ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№
2-30/08

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого

Губенко
Н.М.

суддів

Барицької
Т.Л. Подоляк
О.А.

розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_1

на
ухвалу від та
на постанову від

Жовтневого
районного суду міста Маріуполя 17.04.2008 Донецького апеляційного
господарського суду 18.08.2008

у
справі

№
2-30/08

за
позовом

ОСОБА_2

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Тібет"; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Етна"; Приватного підприємства "Чара";
ОСОБА_3; ОСОБА_1; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6

про

виділення
частки в натурі

та за
зустрічним позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2;
ОСОБА_4; ОСОБА_3; ОСОБА_5

про

виділення
частки в натурі

та за
зустрічним позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_4;
ОСОБА_3; Товариства з обмеженою відповідальністю "Тібет"; ОСОБА_2;
ОСОБА_1

третя
особа

Маріупольське
бюро технічної інвентаризації

про

відшкодування
збитків і моральної шкоди

у
судовому засіданні взяли участь представники :

від
ОСОБА_1:

ОСОБА_7.;

від
відповідачів ТОВ "Етна", ТОВ "Тібет", ОСОБА_4.:

ОСОБА_8.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою
Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.04.2008 (суддя
Помагайбо В.О) позови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до ТОВ "Тібет", ТОВ
"Етна", ПП "Чара", громадянам ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_5.
залишено без розгляду.

Ухвала
мотивована тим, що 17 квітня 2008 в судовому засіданні позивачами у справі
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. була подана заява про залишення їх позовів без розгляду, у
зв'язку з чим  відповідно до статей 31,
207 ЦПК України позови залишено без розгляду.

Донецький
апеляційний господарський суду (колегія суддів у складі: Запорощенко М.Д.
-головуючий суддя, судді Волков Р.В., Старовойтова Г.Я.), переглянувши ухвалу
Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.04.2008 в
апеляційному порядку, постановою від 18.08.2008 залишив її без змін.

Не
погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від
18.08.2008, ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу  Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 17.04.2008 та направити справу на новий розгляд до
місцевого суду загальної юрисдикції.

Обґрунтовуючи
підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення
судами норм ст.ст. 4-2, 18, 22, п. 3 ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України, пункту 3 ст. 311 ЦПК України.

У
відзиві на касаційну скаргу засновники ТОВ "Тібет" ОСОБА_5.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. заперечують проти доводів скаржника, викладених у касаційній
скарзі, та просять прийняті судові рішення у справі № 2-30/08 залишити без
змін, а вимоги касаційної скарги - без задоволення.

В
листі від 07.10.2008 № 510 Маріупольське БТІ та в заяві від 12.10.2008 ОСОБА_3.
просять Вищий господарський суд України розглянути касаційну скаргу без їх
участі.

Усіх
учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним
чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись
з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм  судами попередніх судових інстанцій належної
юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
із статтею 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий
господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення
місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно
до роз'яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення
для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких
суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Вищий
господарський суд України прийшов до висновку, що судові рішення є такими, що
не відповідають даним вимогам, враховуючи таке.

Відповідно
до пункту 1 статті 122 Цивільного процесуального кодексу України суддя
відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом
4 статті 122 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що про  відкриття провадження у справі чи відмову у
відкритті провадження у  справі  суддя
постановляє  ухвалу.

Згідно
із пунктом 3 статті 123 Цивільного процесуального кодексу України вимоги за
зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним
позовом.

Як
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області  подана
позовна заява від 02.07.2007 ( том 1, арк.с. 120) про виділення частки в
натурі, 26.02.2008 до суду також була подана зустрічна позовна заява ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тібет" до
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (том 2, арк.с. 1), однак в порушення приписів пункту 4 ст.
122 та пункту 3 статті 123  ЦПК України в
матеріалах справи відсутні  ухвали
про  відкриття провадження у справі та
про об'єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним
позовом.

Отже,
оскаржуваною ухвалою Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області
залишив без розгляду позов ОСОБА_1 відносно якого взагалі не було відкрито
провадження у справі.

Крім
того, із оскаржуваних ухвали та постанови вбачається, що хоч   судами і зазначено в тексті судових актів
про зустрічний позов, однак  ні судом
першої інстанції, ні апеляційним судом вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тібет" до ОСОБА_2
і ОСОБА_1  взагалі не розглядалися
та  рішення за зустрічним позовом судами
не приймалося.

Таким
чином, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування
приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття
судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та
частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою
для скасування судових рішень зі справи.

Касаційна
ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

29.12.2006
набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" від 15.12.2006 № 483-V (далі -Закон № 483-V).

Пункт
4 частини першої ст. 12 ГПК України встановлює, що господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

За
таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що дана справа підлягає направленню на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції, яким є господарський суд Донецької
області, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій
постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір
відповідно до вимог закону.

Керуючись
статтями 1117, 1119 -11112 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Скасувати
ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.04.2008 та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 18.08.2008 у справі № 2-30/08.

Справу
№ 2-30/08 направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий
суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді                                                                                                               Т.Л.
БАРИЦЬКА

О.А.ПОДОЛЯК