ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2008                                                                                Справа №9/206

м. Полтава

За адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Степове», 39015, с. Степове, пров. Садовий, 6, Глобинського району Полтавської області

до Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції , 39600, м. Кременчук, вул. Красіна, 76

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення КОДПІ від 27.07.2007р. №/2/1610 , за яким позивачу визначені податкові зобов’язання з податку на додану вартість в вигляді штрафної фінансової санкції в розмірі 11 509, 00 грн.

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна

С е к р е т а р с у д о в о г о з а с і д а н н я Хмурчик Андрій Олегович

Склад суду змінено відповідно до ухвали заступника голови суду від 28.07.2008р.

Представники:

від позивача –Кучер І.А. (див. журнал судового засідання)

від відповідача –Недосіка М.М. (див. журнал судового засідання).

Постанова прийнята після перерви, оголошеної в судовому засіданні 29.07.2008 р. в порядку ст. 150 КАС України для надання сторонами додаткових документальних доказів.

18.09.2008 р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення її повного тексту.

Суть спору: Розглядається адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Степове», с. Степове, Глобинського району про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення КОДПІ від 27.07.2007р. №/2/1610 , за яким позивачу визначені податкові зобов’язання з податку на додану вартість в вигляді штрафної фінансової санкції в розмірі 11 509, 00 грн.

Відповідач позов відхилив за мотивами заперечень № 31326/10 від 05.11.07 р., посилаючись на правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на неправомірне застосування безпосереднім контрагентом позивача –ТОВ ТЕК "Енергоінвест" ставки оподаткування ПДВ в розмірі 20%.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд -

в с т а н о в и в:

За висновками документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ Агрофірма „Степове” код за з питань правових відносин з ТОВ ТЕК «Енергоінвест»код за ЄДРПОУ 3108605 за період з 01.01.05 р. по 30.09.06 р., що набрали форму акту № 106/23-120/30951270 від 19.02.07 р., податкова-відповідач констатувала про завищення з боку позивача сум податкового кредиту по спецдекларації №2 (рослинництво): за 2005 рік на суму 10649, 00 грн., за 9 міс. 2006 року на суму 1 690, 00 грн. ( див. стор. 9 акту перевірки).

Результатом даних висновків та адміністративно-апеляційного оскарження ( див. рішення про результати розгляду повторної скарги від 13.07.2007р. №1644/10/25-017) стало визначення ДПІ-відповідачем позивачу за спірним податковим повідомленням-рішенням податкового зобов’язання з податку на додану вартість в вигляді штрафної (фінансової) санкції в розмірі –11 509, 00 грн.

При цьому орган ДПС ґрунтує свої висновки тим, що позивач придбавав у періоді, охопленому перевіркою, імпортований природній газ, операції з продажу якого відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України" та Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ.

Позивач не погодився з даним висновком, звернувшись із даним адміністративним позовом, мотиви обґрунтування якого мають право на увагу з огляду на наступне.

Як сам позивач, так і його контрагент - ТОВ ТЕК «Енергоінвест» по купівлі-продажу природного газу в період, що був охоплений перевіркою, є платниками ПДВ і стоять на обліку щодо цього в ДПС. Ця обставина податковою не спростовується, а навпаки підтверджується.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Право платника податку на податковий кредит виникає, у відповідності з вимогами пп. 7. 5. 1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", з дати першої події: списання коштів з банківського рахунку платника в оплату вартості товарів або з дати отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів.

При цьому слід зазначити, що пп. 7. 4. 5 п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" забороняється включення до податкового кредиту лише тих витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Оскільки позивач (див. стор. 3-5 акту) :

(а) отримав від свого контрагенту ТОВ ТЕК «Енергоінвест»за умовами договору поставки природного газу № 199/05 від 17.11.04 р. (з врахуванням додаткових угод до цього договору: №1 від 17.11.2004 р., №2 від 23.03.2005 р., №3 від 29.04.2005 р., №4 від 30.06.2005р., №5 від 21.09.2005р.,№6 від 28.10.2005р.,№7 від 07.11.2005р.,№8 від 27.12.2005р., №9 від 01.02.2006р., №10 від 28.02.2006р., №11 від 30.10.2006р., №12 від 07.12.2006р. та №13 від 28.12.2006р.) природний газ відповідно до актів прийму-передачі: №39/1 від 31.01.2005р., №41/02 від 01.02.2005р., №35/03 від 31.03.2005р., №19/04 від 30.04.2005р., №15/07 від 31.07.2005 р., №46/09 від 30.09.2005 р., №18/10 від 31.10.2005 р., №24/11 від 30.11.2005 р., №14/12 від 31.12.2005 р. (залучені до матеріалів справи, див. т.1), №24/01 від 31.01.2006р., №10/02 від 28.02.2006р., №25/03 від 31.03.2006р., №26/04 від 30.04.2006р., №18/07 від 31.07.2006р., №35/08 від 31.08.2006р. (залучені до матеріалів справи, див. т.2),

(б) отримав від свого контрагенту ТОВ ТЕК «Енергоінвест»оригінали податкових накладних (див. арк. 4 акту перевірки) з визначенням ставки ПДВ в 20%,

(в) сплатив своєму контрагенту ТОВ ТЕК «Енергоінвест»грошові кошти у безготівковому порядку з ПДВ, включеного до ціни товару (податкова не спростовує цієї обставини),

він правомірно відніс до податкового кредиту як повної декларації січня - грудня 2005 року та січня-вересня 2006 року, так і спецдекларації №2 (природний газ використовувався для сушки зерна, про що відмічає в своєму рішенні від 13.07.2007р. і ДПА у Полтавській області при розгляді повторної скарги ) 12 339,64 грн. ПДВ, що значились в зазначених податкових накладних, тобто діяв в межах положень вище зазначених підпунктів ст. 7 ЗУ „Про ПДВ”.

Законом України „Про податок на додану вартість ” визначено лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ –відсутність податкової накладної чи вантажної митної декларації. Контрагент позивача виконав вимоги Закону про ПДВ (п.7.2) –видав покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені суми податку.

Інших обмежень щодо включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) при придбанні товарів (робіт, послуг), законодавчо не встановлено.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина перша ст. 19 Конституції України). Чинне законодавство, зокрема Закон про ПДВ, не встановлює обов’язки покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Відповідно до положень Закону про ПДВ сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов’язанням продавця товару, і саме продавець товару має сплачувати цей податок до бюджету.

Відповідач не надав суду доказів щодо визнання угоди, укладеної між позивачем та ТОВ ТЕК «Енергоінвест», недійсною, а тому в силу презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вони є правомірними.

Крім того, ДПІ-відповідач (в силу приписів п. 2 ст. 71 КАС України) не довів суду, що предметом договору поставки природного газу є саме імпортований газ, а тому повинна застосовуватись нульова ставка ПДВ.

Посилання ДПІ-відповідача на недотримання вимоги (при виписуванні ТОВ ТЕК «Енергоінвест»податкових накладних) щодо зазначення належності поставленого газу, як того вимагає п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 р. "Про забезпечення споживачів природним газом" (із змінами і доповненнями) є неправомірними, оскільки за принципом верховенства права перевагу має пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", який не визначає як дефект форми податкової накладної відсутність зазначеного реквізиту. Крім того, податкові накладні складаються продавцем товарів, а тому їх невірне заповнення за чинним законодавством не може вмінятися в вину покупця.

Враховуючи викладене, суд має підстави для висновку, що у ДПІ-відповідача не було підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

За викладеного вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 158, 160, 162, 163, п.6 розд. УІІ “Прикінцеві та перехідні положення ” КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 27.07.2007р. №/2/1610 , за яким Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Степове», с. Степове Глобинського району Полтавської області, визначені податкові зобов’язання з податку на додану вартість в вигляді штрафної фінансової санкції в розмірі 11 509, 00 грн.

3. Копію цієї постанови надіслати сторонам за адресами, зазначеними в її вступній частині.

СУДДЯ            Г.І. БУНЯКІНА

Примітка:

1. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.