ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 9/330-03

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

КП "Бершадський завод "Прогрес"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 28.08.2008

у справі

господарського суду

№ 9/330-03

Вінницької області

за позовом

Прокурора Бершадського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України Бершадського району

до

КП "Бершадський завод "Прогрес"

про

стягнення 2161,41грн.

за участю представників сторін:

не з'явились

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 05 березня 2008 року у справі № 9/330-03 ( суддя Балтак О.О.) скаргу задоволено, визнані неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області щодо виконання рішення господарського суду Вінницької області по справі № 9/330-03, які полягають в примусовій реалізації металоцеху по виготовленню бочок по вулиці Щорса 38 в м. Бершаді Вінницької області на підставі ст.ст.86,115,121-2 ГПК України.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2008 року у справі № 9/330-03 ( колегія суддів: Веденяпін О.А., Іоннікова І.А., Черпак Ю.К.) , ухвалу господарського суду Вінницької області від 05 березня 2008 року скасовано, відмовлено в задоволенні скарги колективного підприємства Бершадського заводу " Прогрес" на дії органу Державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Колективне підприємство Бершадський завод " Прогрес" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, згідно якої просило скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.08.2008 повністю, залишити в силі ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.03.2008.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушені вимоги ст. 43 ГПК України, а також вимоги ст.ст. 34,50,64 Закону України " Про виконавче провадження".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом другої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2003 року прокурор Бершадського району Вінницької області звернувся в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України Бершадського району з позовом до господарського суду Вінницької області про стягнення з колективного підприємства Бершадського заводу " Прогрес" 2161 грн. 41 коп. заборгованості.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2003 року у справі № 9/330-03 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 2161, 41 грн. заборгованості, 118 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також стягнуто на користь Державного бюджету України 51,00 грн. державного мита, видано накази.

Постановою Державного виконавця відділу ДВС Бершадського районного управління юстиції Вінницької області 02 березня 2004 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2003 року у справі № 9/330-03.

10 березня 2004 року постановою державного виконавця відділу ДВС Бершадського районного управління юстиції Вінницької області А.Г. Довбушем наказ господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2003 року у справі № 9/330-03 приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС від 25 червня 2007 року, зупинено зведене виконавче провадження № 1, в частині примусового виконання виконавчих документів про стягнення коштів з КП Бершадський завод " Прогрес", на користь юридичних осіб, фізичних осіб та на користь держави, у тому числі, на користь Управління ПФУ у Бершадському районі, у зв'язку з тим, що 12 червня 2007 року ухвалою господарського суду Вінницької області порушено провадження у справі № 5/295-07 про визнання банкрутом КП " Бершадський завод" Прогрес".

Постановою господарського суду Вінницької області у справі № 5/295-7 від 20 листопада 2007 року КП " Бершадський завод"Прогрес" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою державного виконавця від 03.12.2007 виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі № 9/330-03 закінчено, виконавчий лист передано арбітражному керуючому.

У грудні 2007 року КП " Бершадський завод " Прогрес" звернулось до господарського суду Вінницької області зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби на підставі ст. 121-2 ГПК України, ч. 4 ст. 57, 85 Закону України " Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 05 березня 2008 року

у справі № 9/330-03 скаргу задоволено.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення скарги мотивована тим, що

в порушення вимог ч.8 ст.55 Закону України " Про виконавче провадження", а також черговості звернення стягнення на майно боржника, державним виконавцем було реалізовано лише нерухоме майно –приміщення металоцеху по виготовленню бочок, а також в порушення вимог п.8 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження" ВДВС Бершадського РУЮ Вінницької області не зупинив виконавче провадження, в зв'язку з порушенням справи про банкрутство.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Постанова державного виконавця від 20.06.2007 не є підтвердженням зупинення виконавчого провадження відповідно до вимог п. 8 ст. 34 Закону " Про виконавче провадження " оскільки, зупинення виконавчого провадження в частині не передбачено чинним законодавством, в зв'язку з чим господарський суд визнав неправомірними дії ВДВС Бершадського РУЮ щодо виконання рішення по справі № 9/330 , які полягають в примусовій реалізації металоцеху по виготовленню бочок.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2008 року , якою скасована ухвала господарського суду Вінницької області від 05 березня 2008 року та відмовлено в задоволенні скарги на дії органу Державної виконавчої служби , встановлено, що постановами державних виконавців відділу ДВС Бершадського РУЮ Вінницької області від 20 серпня 2004 року, 23 вересня 2004 року, 07 червня 2004 року, 02 березня 2005 року, 30 вересня 2005 року, 07 лютого 2006 року, 18 грудня 2006 року накладено арешт на кошти боржника.

З акта опису й арешту майна від 18 жовтня 2004 року вбачається, що відділом ДВС Бершадського РУЮ описано майно боржника у кількості 34 одиниць.

Відповідно до договору про надання послуг з реалізації арештованого майна на аукціоні № 130 від 14 вересня 2005 року, органами ДВС на реалізацію передано майно боржника в кількості 9 одиниць.

Згідно із листами Вінницької філії " Вінницький аукціонний центр " Державної аукціонної компанії " Національна мережа аукціонних центрів" від 16 вересня 2005 року та від 14 листопада 2005 року, аукціони з продажу арештованого майна боржника, призначені на 03 жовтня 2005 року та 10 листопада 2005 року, не відбулися, у зв'язку з відсутністю поданих заяв, майно знято з торгів.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 05 квітня 2006 року державним виконавцем відділу ДВС Бершадського РУЮ описано та накладено арешт на майно боржника в кількості шести одиниць.

Судом апеляційної інстанції також встановлено факт надання обладнання заводу, рухомого майна боржника в заставу ЗАТ КБ " Приватбанк", в забезпечення зобов'язань по кредитному договору № 06/04/315, укладеному між боржником та банком 15 червня 2004 року.

Постанова суду апеляційної інстанції від 28 серпня 2008 року мотивована посиланням на положення п.8 ч.1 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження", а також ч. 4 ст.12 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в силу яких, у випадку порушення судом справи про банкрутство боржника, правило щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні відділу ДВС Бершадського РУЮ Вінницької області знаходилось 115 рішень Бершадського районного суду Вінницької області про стягнення з боржника заборгованості по виплаті заробітної плати перед працівниками підприємства на загальну суму 100588, 00 грн.

Відповідно до протоколу № 7020038-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 23 липня 2007 року нежитлова будівля металоцеху "літ.8 Л" загальною площею 1458,5 кв.м., яка належала КП Бершадський завод " Прогрес", продана за ціною 105800, 00 грн.

Постановою господарського суду Вінницької області у спраі № 5/295-7 від 20 листопада 2007 року КП " Бершадський завод"Прогрес" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою державного виконавця від 03.12.2007 виконавче провадження з примусового виконання наказу від 24 листопада 2003 року у справі № 9/330-03 закінчено , виконавчий лист передано арбітражному керуючому.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції встановлено, що державним виконавцем відділу ДВС Бершадського РУЮ дії по виконанню рішення у справі № 9/330-03 не вчинялись.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що Житомирський апеляційний господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій відділу Державної виконавчої служби щодо виконання рішення господарського суду Вінницької області у справі № 9/330-03, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів),застосованих до прийняття рішення про введення мораторію;

Згідно з ч.4 ст. 12 вказаного спеціального Закону, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 Закону дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди.

Стаття 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, згідно п.8 якої, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку стосовно того, що з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, боржник не може виконувати грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів, що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення цих зобов'язань не діють, в зв'язку з чим, державною виконавчою службою правомірно, виходячи з вимог спеціального Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , в зв'язку з порушенням справи про банкрутство, зупинено зведене виконавче провадження, в частині примусового виконання наказу у справі № 9/330-03, на яке поширюється дія мораторію та в подальшому, в зв'язку з визнанням боржника банкрутом, виходячи з вимог п.7 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ передано арбітражному керуючому в процедуру банкрутства, яка регулюється нормами спеціального Закону.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що правові підстави для скасування постанови Житомирського апеляційного господарського суду відсутні, постанову належить залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу КП "Бершадський завод "Прогрес" залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.08.2008 у справі № 9/330-03 залишити без змін.

Головуючий           І.Ю. Панова

Судді                                                                                  А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич