ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.08 р.
Справа № 10/39

Господарський суд Донецької області
у складі:      головуючого судді -  Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання -
Ярош В. В.;

за участю представників:

від позивача  - Федюн Я. Г. - довіреність;

від відповідача -  не з'явились;

від третьої особи
- не з'явились;

розглянув у відкритому судовому
засіданні суду справу

за позовом закритого акціонерного
товариства Страхова компанія „ВУСО” м. Донецьк

до відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю „Агросервіс” м. Донецьк,

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 м. Донецьк,

про стягнення 3249,60грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся
позивач - закритого акціонерного товариства Страхова компанія „ВУСО” м. Донецьк
(далі - ВУСО), з позовом до  відповідача
- товариства з обмеженою відповідальністю „Агросервіс” м. Донецьк (далі -
Товариство), про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3249,60грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на довідку №1857 від 13.11.2006р. відділу з оформлення ДТП
УДАІ УМВС України в Донецькій області, свідоцтва про реєстрацію транспортного
засобу, постанову Куйбишевського районного суду                          м. Донецька від
06.12.2006р., договір добровільного страхування наземного транспорту
№10323-01-02 від 07.11.2005р. (далі - Договір), страховий акт №2124 від
01.12.2006р., звіт про оцінку розміру збитків №01-14/11 від 14.11.2006р.,
рахунки фактури №СФ-000602 від 06.11.2006р. та №СФ-1429 від 21.11.2006р.,
платіжне доручення №352 0000 від 27.03.2007р. тощо.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, позивачем надано уточнення щодо розміру
позовних вимог в части стягнення витрат на оформлення довідки ДТП, які склали
34,05грн. Уточнення прийнято судом.

Відповідач  у судових
засіданнях та відзиві позов визнав частково на суму відшкодування
франшизи в розмірі 510грн. Проти решти позовних вимог заперечував з підстав
недоведеності та необґрунтованості. При цьому він посилався на те, що Страхова
компанія „Вексель” здійснила відшкодування матеріальної шкоди, яка згідно звіту
про оцінку вартості матеріальної шкоди, нанесеної власнику транспортного засобу
№90/11 складає 3674,87грн.

Представник  третьої особи у  судове
засідання  не  з'явився, пояснень по справі не надав,
поважної  причини  неявки
до  суду  не
сповістив.

На
підставі  положень  ст.75
Господарського  процесуального  кодексу України,  справу
розглянуто  за  наявними
в  ній  документами.

Розглянувши матеріали справи,
додатково представлені учасниками процесу документи,  заслухав їх пояснення, оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з  наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту
№10323-01-02 від 07.11.2005р.- автомобіль ВАЗ 21099, 2005 р/в, колір сірий,
номер кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1499, зі страховою сумою 37 200грн.

Як вбачається з постанови Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 06.12.2006р. №3-10158/06, яка на час розгляду
справи набула законної сили, 01.11.2006р. о 09:15 ОСОБА_1, знаходячись у м.
Донецьку, керуючи автомобілем марки МАЗ 5337 державний номерний знак НОМЕР_2,
під час подачі сигналу, що забороняє рух, виїхав на проїзну частину перехрестя,
не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не
зупинився після виїзду, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099
державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, що спричинило
транспортним засобам механічні ушкодження, чим порушив п. 13.1. Правил
дорожнього руху України (далі - Правила). Даний факт також підтверджується копією
довідки №1857 від 13.11.2006р. відділу з оформлення ДТП УДАІ УМВС України в
Донецькій області.

Відповідно до звіту про оцінку розміру збитків №01-14/11 від
14.11.2006р. сума ремонту автомобіля склала 4505,63грн.

У зв'язку настанням страхового випадку, страховою компанією, на підставі
страхового акту №2124 від 01.12.2006р. було виплачено страхове відшкодування
(платіжне доручення №7108 від 01.12.2006р.) на суму 5236,37грн.

Крім
того,  позивач  посилається
на  понесені  витрати
пов'язані з  обслуговуванням
договору страхування в сумі 384,05грн., 250грн. за розрахунок матеріального
пошкодження автомобіля ВАЗ 21099 та 34,05грн. за оформлення довідки
дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Частково задовольняючи позов суд
виходить з наступного.

Згідно положень ст. 27 Закону
України „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Положеннями ст. 993 Цивільного
кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як
убачається  з п.3.1.1  Договору передбачені страхові випадки, одним
з яких є ушкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, які відбулись під час
руху застрахованого транспорту.

Як вже встановлено судом,
01.11.2006р. о 09:15 ОСОБА_1, знаходячись у                           м. Донецьку, керуючи
автомобілем марки МАЗ 5337 державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок порушення
п.13.1 Правил скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, що спричинило транспортним засобам механічні
ушкодження.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного
кодексу України цивільно-правова відповідальність за спричинення збитків (або
нанесення шкоди) наступає внаслідок правопорушення, яке складається з чотирьох
елементів: шкоди, протиправності поведінки, вини особи та причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. При цьому особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

З положень цієї статті вбачається, що настання цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди відбувається при скоєнні є правопорушення,
що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка
завдала шкоду; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного
элемента складу правопорушення виключає настання  відповідальності,  передбаченої
цією статтею.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу
України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що
створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Факт наявності вини водія
автомобіля марки МАЗ 5337 державний номерний знак НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 у скоєнні
ДТП підтверджується довідкою №1857 від 13.11.2006р. відділу з оформлення ДТП
УДАІ УМВС України в Донецькій області та постановою Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 06.12.2006р.

Таким чином, суд дійшов висновку
щодо наявності вини водія автомобілю Товариства
МАЗ 5337 державний номерний знак НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 у спричиненні ДТП,
протиправність його поведінки, причинний зв'язок між ними та, як наслідок,
шкоди, що визначена також у витратах на проведення експертного дослідження для
визначення розміру витрат на ремонт автомобілю.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На момент ДТП ОСОБА_1 був
робітником підприємства відповідача, що підтверджується матеріалами справи та
по суті відповідачем не заперечується.

Положеннями п. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п.п. 7.3.7, 10.7, 10.7.1
Договору, на підставі заяви страхувальника, страхового акту №2124 від
01.12.2006р. та виставлених СТО рахунків-фактур №СФ-000602 від 06.11.2006р. та
№СФ-1429 від 21.11.2006р. позивачем було сплачено на користь страхувальника
-                            ОСОБА_2 суму
страхового відшкодування в розмірі 5236,37грн. Платіжним дорученням №7194 від
06.12.2006р. позивачем було перераховано 250грн. за розрахунок матеріального
пошкодження автомобілю ВАЗ 21099 державний реєстраційний НОМЕР_4; платіжним
дорученням №3187 від 31.01.2006р. - перераховано 34,05грн. за оформлення
довідки ДТП.

На підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів, страховою компанією „Вексель” на рахунок позивача було перераховано
страхове відшкодування в розмірі 3164,87грн. за виключенням суми франшизи в
розмірі 510грн.

Згідно ст. 10 Закону України „Про
страхування”, франшиза - це частина збитків, яка не відшкодовується страховиком
згідно договору страхування.

Відповідно до положень п.37.5 ст.
37 Закону України „про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів”, страхувальником, або
особою, відповідальність якої застрахована, має бути компенсована сума франшизи
у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

З огляду на зазначене, сума франшизи, заявлена
позивачем до  стягнення в розмірі 510грн.
підлягає стягненню з відповідача.

Згідно приписів ст. 1194 Цивільного
кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового
відшкодування) до повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити
потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 27 Закону України
„Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення збитків в
розмірі 2581,50грн. з урахуванням франшизи в рощимірі 510грн., про
стягнення  250грн. за розрахунок
матеріального пошкодження автомобіля ВАЗ 21099 та 34,05грн. за оформлення
довідки дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню у  повному обсязі.

В частині стягнення витрат, що
пов'язані з  обслуговуванням договору
страхування в сумі 384,05грн. позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем
не надано доказів фактичного перерахування заявленої суми та недоведено
причинний зв'язок між діями водія ОСОБА_1 з понесенням вказаних витрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ч. 2 ст. 1166 Цивільного
кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У
підтвердження  вини ОСОБА_1 у
спричиненні пошкоджень автомобілю, що належить ОСОБА_3  позивач
посилається  на довідку №1857 від
13.11.2006р. відділу з оформлення ДТП УДАІ УМВС України в Донецькій області,
постанову Куйбишевського районного суду м. Донецька від 06.12.2006р., згідно
яких, на думку позивача, вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП є доведеною.

Відповідно  до  ст.
43  Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд оцінує
докази  за  своїм
внутрішнім  переконанням,  що
ґрунтуються  на  всебічному,
повному  та  об'єктивному
розгляді  в  судовому
процесі  всіх  обставин
справи.

Представник  відповідача
у судовому засіданні та відзиві проти наявності вини водія гр. ОСОБА_1 у
скоєнні ДТП та, як наслідок, нанесенні пошкоджень автомобілю                          гр. ОСОБА_3 не
заперечував.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача щодо розміру шкоди, завданою автомобілю ВАЗ 21099,
оскільки страхове відшкодування виплачене згідно п. 5.2 Договору на  підставі рахунків СТО.

Судові  витрати
підлягають  віднесенню  пропорційно задоволених вимог у  порядку
передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу
України.

На підставі статей 979, 1166, 1172, 1187, 1188, 1194 Цивільного  кодексу
України, керуючись статтями 30, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського  процесуального  кодексу
України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Частково задовольнити  позовні
закритого акціонерного товариства Страхова компанія „ВУСО” м. Донецьк
до  відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю „Агросервіс” м. Донецьк, про стягнення матеріальної шкоди в
розмірі 2581,50грн. з урахуванням франшизи в рощимірі 510грн.; стягнення  250грн. за розрахунок матеріального
пошкодження автомобіля ВАЗ 21099; стягнення 34,05грн. за оформлення довідки
дорожньо-транспортної пригоди; стягнення витрат, що пов'язані з  обслуговуванням договору страхування в сумі
384,05грн.

2.
Стягнути  з товариства з обмеженою
відповідальністю „Агросервіс” (83122, м. Донецьк, вул. Артема, 206, ЗКПО
25110669) на користь закритого акціонерного товариства Страхова компанія „ВУСО”
(83055, м. Донецьк, вул. Університетська, 20, ЗКПО 31650052) матеріальну шкоду в
розмірі 2581,50грн., 250грн. за розрахунок матеріального пошкодження автомобіля
ВАЗ 21099, 34,05грн. за оформлення довідки дорожньо-транспортної пригоди.

3. Відмовити у задоволенні позовних
вимог закритого акціонерного товариства Страхова компанія „ВУСО” м. Донецьк
до  відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю „Агросервіс” м. Донецьк, про стягнення витрат, що пов'язані
з  обслуговуванням договору страхування в
сумі 384,05грн.

4. Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю
„Агросервіс” (83122, м. Донецьк, вул. Артема, 206, ЗКПО 25110669) на користь
закритого акціонерного товариства Страхова компанія „ВУСО” (83055, м. Донецьк,
вул. Університетська, 20, ЗКПО 31650052) витрати по сплаті держмита в сумі
89,95грн. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в
сумі 104,05грн.

Видати накази після в ступу рішення у законну силу.

Суддя

Пом.
с.: Давидовська Т.В.

Надруковано
4 прим.:

1
прим. - позивачу; 1 прим. - відповідачу;

1
прим. - третій особі;

1
прим. - у справу.