СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"27"
серпня 2008 р.

справа
№ 5020-5/404

За
позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до
Закритого акціонерного товариства „Югрыбстрой” (99014 м. Севастополь, Камишове шосе,
14; 99011 м. Севастополь, а/с 9);

третя
особа:  Комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна” Севастопольської МР ( м. Севастополь,
вул. Папаніна, 1-А)

про
визнання права власності

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач
- ОСОБА_2, представник, довіреність № б/н від 01.06.08, СПД ОСОБА_1;

Відповідач
- не з'явився,  ЗАТ
"Югрибстрой";

Третя
особа - не з'явився, Комунальне підприємство
„Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів
нерухомого майна” Севастопольської МР;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач,
СПД ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Закритого акціонерного
товариства „Югрыбстрой, третя особа - Комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна” Севастопольської МР, про визнання права
власності на закінчений будівництвом об'єкт: відсік № 6 прогулочної еспланади в
бухті “Кругла” пляжу „Омега”, розташованої за адресою: м. Севастополь, пляж
„Омега”, № 4-6.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що між ним та відповідачем був укладений контракт на
будівництво вказаного об'єкту, а тому він має право на визнання за ним права
власності.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу   суду клопотання в якому позовні вимоги
визнав в повному об'ємі.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Представнику
позивача в судовому засіданні роз'яснені його процесуальні права і обов'язки,
передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Заслухавши
представника позивача, дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2003
між позивачем (Інвестор) та відповідачем (Замовник) був укладений контракт на
будівництво еспланади в бухті Омега м. Севастополя.

Предметом
даного договору є будівництво Замовником для Інвестора об'єкту основних засобів
у вигляді I-го пускового комплексу, відсік VI прогулочної еспланади з наступним
розташуванням у ній об'єктів соцкультбиту в бухті Омега (м. Севастополь).

Згідно
з п. 7.2 контракту з початку фінансування та будівництва об'єкта власником
незавершеного будівництва є Інвестор. Після здачі об'єкта в експлуатацію
Інвестор спільно з Замовником оформлює право власності на об'єкт та переоформлює
право землекористування відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України.

Як
вбачається із матеріалів справи відповідач листом № 183 від 31.12.2007
добровільно відмовився від оренди земельної ділянки площею 0,03 га на користь
позивача.

31.12.2007
сторони розірвали контракт у зв'язку із завершенням будівництва. Відповідач
передав позивачу об'єкти будівництва.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України цивільні права та
обов'язки  виникають  із
дій  осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,
що  не
передбачені  цими  актами,
але  за  аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами   виникнення
цивільних  прав  та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення
літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної,
творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі; інші юридичні факти.

Кожна  особа
має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна
особа має право на захист свого
інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим Цивільним
кодексом України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно
до ст. 1 Закону України „Про інвестиційну діяльність”  інвестиціями є всі види майнових та
інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших
видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або
досягається соціальний ефект.

Згідно
зі ст. 7 Закону України „Про інвестиційну діяльність” всі суб'єкти
інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають
рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено
законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім
тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами
законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється
законом.  Інвестор самостійно визначає
цілі, напрями, види та обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на
договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі
шляхом організації конкурсів і торгів.
За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження
інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим
громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом.
Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі
договорів.

Як
вбачається із матеріалів справи, будівництво вказаного об'єкту здійснювалось на
підставі договору на право землекористування № 648 від 29.10.2001 укладеного
між відповідачем та Севастопольською міською державною адміністрацією на
підставі розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації  № 150-р від 29.01.2001.

Відповідно
до ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено
законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі.

Згідно
зі ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на
будівлю  і  споруду
право власності  на  земельну
ділянку або її частину може переходити на підставі  цивільно-правових  угод,
а  право  користування
-   на підставі договору оренди.
При  відчуженні  будівель
та  споруд,  які розташовані на орендованій  земельній
ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором
оренди земельної ділянки.

Статтею
321 Цивільного кодексу України встановлено, що право  власності
є  непорушним.  Ніхто
не   може   бути протиправно   позбавлений
цього   права   чи
обмежений  у  його здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена  у його
здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно
зі ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності
особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо
об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється
органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі
документів, що підтверджують право власності або користування земельною
ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної
документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Згідно  статті 355 Цивільного кодексу України право
спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом, при цьому спільна
власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

На
підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими, та
підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 -85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на  закінчений будівництвом об'єкт:
відсік № 6 прогулочної еспланади в бухті Кругла пляжу „Омега”, розташованої за
адресою: м. Севастополь, пляж „Омега”, № 4-6.

3.          Стягнути з Закритого акціонерного
товариства „Югрыбстрой” (99014 м. Севастополь, Камишове шосе, 14; 99011 м. Севастополь,
а/с 9, ,
п/р 8 в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) на користь суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
п/р  НОМЕР_2 в ВАТ „Райффайззен банк
Аваль”, МФО 324021)    витрати по сплаті
державного мита в сумі 1700,00 грн., а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118,00 грн.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя
І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

01.09.2008

Розсилка:

1.          СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

2.          ЗАТ
„Югрыбстрой” (99014 м. Севастополь, Камишове шосе, 14)

3.          ЗАТ
„Югрыбстрой” (99011 м. Севастополь, а/с 9);

4.          Комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна” Севастопольської МР ( м. Севастополь,
вул. Папаніна, 1-А)

5.          Справа

6.          наряд