ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 р.

№ 11/1128

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Дім шпалер"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2008 року

у справі

№ 11/1128

господарського суду

Черкаської області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Дім шпалер"

до

за участю

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Машинно-тракторна станція "Поляна"

- відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області

- підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області

про

витребування майна з незаконного володіння

за участю представників:

ТОВ "Дім шпалер" Домачука В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19 квітня 2006 року у справі № 11/1128 (суддя Довгань К.І.) частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дім шпалер" (далі –ТОВ "Дім шпалер"), стягнуто з відповідача за рахунок заставленого майна згідно з договором застави від 3 вересня 2003 року № 1-365-мн/03 майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Машинно-тракторна станція "Поляна" (далі –СТОВ "МТС "Поляна"), що знаходиться за адресою: центральна ремонтна майстерня по вул. Перемоги, 2-в, с. Івахни, Монастирищенського району, Черкаської області (за переліком), на користь позивача 230 735, 75 грн. боргу, 2 418, 60 грн. судових витрат.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13 липня 2006 року рішення місцевого господарського суду у даній справі залишено без змін.

24 липня 2006 року на виконання рішення, яке вступило в законну силу 13 липня 2006 року, було видано відповідні накази, які передані на примусове виконання до відповідної виконавчої служби.

7 лютого 2008 року позивач звернувся до господарського суду першої інстанції зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (далі –ВДВС ГУЮ у Черкаській області) і просив:

визнати незаконними дії ВДВС ГУЮ у Черкаській області щодо винесення постанови від 24 грудня 2007 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №№ 84-4/07, 85-4/07 до відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (далі - ВДВС Монастирищенського РУЮ) і скасувати постанову від 24 грудня 2007 року;

визнати незаконною бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області (далі –підрозділ примусового виконання рішень) та зобов'язати вчинити дії, щодо фактичного повного виконання рішення суду (а.с. 173-181).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 березня 2008 року скаргу позивача задоволено частково: визнано бездіяльність підрозділ примусового виконання рішень щодо невиконання наказу господарського суду Черкаської області у справі № 11/1128 від 24 липня 2006 року у строки встановлені ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", в решті вимог відмовлено.

Постановою суду апеляційної інстанції від 21 серпня 2008 року (колегія суддів: Шкурдова Л.М. –головуючий, Ільєнок Т.В., Тарасенко К.В.) оскаржувану ВДВС ГУЮ у Черкаській області ухвалу суду першої інстанції від 28 березня 2008 року скасовано і прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги ТОВ "Дім шпалер" відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою суду апеляційної інстанції ТОВ "Дім шпалер" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову від 21 серпня 2008 року скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції ст.ст. 25, 64 Закону України “Про виконавче провадження”.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 16 серпня 2006 року ВДВС ГУЮ у Черкаській області виконавчі провадження №№ 84-4/07, 85-4/07 були об’єднані з виконавчими провадженнями №№ 82-4/07, 83-4/07, 86-4/07, 87-4/07 за якими боржником є СТОВ "МТС "Поляна” та які перебувають на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень ДВС Черкаської області.

Судами встановлено, що виконавчою службою 6 листопада 2006 року та 26 листопада 2006 року виконавчі провадження були зупиненні з підстав оскарження відповідачем у справі постанов ДВС про відкриття виконавчого провадження. 6 лютого 2007 року виконавчі провадження були поновлені.

14 лютого 2007 року виїздом державного виконавця за місцем знаходження боржника було встановлено, що на заставлене майно, на яке за виконавчими документами необхідно було звернути стягнення, ухвалою господарського суду Черкаської області від 12 липня 2006 року у справі № 01/3634 про банкрутство СТОВ "МТС "Поляна", накладено арешт.

20 лютого 2007 року державний виконавець звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою про встановлення подальшого порядку виконання зазначених судових рішень, оскільки арешт накладений ухвалою господарського суду у справі про банкрутство боржника фактично унеможливив подальше виконання виконавчих документів щодо заставленого майна.

Постановою державного виконавця від 21 лютого 2007 року виконавче провадження зупинено.

Відповідно до постанови заступника начальника управління –начальника відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 24 грудня 2007 року, з метою своєчасного і повного виконання рішень суду, 27 грудня 2007 року виконавчі провадження №№ 82-4/07, 83-4/07, 84-4/07, 85-4/07, 86-4/07, 87-4/07 передані для подальшого виконання до відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції, оскільки на виконанні у вказаному відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення боргу з боржника на користь інших стягувачів, а адміністративні органи та майно боржника знаходиться на території Монастирищенського району.

В обґрунтування постанови суд апеляційної інстанції правильно вказав на те, що ДВС правомірно відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" зупинила виконавче провадження до одержання роз'яснення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 згаданого Закону виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Крім того, Київський міжобласний апеляційний господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги про визнання постанови ВДВС ГУЮ у Черкаській області про передачу матеріалів виконавчих проваджень до ВДВС Монастирищенського РУЮ виходячи з того, що Порядком передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 17 травня 2004 року № 38/5, передбачено порядок передачі матеріалів виконавчого провадження мотивованою постановою, що і було зроблено ВДВС ГУЮ у Черкаській області (т. 1 а.с. 178).

Згідно із ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

За таких обставин, виконавче провадження підлягало зупиненню, тому дії підрозділу примусового виконання рішень у цій частині апеляційним судом були правильно визнані правомірними.

Перевіряючи, відповідно до вказаних процесуальних норм закону, застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2008 року у даній справі є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дім шпалер" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2008 року у справі № 11/1128 залишити без змін.

Головуючий          І. Панова

Судді          А. Заріцька

Л. Продаєвич