ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 р.

№
33/58

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії суддів :

головуючий
суддя

Муравйов
О.В.

судді

Полянський
А.Г.

Фролова
Г.М.

розглянувши

касаційну
скаргу

Моторного
(транспортного) страхового бюро України

на

рішення
Господарського суду м. Києва від 12.02.2008 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 19.05.2008 р.

у
справі

№ 33/58
Господарського суду м. Києва

за
позовом

ТОВ
"Промислові інвестиції"

до

Моторного
(транспортного) страхового бюро України

про

стягнення  3 198,15 грн.

За
участю представників сторін:

позивача
-Шведун О.В. дов. № 01-09/08 від 08.09.2008 р.,

Андрюхін Д.В. № 02-09/08 від
08.09.2008 р.

відповідача -Власюк Т.В.
дов. № 8/4 від 08.01.2008 р.

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду м.
Києва від 12.02.2008 р. (суддя -Мудрий С.М.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ТОВ
"Промислові інвестиції" суму основного боргу 2 295 грн. 19 коп., пеню
в розмірі 296,19 грн., три проценти річних в розмірі 59,16 грн., індекс
інфляції в розмірі 572,49 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 102
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
розмірі 118 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2008 р. (судді - Вербицька О.В., Гарник Л.Л.,
Розваляєва Т.С.) залишено рішення
Господарського суду м. Києва від 12.02.2008 р.  без змін.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою апеляційної
інстанції, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення і постанову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням
судами норм матеріального та процесуального права.

У
відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити без змін рішення та
постанову господарських судів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК
України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право
залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Дочірнім підприємством
"Українські інвестиції" Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Старекс Ентерпрайзиз Лімітед" був укладений договір
від 19.03.2003 р. № 2003-03/02 оренди автомобіля.

ТОВ
"Промислові інвестиції" передало Дочірньому підприємству
"Українські інвестиції" Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Старекс Ентерпрайзиз Лімітед" автомобіль ВАЗ
-21099, державний номерНОМЕР_2

Сторонами був укладений договір №
01-06/06-ГО-1 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів, згідно якого на автомобіль ВАЗ -21099,
державний НОМЕР_2 був виданий страховий поліс від 13.07.2006 року НОМЕР_4

Попередніми
судовими інстанціями було встановлено, що 10.02.2007 року ОСОБА_1, керуючи
автомобілем ВАЗ-2110, державний НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху,
внаслідок чого постраждав автомобіль ВАЗ -21099, державний НОМЕР_2 яким керував
на підставі посвідчення водія НОМЕР_5, подорожнього листа службового легкового
автомобіля НОМЕР_3 від 10.02.2007 року ОСОБА_2. -директор Дочірнього
підприємства "Українські інвестиції" Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Старекс Ентерпрайзиз Лімітед", що підтверджується
наказом № 1 від 02.09.2002 року, та власником якого, відповідно до свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу від 18.03.2003 року, є ТОВ "Промислові
інвестиції".

З матеріалів справи вбачається, що постановою
Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2007 р. у справі № 3-3958/07
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 25 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця автомобіля ВАЗ 21099 державний НОМЕР_2 від
06.03.2007 року розмір матеріального збитку заподіяного власникові ВАЗ 21099
державний НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній
пригоді, склав 13 771,14 грн.

Відповідно
до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно
до платіжного доручення від 22.02.2007 р. № 42, згідно рахунку-фактури від
21.02.2007 року № 10, ТОВ "Промислові інвестиції" за проведення
дослідження спеціаліста-автотоварознавця сплатило 504 грн.

Враховуючи,
що ОСОБА_1 відмовився відшкодовувати шкоду, завдану автомобілю позивача, а
автомобіль ВАЗ-2110 державний НОМЕР_1 незастрахований, 28.04.2007 року ТОВ
"Промислові інвестиції" звернулось до МТСБУ із заявою про страхове
відшкодування у розмірі 14 309,19 грн.

МТСБУ
частково відшкодувало ТОВ "Промислові інвестиції" завдані в
результаті дорожньо-транспортної пригоди збитки в розмірі 11 979,95 грн.

Разом
з цим, позивач 20.06.2007 р.  звернувся
до МТСБУ з запитом вих. № 2001-06/07 в якому просив протягом 10 днів з моменту
його отримання направити інформацію щодо виплати 2 329,24 грн. та причин не
сплати цієї суми відразу.

Листом
від 02.08.2007 р. № 6126/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України
повідомило, що відшкодування витрат на отримання довідки про ДТП не
передбачено, а відшкодування суми ПДВ можливе лише після надання документів, що
підтверджують сплату ремонту з урахуванням ПДВ.

Відповідно
до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на
усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного
користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на
стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Із
звіту № 25 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля ВАЗ 21099
держНОМЕР_2 від 06.03.2007 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий
власникові ВАЗ 21099 держНОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає
13 771,14 грн.

Згідно
абз. 1 п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, у
звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об'єкта оцінки, оцінювач
відображає факт про включення або невключення до ринкової вартості суми податку
на додану вартість. Оціночні процедури, пов'язані з визначенням ринкової
вартості, здійснюються з урахуванням включення або невключення до неї суми
податку на додану вартість.

За
таких обставин, судами зроблено правомірний висновок про те, що заборгованість
відповідача склала 2 295,19 грн.

Крім того, відповідно до ст. 37
Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата
страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання
страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в
обсягах, визначених рішенням суду.

За
кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або
МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня
з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у
період, за який нараховується пеня.

Стаття
35 вищевказаного закону передбачає, що для отримання страхового відшкодування
особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик
невідомий - МТСБУ) відповідну заяву.

ТОВ
"Промислові інвестиції" звернулось з відповідною заявою до МТСБУ
28.04.2007 року.

Відповідно
до ст. 232 ЦК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, судом першої
інстанції було обґрунтовано стягнуто з відповідача 296,19 грн. пені за період з
31.05.2007 р. по 29.11.2007 р.

Також суд на підставі ст. 625 ЦК
України, правомірно стягнув  з
відповідача суму інфляційних витрат та три проценти річних (572,49 грн. та
59,16 грн.).

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115
ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у
рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського
суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43,
47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянули
в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності та дійшли
обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України,
повторно розглядаючи справу, апеляційний суд повно з'ясував обставини, які мали
значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки
апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та
відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята
апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК
України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України
від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Твердження
оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським
судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не
знайшли свого підтвердження, в зв'язку з цим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Посилання
оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду
на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності
матеріалам справи.

Відповідно
до ст.ст. 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в
судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без
задоволення.

Рішення
Господарського суду міста Києва від 12.02.2008 року у справі № 33/58 та
постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року у
справі № 33/58 залишити без змін.

Поновити
виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2008 року у справі
№ 33/58.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.