ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 4/138-ПН-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів :

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

ДПІ у Генічеському районі

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008

у справі

№4/138-ПН-08

за позовом

ДПІ у Генічеському районі

до

(третя особа

Чонгарської сільської ради

- ВАТ "ЕК "Херсонобленерго")

про

визнання майна безхазяйним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.04.2008 (суддя Ємленінова З.І.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008 (судді: Шевченко Т.М., Коробка Н.Д., Яценко О.М.), відмовлені в позові податкового органу про визнання безхазяйним майном з правом наступної реалізації 18 трансформаторних підстанцій, розташованих на території Чонгарської сільської ради.

Рішення мотивоване обставинами недоведеності позивачем виду спірного майна (рухоме чи нерухоме), в залежності від чого на підставі ст.338 ЦК України таке майно набувається у власність за набувальною давністю або у комунальну власність за рішенням суду, а також тим, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав не відповідає способам, встановленим ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а спірні трансформаторні підстанції використовуються (експлуатуються) Генічеськими районними електромережами ВАТ "ЕК "Херсонобленерго".

ДПІ у Генічеському районі в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішенні про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, а саме ст.ст.335,338 ЦК України, п.12 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в України", п.16 ст.2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та положень постанови КМ України від 25.08.98 №1340 "Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним". Зокрема, скаржник вважає, що вказаними законами та постановою КМ України законодавчо встановлено право податкового органу виявляти та реалізовувати безхазяйне майно, в т.ч. як знахідку.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про відмову в позові апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Відповідно до актів опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного №№2,3,4,5,6,7,8 від 24.02.2007 ДПІ у Генічеському районі було виявлено на території Чонгарської сільської ради трансформаторні підстанції з ознаками безхазяйного майна, яке згідно вказаних актів прийняла на відповідальне зберігання голова Чонгарської сільської ради Білецька Т.О.

ДПІ у Генічеському районі просить визнати зазначене майно безхазяйним з метою подальшої його реалізації та надходження коштів в дохід державного бюджету.

Безпосередньо порядок набуття права власності на безхазяйну річ визначений статтею 335 ЦК України. Так, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона, за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Названою статтею встановлюється, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, про що робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 №7/5, до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Генічеському районі вказаного порядку не дотрималось, оголошення в друкованих засобах масової інформації щодо виявленого безхазяйного майна не подавалося та не публікувалося. До того ж, статтею 335 ЦК України не передбачено передачу на відповідальне зберігання майна будь-якій особі.

Стосовно доводів позивача про правомірність взяття на облік державною податковою інспекцією майна з ознаками безхазяйного з посиланням на норми статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та положення Постанови КМ України від 25.08.1998р. №1340 "Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним", апеляційний суд зазначив наступне.

Стаття 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»визначає функції державних податкових інспекцій, а не порядок набуття права власності на майно, в тому числі на безхазяйне майно. Підстави набуття права власності визначаються Цивільним Кодексом України (Глава 24), а щодо безхазяйного майна - статтею 335 ЦК України. В пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, вказано, що Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Постанова КМ України від 25.08.98 №1340, на яку також посилається позивач, визначає порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави. Проте, статтею 335 ЦК України законодавчо встановлено порядок набуття права власності на безхазяйне майно, яке набувається, у випадку коли воно є нерухомим, лише територіальною громадою за рішенням суду, а не податковими органами, а якщо безхазяйне майно є рухомим - в порядку набувальної давності.

Враховуючи зазначене, апеляційна інстанція не прийняла до уваги посилання позивача на вказані норми закону та постанови КМ України.

Позивачем не надано належних доказів в підтвердження належності трансформаторних підстанцій до нерухомого чи рухомого майна, у зв'язку з чим не надано і обгрунтування щодо застосування відповідних норм Цивільного Кодексу України в залежності від правового режиму такого майна.

В обґрунтування позову ДПІ у Генічеському районі посилається на ст.335 та ст.338 ЦК України. Однак, положення статті 338 ЦК України регулюють правовідносини набуття права власності на знахідку, тобто на майно, яке загублено іншою особою, у зв'язку з чим під знахідкою розуміється річ, яку власник або інший володілець загубив, а інша особа знайшла.

Отже, позивач в обгрунтування позову посилається на дві взаємовиключні правові норми - ст.335 та ст.338 ЦК України.

Крім того, апеляційна інстанція врахувала лист Міністерства палива та енергетики України 11.01.2006 №02/42-85, в якому зазначено, що з метою ліквідації "безгосподарних" електроустановок, забезпечення їх експлуатації згідно вимог чинних Правил та для подальшого їх використання за прямим призначенням необхідно терміново вирішувати питання прийняття цих об'єктів до комунальної власності відповідних громад, згідно зі статтею 335 Цивільного кодексу України, та організації їх подальшої експлуатації. У разі, коли електропередавальна організація використовує "безгосподарні" електроустановки для електропостачання споживачів, які є абонентами цієї електропередавальної організації понад 10 років, то згідно з вимогами ст.344 Цивільного Кодексу України вона має заявити свої права власності на таке майно. В цьому випадку право власності електропередавальної організації на зазначене майно набувається за відповідним рішенням суду на правах набувальної давності. До часу передачі майна у власність електропередавальної організації, вона має нести повну відповідальність за справний технічний стан та організацію експлуатації "безгосподарних" електроустановок до межі експлуатаційної відповідальності з власними споживачами.

Колегія погоджується з висновками апеляційного суду з огляду на таке.

Відхиляючи посилання позивача в обгрунтування позову на п.12 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу" та постанову КМ України від 25.08.98 №1340, суд правильно зазначив, що порядок та підстави набуття права власності на безхазяйне рухоме та нерухоме майно встановлено ст.335 ЦК України, а не податковим законодавством.

Зазначеною статтею чітко визначено, що органом, уповноваженим взяти на облік безхазяйні нерухомі речі, є орган, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, яким на даний час є БТІ, але аж ніяк не податковий орган. Вказане нерухоме майно після дотримання відповідної процедури може бути передане за рішенням суду у комунальну, а не у державну власність. Що стосується безхазяйного рухомого майна, то ч.3 ст.335 ЦК України передбачено можливість набуття права власності на нього за набувальною давністю за винятком випадків, встановлених ст.ст.336,338,341 і 343 цього Кодексу. Позивачем не доведено, що спірне майно є безхазяйним рухомим майном.

Окрім того, суд першої інстанції достовірно встановив, а позивач не спростував той факт, що балансоутримувачем та експлуатуючою організацією стосовно спірних трансформаторних підстанцій є третя особа у справі. В зв’язку з цим не заслуговують на увагу безпредметні посилання скаржника на ст.338 ЦК України, якою врегульовано порядок набуття права власності на знахідку (загублену рухому річ), оскільки експлуатоване електропередавальною організацією з метою електропостачання споживачів спірне майно не є знахідкою в розумінні цієї статті.

Суди належним чином розмежували сферу правового регулювання ст.335 та ст.338 ЦК України, якими визначено підстави набуття права власності на зовсім різні за своїми ознаками речі (безхазяйна річ та знахідка відповідно), які помилково ототожнено позивачем та покладено в обгрунтування позову.

Колегія також вважає, що норми п.12 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та п.16 ст.2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", на які також посилається скаржник в обгрунтування своїх заперечень, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин власності, оскільки регулюють податкові та бюджетні відносини.

Наведеним спростовуються також твердження позивача про те, що вказаними вище законами встановлено право податкового органу виявляти та реалізовувати безхазяйне майно, в тому числі як знахідку.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує при вирішенні спорів акти державних органів, які не відповідають законодавству України.

Пунктом 2 ч.4 ст.4 ЦК України встановлено, що якщо постанова КМ України суперечить положенням цього Кодексу, то застосовуються відповідні положення цього Кодексу.

Постанова КМ України від 25.08.98 №1340, на підставі якої спірне безхазяйне майно поставлено на облік податковим органом, суперечить ч.2 ст.335 ЦК України, згідно якої безхазяйні речі беруться на облік в бюро технічної інвентаризації, а тому вказана постанова КМ України не підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Зважаючи на вищенаведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 07.08.2008 у справі №4/138-ПН-08 залишити без змін, а касаційну скаргу ДПІ у Генічеському районі –без задоволення.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун