СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

16.09.2008

Справа №2-17/5498-2008

за позовом Ізобільненської
сільської Ради м. Алушта АРК (вул.. Центральна 1, м. Алушта, с.Ізобільне)

до відповідача Благодійного фонда
"Наші діти"  (49054,  вул.. Барвенковська 39, м. Дніпропетровськ)

третя особа Управління освіти
Алуштінської міської ради  (98500, пл.
Радянська, м. Алушта)

про розірвання договору оренди,  та усунення перешкод у праві  розпорядження та користування майном

Суддя В.І. Гайворонський

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - Тіщенко Т.О. представник

Від відповідача -  Перепечін
В.Н., представник

Від третьої особи - Гагаріна  Г.А.,
представник

Сутність спору:  Згідно позовної заяви та уточнення до неї
позивач просить  розірвати договір оренди
від 01.01.2000 року та усунути перешкоди у здійсненні  позивачу права користування та розпорядження
дитячим садочком № 19 по вул. Центральная
2-а с. Нижня Кутузовка, м. Алушта шляхом
спонукання  Благодійного
фонду  «Наші діти» звільнити будівлю
дитячого садочку № 19, розташовану по вул. Центральная  2-а с. Нижня Кутузовка, м. Алушта.

Згідно
статті 22  ГПК України уточнення
позову є правом позивача. Таким чином,
вважаються заявленими указані позовні вимоги, які  і підлягають розгляду судом.

Позов обґрунтовується тим, що  01.02.2008 року об'єкт оренди переданий
позивачу у власність. 21.03.2008 року позивач спрямував на адресу відповідача
лист,  в якому  були указані його реквізити  для перерахування орендної плати, вимоги
виконати зобов'язання по договору відносно здійснення поточного ремонту  орендуємого об'єкта, надати відомості
відносно укладення договору землекористування, або відомості відносно плати за
земельну ділянку, що виділена для розміщення
та обслуговування дитячого садочку № 19 по вул. Центральная  2-а с. Нижня Кутузовка, м. Алушта, надати
відомості  відносно укладення договору
страхування  орендує мого об'єкту, а
також протягом 10-ти днів з моменту отримання листа спрямувати
представника  Благодійного фонду «Наші діти»
для проведення огляду орендуємого об'єкту
з метою контролю наявності, ісправності та ефективності  використання майна, що передане в оренду, а
також  проведення  незалежної оцінки з метою визначення розміру
орендної плати та внесення  відповідних
змін до договору оренди від 01.01.2000 року. Крім цього, на адресу
відповідача  була спрямована додаткова
угода до договору від 01.01.2000 року. Даний лист був отриманий відповідачем по
почті 18.04.2008  року. В теперішній час
відповідачем ігноруються  вимоги  Ізобільненської  сільської
Ради щодо  перерахування орендної
плати, внесення  змін до договору оренди,
здійснення перевірки використання орендуємого майна. Відповідач також
ухиляється  від  спілкування з позивачем, у зв'язку з чим
неможливо перевірити виконання  п. 3.4.3,
3.4.11 Договору. Крім цього, договором передбачена зміна орендної плати.
Пунктом  3.4.5  договору оренди на відповідача покладається  обов'язок
проводити своєчасний та якісний
поточний ремонт  орендованого
майна за свій рахунок.  Перевірка стану
орендованого майна, що проводилась літом 2007
року за участю представників як Ізобільненської міської ради, так і
Алуштинської міської ради показала, що орендованому  об'єкту потрібен капітальний ремонт. Позивач
вважає, що  порушені  п.п. 2.2;
2.3;  3.1.1; 3.4.3;  3.4.5;
3.4.9,  4.4 договору.

Третя особа вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідач відзиву на позов не надав. В
засіданні суду представник  відповідача
заявив, що позов не визнає та повідомлення від позивача про зміну власника  не отримував.

Позивачем заявлено клопотання про
витребування  від відповідача договору
страхування, доказів оплати земельного податку,
доказів укладення договорів з контрагентами по комунальним послугам,
документів, що підтверджують проведення поточного ремонту.

Згідно статті 84  ГПК України в описовій частині рішення  викладаються клопотання, в мотивувальній
доводи, виходячи з яких суд клопотання відхилив.

У судовому засіданні по справі оголошену
вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору оренди державного майна
від 01.01.2000 року відповідачу передана в оренду будівля дитячого садочку № 19
по вул. Центральная  2-а с. Нижня
Кутузовка, м. Алушта.

Згідно Акту приймання-передачі від  01.02.2008 року вказаний об'єкт  переданий позивачу.

Згідно рішення  позивача № 33/1 від  04.02.2008 року  вирішено вказаний об'єкт  прийняти до комунальної власності.

Суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає, при цьому виходить з наступних
обставин:

Ч. 2 статті 188 ГК України передбачено,
що якщо сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір,
повинна надіслати  пропозиції  про це другій стороні за договором.

Однак позивачем не надано доказів того,
що така пропозиція відповідачу була надіслана.

Ст. 129 Конституції України  передбачено, що  сторона вільна в наданні суду доказів та
доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений принцип
змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Згідно
ст. 8  Конституції  України
вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу
диспозитивності  сторін також указується
в постанові  Верховного Суду України від
20.05.2002 року № 02/132 (справа № Д12/12), а в постанові  Пленуму
Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування  норм Конституції України при здійсненні  правосуддя” вказується, що  суди вправі
застосовувати безпосередньо  норми
Конституції як норми прямої  дії.

Таким чином суд не повинен витребувати
докази в інтересах однієї сторони в спорі, і має право розглядати справу по тим
доказам, що надані зацікавленими особами.

Оскільки відповідні докази не надані
сторонами до винесення цього рішення, у суду немає підстав залучати їх до
матеріалів справи після  прийняття  рішення по цій справі.

Таким чином, є підстави вважати, що
право позивача не порушено, що також відповідає практиці розгляду аналогічних
питань Вищім Господарським судом України (постанова від  15.11.07 по справі № 2-29/7035-2007).

Необхідно також відмітити, що  вимога ч. 2 статті 188 ГК України не є
претензією та не відноситься до процесуального права.

Також необхідно відмітити, що
Конституційним судом України  указана
норма не  визнана такою, що не відповідає
Конституції України.

Таким чином не приймати її до уваги у
суду немає підстав.

При вказаних обставинах клопотання
позивача про витребування від відповідача додаткових матеріалів  не має правового значення.

Окрім цього, виходячи із закріпленого
ст. 129 Конституції України принципу диспозитивності сторін, суд не повинен
збирати докази за зацікавлену сторону.

Позивачем не надано доказів того, що він
звертався по витребуванню вказаних документів до відповідача і йому було у
цьому відмовлено.

При цьому необхідно відмітити, що лист
від 19.03.2008  року не може бути
прийнятий до уваги, оскільки  відсутні
належні докази спрямування вказаного
листа відповідачу (поштовий опис вкладеної кореспонденції). Окрім цього,
копія вказаного листа та копія поштового повідомлення належним чином не завірені.

По вказаним причинам не може також  бути прийняте до уваги посилання позивача на
те, що відповідач ігнорує внесення змін до договору.

Окрім цього в копії листа від 19.03.08
не вказано, що  відповідачу надсилаються
будь-які додатки, оскільки не вказана будь-яка кількість документів до додатку.

Вищенаведене також свідчіть про те, що
відповідач не був належним чином сповіщений про заміну власника об'єкту  оренди, оскільки належні докази зацікавленою
особою не надані.

При цьому необхідно відмітити, що
посилання на спір  відносно визнання
недійсним рішення  від 24.10.07 не може
бути прийняте до уваги, оскільки прийняв позивач об'єкт оренди  у
власність  згідно його рішення
лише  04.02.08.

Окрім цього позивач не довів доказів, на
які посилається.

Так, ч. 2 статті 36 ГПК України
передбачено, що  письмові докази
надаються  в оригіналі або в належним
чином  засвідченій копії.

Однак,
додані до позову позивачем копії письмових доказів в обґрунтування
позовних вимог не засвідчені (копія договору оренди, копії рахунків та поштові
повідомлення, лист від  19.03.08р. та
вимог від 25.04.08р.  акти
приймання-передачі, рішення органів місцевого самоврядування, свідоцтво про
право власності та витяг про реєстрацію права власності).

Не може бути прийняте до уваги також
посилання позивача на те, що відповідач перешкоджає позивачу дістатися до
об'єкту оренди.

Так, позивач не довів вказаної
обставини.

Більш того, з тексту позову слідує, що
відповідач цьому не перешкоджає.

Так, позивач у позові вказує, що
перевірка стану  орендованого майна, що
проводилась літом 2007  року за участю
представників як Ізобільненської міської ради, так і Алуштинської міської ради
показала, що орендованому  об'єкту
потрібен капітальний ремонт.

Однак, посилання на капітальний ремонт у
позові немає правового значення, оскільки в обґрунтування  розірвання договору позивач вказує на п.
3.4.5  договору, який  відносяться до поточного ремонту.

Оскільки немає підстав для задоволення
вимоги про розірвання договору, відповідно не існує підстав для задоволення
вимоги про усунення перешкод права користування та  розпорядження щодо об'єкту  оренди.

Підстав для відшкодування позивачу
судових витрат згідно ч. 5 статті 49 ГПК
України не існує.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові   відмовити повністю.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Гайворонський В.І.