ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2008 Справа № 11/464-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю прокурора Федоренко О.Б.

представників учасників процесу:

від позивача: Години О.О.- нач. юр. відділу, дов. № 01-19/7 від 10.01.2008р.

від відповідача: Гаркуши І.М.- уповн. предст., дов. від 24.09.2008р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Голопристанського району в інтересах держав в особі Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області, м. Гола Пристань

до Фермерського господарства "Малко", с.Малі Копані

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення 2448 грн.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 13.11.2008р., якою розгляд справи відкладався.

У справі здійснюється провадження за позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 2,7га в контурі № 72 земель запасу Малокопанівської сільської ради та про стягнення 2448грн. в якості збитків, завданих самовільним використанням землі.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, які полягають у наступному.

В різних документах, доданих до позовної заяви, одна й та ж земельна ділянка відноситься і до земель запасу, і до пасовищ, і до земель резерву, і до не витребуваних паїв, і до державних земель. Невизначеність належності землі породжує сумніви щодо належності позивача у справі.

Акти, приписи та протоколи Управління з контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області щодо тверджень про використання спірної земельної ділянки фермерським господарством “Малко” не є документами, оформленими у спосіб, передбачений законом, складені без попередження керівника фермерського господарства “Малко” про перевірку та без участі його в такій перевірці. Місце знаходження спірної ділянки за вказаними актами, приписами, протоколами не конкретизовано посиланнями на суміжне землекористування. Підпис в актах від імені голови фермерського господарства “Малко” Гаркуші А.І., виконано не Гаркушею А.І.

Відповідач звертає увагу, що при визначенні предмету і підстав позову прокурор міг заявити віндикаційний позов, чого не зробив.

Відповідач не уявляє, як використання земельної ділянки за призначенням - для вирощування соняшнику, про що стверджується за позовом, може спричинити збитки; не розуміє, як можна звільнювати земельну ділянку після закінчення сільськогосподарського року, коли вона не зайнята вирощуванням соняшнику.

Відповідач зазначив, що звертався до Малокопанівської сільської ради за наданням в оренду спірної земельної ділянки, отримав позитивне рішення земельної комісії та рішення сесії сільської ради про надання земельної ділянки в оренду, яке було зупинено розпорядженням в.о. сільського голови, після чого земельну ділянку в оренду не надано.

Відповідач вважає, що причинами та підставами позову є неприязні відносини засновника фермерського господарства “Малко” Гаркуші І.М. з керівництвом Голопристанської райдержадміністрації, що склалися під час виконання Гаркушею І.М. повноважень голови Малокопанівської сільської ради до 20.05.2008р.

Відповідач повідомив, що позов з цим же предметом і підставами, але із зазначенням в якості позивача Малокопанівської сільської ради вже розглядався господарським судом Херсонської області у справі № 13/477-ПН-08.

У судовому засіданні представник відповідача надав для залучення до справи фотографію нинішнього стану земельної ділянки, що не оброблялася після збирання соняшнику.

С у д в с т а н о в и в:

За актом Скадовського міжрайвідділу Управління з контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області (Херсондержземінспекція) № 139 від 21.08.2008р. щодо перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеним державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Бурлаковим О.Г. за участю спеціаліста із земельних питань Малкокопанівської сільської ради, представника державної податкової інспекції, дільничних інспекторів Голопристанського РВ УМВС України у Херсонській області виявлено факт використання фермерським господарством “Малко” земельної ділянки площею 2,7га в контурі № 72 під вирощування соняшнику без договору оренди цієї земельної ділянки.

За участю цих же осіб 21.08.2008р. обстежено цю земельну ділянку, що знаходиться за межами с. Малі Копані, складено акт обстеження земельної ділянки, за яким констатовано виявлення використання ФГ “Малко” без належних підстав тієї ж земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,7 га.

На підставі викладеного суду вважає встановленим факт використання фермерським господарством "Малко" спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,7 га станом на 21.08.2008р. під вирощування соняшнику.

Наведені відповідачем обставини по суті не спростовують цього факту.

Однак позов про звільнення вказаної земельної ділянки як самовільно зайнятої та про стягнення 2448грн. збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки, не підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Дефініція самовільного зайняття земельної ділянки наведена у Законі України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”. За цим Законом самовільним зайняттям земельної ділянки є “будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними”. При цьому самовільність зайняття земельної ділянки включає елементи як об’єктивної, так і суб’єктивної сторони цього правопорушення, певного ступеню протиправності дій та психічного відношення особи до вчинюваних дій.

Серед оцінюваних обставин, що відносяться до предмету дослідження у справі, ще й такі. 16.05.2008р. ФГ "Малко" звернулося до Малокопанівської сільської ради з заявою про надання в оренду зазначеної земельної ділянки площею 2,7 га (копія на а.с.42, на звороті аркуша), рішенням 27-ї сесії Малокопанівської сільської ради V скликання № 321 від 11.07.2008р. "Про надання в оренду земельної ділянки (не витребувані паї) (ФГ "Малко")" постановлено надати в оренду земельну ділянку розміром 2,7 га (не витребувані паї) на контурі № 72 фермерському господарству "Малко" (голова Гаркуша А.І.) з орендною платою 100 грн. за 1га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з терміном оплати оренди-липень 2008р.

Розпорядженням в.о. сільського голови № 28 від 14.07.2008р. назване рішення сільради зупинено, як прийняте в порушення компетенції сільради: зазначено, що земельна ділянка за межами населеного пункту може надаватися в оренду лише райдержадміністрацією.

Використання відповідачем у 2008-му сільськогосподарському році земельної ділянки площею 2,7 га під вирощування соняшнику слід кваліфікувати як вчинене без достатніх підстав - без укладення договору оренди земельної ділянки, але таке безпідставне використання земельної ділянки не може бути кваліфіковане як самовільне за винесення сільрадою рішення № 321 від 11.07.2008р. про надання земельної ділянки в оренду.

Хоча рішення сільської ради про надання земельної ділянки до його зупинення існувало три дні, ступінь протиправності використання земельної ділянки фермерським господарством "Малко" не кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки ця протиправність дій за винесення сільрадою рішення № 321 не підпадає під визначення терміну "самовільне зайняття земельної ділянки" за названим Законом.

Навіть з врахуванням факту винесення сільрадою рішення № 321 з перевищенням повноважень підстав оцінювати протиправне використання земельної ділянки фермерським господарством "Малко" як самовільне недостатньо, оскільки суб'єктивна сторона протиправних дій ФГ "Малко", психічне відношення цього суб'єкта до цих дій характеризується усвідомленням наявності рішення органу самоврядування про передачу ділянки в оренду, а не усвідомленням самовільності, самоуправності дій з використання ділянки без наявності рішення органу самоврядування чи органу виконавчої влади про надання ділянки в оренду.

Підставою для звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки за позовом зазначено ст.212 Земельного Кодексу України, за якою самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі.

На цій підставі позов про звільнення цієї земельної ділянки (як самовільно зайнятої) задоволенню не підлягає.

Підстави вимог не змінювалися, суд не оцінює інші підстави вимог, ніж заявлені за цим позовом. Суд констатує, що позови ідентифікує предмет, підстава вимог та коло учасників. Результатом розгляду цієї справи зацікавлені особи не позбавлені права на позов за процесуальним змістом з іншими підставами, або предметом, чи підставами і предметом вимог.

Суд приймає до уваги, що визначення "самовільного зайняття земельної ділянки" за позовною заявою відрізняється від наведеного у Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Вимоги щодо стягнення 2448грн. сформульовано як позов про стягнення збитків, завданих самовільним використанням земельної ділянки. На цій підставі вимоги про стягнення цієї суми також не можуть бути задоволеними.

Суд не встановив факту самовільного використання земельної ділянки, відповідно, нема підстав стягувати збитки, які за конструкцією позову пов'язуються із самовільним зайняттям земельної ділянки, стверджуються як наслідки саме самовільного зайняття земельної ділянки.

Відповідно до змісту позовної заяви, розрахунку заявленої до стягнення суми в 2448грн., ця сума стверджується і збитками, і шкодою, визначена на підставі "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007р.

Стягнення суми в 2448грн., розрахованої як шкода, заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, при тому, що протиправність використання земельної ділянки не кваліфікована судом як самовільне зайняття земельної ділянки, не має достатніх підстав за нормами, використаними у позовній заяві - названою Методикою та ст.156 Земельного кодексу України. Розрахунку цієї ж суми в 2448грн., але як суми неодержаних позивачем доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки з-за її зайнятості відповідачем серед позовних вимог не наводилось, до підстав вимог не віднесено, до позовної заяви не включено, не додано, за викладенням позовних вимог не обґрунтовано.

Керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У позові відмовити.

Суддя В.В. Чернявський

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України

04.12.2008р.