ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2008
Справа№  4/275

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
судді Науменка І.М. -доповідача

суддів:
Лисенко О.М.,
Пруднікова В.В.

при
секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

за
участю представників сторін:

Представники
сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Кіровоград, на ухвалу господарського
суду Кіровоградської області                        від 18.09.2008р.
у справі №4/275

за позовом        будівельного управління
адміністративно-господарського управління служби безпеки України, м.Київ

до                       суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м.Кіровоград

про                     стягнення 18 453,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2008р.                                    (суддя
Н.В.Болгар) у справі №4/275 у задоволенні заяви було відмовлено.

Прийняття
оскаржуваної ухвали суд першої інстанції обґрунтував тим, що складання акту
виконаних робіт після закінчення строку дії договору та набрання рішенням
господарського суду законної сили, не є підставою для визнання наказу “про
примусове виконання рішення” таким, що не підлягає виконанню.

Не
погодившись з ухвалою господарського суду Кіровоградської області від
18.09.2008р., скаржник звернувся до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищезгадану ухвалу
скасувати.

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши
матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

як
видно із матеріалів справи, рішенням від 03.10.2007р. господарський суд
Кіровоградської області повністю задовольнив позовні вимоги будівельного
управління адміністративно-господарського управління служби безпеки України,
м.Київ, стягнувши на його користь з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м.Кіровоград, суму попередньої оплати у розмірі 15 000,00 грн., 2 685,00
грн. інфляційних, 768,08 грн. 3% річних, 184,54 грн. держмита та 118,00 грн.
витрат на ІТЗ судового процесу.

22.10.2007р.,
на виконання зазначеного вище рішення, відповідно  до ч.1 ст.116 ГПК України, судом першої
інстанції був виданий наказ “про примусове виконання рішення” та постановою
Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського
управління юстиції від 15.11.2007р. відкрито відповідне виконавче провадження.

Не
погодившись з рішенням суду від 03.10.2007р., відповідач подав апеляційну
скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, яка була
повернута скаржникові без розгляду ухвалою апеляційної інстанції від
19.08.2008р. з причини пропуску ним встановленого чинним законодавством України
тримісячного строку.

04.09.2008р.
до господарського суду Кіровоградської області суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 , м.Кіровоград, було подано заяву про визнання наказу “про
примусове виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від
03.10.2007р.” таким, що не підлягає виконанню”, за результатом розгляду якої
судом першої інстанції винесено ухвалу від 18.09.2008р. про відмову  в задоволенні зазначеної заяви.

На
ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2008р.  скаржником було подано до апеляційної
інстанції скаргу з проханням зазначену ухвалу скасувати.

Тобто,
предметом спору є визнання наказу “про примусове виконання рішення
господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2007р.” таким, що не
підлягає виконанню”.

В
апеляційній скарзі скаржник заперечує проти висновків суду першої інстанції
щодо відмови в задоволенні заяви, вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали
судом були не повністю з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення
даного спору.

Окрім
того,  скаржник наполягає на відсутності
між сторонами предмету спору
на дату подання ним заяви про визнання наказу “про примусове виконання
рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2007р.” таким, що
не підлягає виконанню”. В обґрунтування своїх доводів скаржником було надано
акт “здавання-приймання виконаної роботи №7/9-2/05 до Договору про виконання
робіт №7/9/05 від 29.08.2005р.”, датований 12.05.2008р., який, на його думку, підтверджує
відсутність до нього претензій з боку позивача та є підставою для задоволення
його позовних вимог.

Заперечення
скаржника, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а тому такими, що
не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

частина
4 ст.117 ГПК України, на яку посилається скаржник, дійсно містить підстави
визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

· якщо його видано помилково;

· якщо обов'язок боржника відсутній
повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням
боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведений
перелік підстав є вичерпним. Але, згідно роз'яснень інформаційного листа  Вищого господарського суду України від
20.04.2006р. №01-8/908, до відповідної заяви боржника має бути додано довідку,
підписану керівником і головним (старшим) бухгалтером про те, що суму, стягнуту
за раніше виданим наказом, списано з його рахунку або майно вилучено в порядку
здійснення виконавчого провадження чи інший документ, що підтверджує зазначені
обставини.

Відсутність
зазначених документів є достатнім для відмови у задоволенні такої заяви, що і
було вірно зроблено судом першої інстанції.

Враховуючи
зазначене вище, колегія суддів підстав для скасування ухвали  господарського суду Кіровоградської області
від 18.09.2008р. не знаходить.

Керуючись
ст. ст.ст.101, 103-105, 117 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу
господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2008р.                                 у справі №4/275
-залишити без змін, а апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м.Кіровоград, -без задоволення.

Постанова може бути
оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя
І.М. Науменко

Суддя
О.М. Лисенко

Суддя
В.В. Прудніков