства був позбавлений
можливості взяти участь у загальних зборах; рішення загальних зборів не
відповідає нормам чинного законодавства; рішення загальних зборів порушує права
чи законні інтереси учасника товариства тощо.

При вирішенні питання про
недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними
під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен
оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами
відповідного рішення.

В даному випадку, неврахування
загальними зборами учасників ТзОВ «Термінал-2004»фактичних внесків учасників до
статутного фонду товариства призвело до неправильного визначення та розподілу
їх часток, що в свою чергу впливає на можливість реалізації учасниками
товариства їх прав, визначених ст. 10 Закону України «Про господарські
товариства», а також призвело до неправильності визначення кворуму при
проведенні зборів 22.08.2007 року.

На підставі вищенаведеного, колегія
вважає обґрунтованим та підставним висновок місцевого господарського суду про
визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Термінал-2004»від
22.08.2007 року, викладене в протоколі № 7 від 22.08.2007 року, в частині
розподілу часток учасників товариства.

Відповідно до пункту 3 статті 4
Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців»зміни до установчих документів юридичної особи підлягають
обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів
Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на викладене, колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання ТзОВ
«Термінал-2004»внести зміни до Статуту товариства, якими відобразити внесок
учасників до статутного фонду товариства наступним чином: фактичний внесок
ОСОБА_2 в статутному фонді товариства складає 25%, що відповідає сумі 265
500,00 грн., частка ОСОБА_3 в статутному фонді товариства складає 25% і
відповідає внеску на суму 265 500,00 грн., частка ОСОБА_1 складає 50% і
становить суму 531 000,00 грн., а також зобов'язання ТзОВ
«Термінал-2004»виконати необхідні дії, пов'язані із здійсненням державної
реєстрації таких змін.

Перевіривши доводи апелянта щодо
порушення судом першої інстанції вимог
ч. 1 ст. 261, ст. ст. 256 та 257 ЦК України, колегія прийшла до
висновку, що такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 та
ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність -це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права
або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач-1 повинен був внести кошти, як належну йому частку у статутному
фонді товариства, згідно вимог ст. 52 Закону України «Про господарські
товариства», починаючи з дня реєстрації ТзОВ «Термінал-2004», тобто 06.09.2004
року, однак не пізніше року, після реєстрації товариства, тобто до 06.09.2005
року. Зважаючи на те, що відповідач-1 жодних внесків до статутного фонду
товариства не вніс, строк позовної давності обраховується з дня, коли позивачі
дізналися про порушення їх прав, тобто з 06.09.2005 року. З огляду на те, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до господарського суду Закарпатської області з
позовним вимогами 21.04.2008 року, колегія вважає, що такі вимоги пред'явлені у
межах строку позовної давності.

Покликання скаржника на те, що
місцевим господарським судом при прийнятті рішення у даній справі порушено
вимоги ст. 80 ГПК України, оскільки господарським судом Закарпатської області
вже розглядалась справа № 2/207 між тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, але провадження у ній було припинено у зв'язку з відмовою
позивачів від позову, також не приймаються колегією до уваги як безпідставні та
необґрунтовані.

При цьому слід зазначити, що згідно
ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не допускається. З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду Закарпатської області від 12.11.2007 року у справі
№ 2/207 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТзОВ «Термінал-2004»та до ОСОБА_1 про
встановлення певного юридичного факту шляхом визнання фактичного внеску
учасників ТзОВ «Термінал-2004»у ОСОБА_3 в розмірі 265 500,00 грн., що складає
25% статутного фонду, у ОСОБА_2 в розмірі 265 500,00 грн., що становить 25%
статутного фонду та у ОСОБА_1 у розмірі 531 000,00 грн., що становить 50%
статутного фонду товариства у зв'язку з відмовою позивачів від позову
провадження припинено. Первинні позовні вимоги у даній справі були тотожні
предмету спору у справі 2/207, провадження у якій припинено, однак враховуючи
заяву про зміну предмета позовних вимог, подану позивачами 21.05.2008 року в
межах строку позовної давності, предмет спору у справі 2/59 змінився, а тому
відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 80 ГПК України.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Закарпатської області від 06.08.2008 року  у справі № 2/59 відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі, інші доводи скаржника не відповідають
матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві,
що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105
Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_1, м. Мукачево б/н від 22.08.2008 року -відмовити.

2. Рішення господарського суду
Закарпатської області від 06.08.2008 року
у справі № 2/59 залишити без змін.

3.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.
Матеріали справи скеровуються в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя
Мельник Г.І.

Суддя
Новосад
Д.Ф.

Суддя
Михалюк О.В