ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2008 Справа № 13/525-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс"

до Херсонської міської ради

про визнання недійсним рішення ради,

за участі представників сторін:

позивача – Долгополова О.В. (за дорученням),

відповідача – Рєпіна К.К. (за дорученням),

в с т а н о в и в:

Ухвалою від 10 листопада 2008 року порушено провадження у даній справі за вимогами позивача про визнання недійсними пункту 1.2. рішення Херсонської міської ради № 986 від 10 жовтня 2008 року „Про припинення строків дії договорів оренди земельних ділянок” щодо припинення строку дії договору оренди земельної ділянки від 2 липня 2008 року, укладеного між сторонами. Ці вимоги позивач обґрунтовує незаконністю винесеного рішення, оскільки, на його думку, договір між сторонами укладено строком на 1 рік і цей строк не скінчився, а тому відповідач позбавлений законодавчого права в односторонньому порядку розривати договір оренди.

Відповідачем позовні вимоги не визнаються з посиланням на закінчення дії договору саме 9 листопада 2008 року, про що зазначеного в його пункті 8, а тому ним прийнято пункт 1.2. спірного рішення на підставі статті 12 Земельного кодексу України та статті 31 Закону України „Про оренду землі”. Відповідач вказує також на наявність у нього виключної компетенції на підставі пункту 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” щодо вирішення питань в регулюванні земельних відносин.

Безпосередньо розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 25 листопада з відкладенням до 11 грудня поточного року. За результатами розгляду справи судом оголошено вступну та резолютивну частину даного рішення.

Поряд з викладеним з матеріалів справи слідує, що 2 липня 2008 року між Херсонською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Техпромсервіс” укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивач отримав у користування земельну ділянку площею 0,0109 га по Миколаївському шосе 11 у м. Херсоні (а.с.6-8). Як вбачається з тексту пункту 8 договору строк дії договору визначено: „ договір укладено на 1 рік з моменту закінчення строку дії попереднього договору оренди, строком до 09.11.2008 р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію”. Згідно до акту приймання-передачі від 8 вересня 2008 року названа земельна ділянка передана позивачу (а.с. 12).

В подальшому 10 жовтня 2008 року Херсонською міською радою прийнято рішення № 986 „Про припинення строків дії договорів оренди земельних ділянок” (а.с. 13), відповідно до пункту 1.2. якого вирішено припинити дію договору оренди земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю „Техпромсервіс” після закінчення строку його дії. Крім того, на виконання цього рішення відповідачем надіслано листа за вихідним № 115-946-20/15 від 20.10.2008 р. (а.с. 14) керівництву позивача, в якому висловлена вимога про звільнення земельної ділянки.

Неоднозначне сприйняття строку дії договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом та, фактично, пов’язане з предметом спору у даній справі, у зв’язку з чим суд зазначає, що за своєю юридичною природою укладений між сторонами договір є договором оренди зі спеціальним предметом оренди –земельною ділянкою, у зв’язку з чим правовідносини між сторонами в питанні визначення строку дії договору та моменту його припинення регулюються наступним.

Зокрема, приписами статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Основні умови укладення та дії договору оренди земельної ділянки встановлені положеннями Закону України „Про оренду землі”. Так, за статтею 13 Закону договір оренди землі –це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 цього Закону встановлені істотні умови договору оренди, серед яких є строк дії договору оренди. За цією ж статтею відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно до статті 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. З викладений правових позицій слідує, що строк дій договору оренди земельної ділянки є необхідною, істотною його умовою.

У відповідності до статті 31 Закону договір оренди землі припиняється, серед інших випадків, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В даному випадку сторонами визначено, фактично, два строки дії договору: „1 рік з моменту закінчення строку дії попереднього договору” та „до 9 листопада 2008 року”. Аналіз тексту пункту 8 договору свідчить про визначення дії договору з конкретним терміном закінчення такої дії –9 листопада 2008 року, а тому відповідачем спірне рішення прийнято у відповідності до наданих повноважень згідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, за яким до виключної компетенції міської ради належать вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому сплачене позивачем державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на нього.

На підставі зазначених правових норм і керуючись статтями 82-85, 44, 49 України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Дата підпису рішення –16 грудня 2008 року

Суддя М.К. Закурін