ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 315
РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2008

Справа
№2-5/3614-2008

За
позовом - СПД ОСОБА_1, м. Євпаторія

До
відповідача -  СПД ОСОБА_2, м.
Євпаторія

Треті
особи - 1. Євпаторійська міська рада, м. Євпаторія;

2.
Виконавчий комітет Євпаторійської міської ради, м. Євпаторія

Про
визнання недійсним договору оренди та стягнення 5 800,70 грн. та моральної
шкоди 1 500,00 грн.

Суддя  М.П.Гаврилюк

Представники:

Від
позивача - ОСОБА_1. - СПД.

Від
відповідача - не з'явився.

Від
третіх осіб - не з'явилися.

Сутність
спору:

Позивач  - СПД ОСОБА_1звернувся до господарського суду
АР Крим з позовом до відповідача - СПД ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки за адресою: вул. Московська, 22 б від 05.04.2007р.,
зареєстрований 03.05.2007р., укладений між Виконавчим комітетом міської ради м.
Євпаторія та ОСОБА_2. та стягнення 5800,70 грн. в якості відшкодування
матеріальної шкоди і 1500,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

У процесі  розгляду справи позивач зменшив позовні
вимоги, та просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5
800,70 грн., у тому числі - 2000,00грн. за знищення стелажів, прилавку,
металевого каркасу та 3800,70грн. - недоотриманого прибутку за період з
20.10.2007р. по 31.12.2007р.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що діями відповідача зруйнована належна позивачу  торгівельна точка, чим заподіяний збиток.

Відповідач  відзив на позов не представив,  у судове засідання не з'явився, про  причини відсутності суд не повідомив, про
день слухання спору був сповіщений належним чином: рекомендованою поштою.

Третя
особа у судове засідання не з'явилася, до суду найшло клопотання про розгляд
справи  без його участі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши прокурора та пояснення представника
позивача,  суд -

ВСТАНОВИВ:

25
квітня 2007 року позивачу - СПД ОСОБА_1.
Виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради був наданий дозвіл  № 108-Вт на право тимчасового розміщення
об'єкта торгівлі, строком на 01.10.2007р. та укладений довгомір про надання
міста для розташування точки виносної торгівлі та послуг, площею 2м х 2,5 м у
відповідності  з затвердженою  дислокацією розміщення об'єктів.

Позивач
вказує на те, що  близь її торгівельної
точці, відповідач - СПД ОСОБА_2. почала будівництво  магазину, та
у відсутність позивача нею була зруйнована  торгівельна точка, що належала позивачу, у
зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача розмірі 5800,70 грн.,
у тому числі - 2000,00грн. знищення стелажів, прилавку, металевого каркасу та
3800,70грн. - недоотриманого прибутку за період з 20.10.2007р. по
31.12.2007р.

Суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково,  при цьому судом прийнято до уваги
наступне:

Щодо
стягнення матеріального збитку у розмірі 2000,00грн.:

Як
убачається матеріалів справи, а саме з Постанови про відмову в порушені
кримінальної справи від 27.11.2007р., позивач 20.11.2007р. виявила  демонтований та пошкоджений каркас належній
їй торгівельній точці, чім заподіяна
матеріальна шкода у розмірі 2000,00грн.

З
вказаної Постанови убачається, що
вказане пошкодження торгівельної точці зроблено СПД ОСОБА_2., яка свою
вину не заперечує.

В
якості доказів заподіяної шкоди, позивачем представлена суду Угода про
виконання разової роботи від 30.03.2006р., укладена між СПД ОСОБА_1. та гр.
ОСОБА_2., відповідно до умов якої останній взяв на себе обов'язок щодо  сварки розбірного  металевого каркасу та виконання робіт з його
установки. Вартість вказаних робіт склала 1400,00грн.

Також
позивачем представлена Угода про виконання разової роботи від 21.04.2006р.
предметом якої є виготовлення торгівельних стелажів та торгового прилавку.
Вартість вказаних робіт склала
600,00грн.

Відповідно
до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

З
приписів зазначеної статті вбачається, що для застосування деліктної відповідальності
необхідна наявність складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи
бездіяльності) особи; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і
шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частина
1 ст. 1166 ЦК містить вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як
обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в
цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що
полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення вимоги
правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Враховуючи
представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення  матеріальної шкоди 2000,00грн. є такими, що
підлягають задоволенню.

При
цьому суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача  про стягнення
моральної шкоди у розмірі 3800,70грн.

Як на
підставу своїх  вимог позивач посилається
на те, що у зв'язку зі зруйнуванням її торгівельної точці, вона не отримала
прибуток, який могла б отримати із розрахунку 92,70грн. на день.

Відповідно
до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України
збитками є:

1)
втрати,  яких  особа
зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)
доходи,  які  особа
могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Тобто
діючим законодавством передбачено, що збитки, які особа хоче відшкодувати
повинні бути реальними.

Позивачем
не представлено доказів того, що він  міг
би отримати саме таку суму за час роботи на цієї торгівельній точці.

З
огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Судови
витрати відносяться на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам у
відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись  ст. ст. 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу України,
суд-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 (ІПН
НОМЕР_1 , банківські реквізити відсутні) на користь суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (банківські реквізити відсутні) 2000,00грн. за
знищення стелажів, прилавку та металевого каркасу, 35,19грн. - державного мита
та 40,70грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням
законної  сили.

4.          В решті частини позову відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Гаврилюк М.П.