СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.07.08
Справа №  7/241/08

Суддя   Кутищева Н.С.

За позовом
Концерну “Міські теплові мережі” в особі філії  Концерну “Міські теплові мережі”
Орджонікідзевського району , м. Запоріжжя
до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Запоріжжя   Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача   Левченко О.М.,  дов. №3114/31 від 08.07.2008 р.;

Семеренко С.О., дов. № 2/27 від
02.01.2008 р.

Від відповідача     не з'явився

Заявлено позов про зобов'язання
відповідача  виконати  п.6.8договору № 2633 на постачання  теплової енергії від  15.11.2004р., шляхом оформлення  і підписання актів виконаних робіт.

Ухвалою суду від 12.05.2008р.
позовна заява  прийнята до провадження,
судове засідання призначене на 25.06.2008 р., в судовому засіданні
оголошувалась перерва до
10.07.2008р.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 538 Цивільного кодексу України та ст. ст.
193, 276 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач підтримав заявлені позовні
вимоги.

В
судовому  засіданні, розпочатому
25.06.2008р. від відповідача був присутній представник  ОСОБА_2.
за довіреністю від 09.05.2008р. Дана довіреність видана  суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою і, як наголошувалось судом в судовому засіданні 25.06.2008р., яке за
ініціативою суду  проводилось із застосуванням
засобів технічної фіксації судового процесу, дана  довіреність не  відповідала вимогам ст.245 ЦК України,
поскільки не була завірена нотаріусом.

Згідно  з п. 2 ст. 245 ЦК України, довіреність, що
видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному  посвідченню, крім випадків, встановлених
частиною четвертою цієї статті.

Суд зобов'язував представника
відповідача належним чином підтвердити свої повноваження на участь у судовому
процесі та надати суду оформлену та звірену згідно вимог закону нотаріально
довіреність.

В подовжене 10.07.2008р. судове
засідання відповідач, чи його
повноважний, компетентний представник відповідача не з'явився повторно,
про неявку свого представника суд не повідомив, без поважних причин не
скористався правом на  захист своїх
інтересів, матеріали, витребувані судом не
представив.

08.07.2008р.  від відповідача надійшла заява про  видачу копії позовної заяви і копій
прикладених до неї документів, в якій відповідач зазначає, що не  одержала позовної заяви і  на 08.07.2008р. не знайома з вимогами
позивача. Дані твердження відповідача спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами відправки на адресу відповідача копії позовної заяви (квитанція
№ 5675 від 18.04.2008р. з описом вкладення), крім того досліджувалось, крім
того досліджувалось питання направлення відповідачу  позовної заяви.

В судовому засіданні  розпочатому 25.06.2008р., судом
роз'яснювалась  ст. 22 ГПК України, та
наголошувалось на тому, що відповідач або його представник  мали достатньо часу для ознайомлення  з матеріалами справи в господарському суд
Запорізької області.

Ухвала суду  про порушення провадження у справі була
направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу
господарського суду Запорізької області не повертались, що свідчить проте, що
сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду спору.

Згідно з “Нормативами частоти обліку
перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і
основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень,
періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв'язку України № 115
від 05.08.1994 р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний
строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її
здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати  - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12
годин термін проходження поштового відправлення
збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України              № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів
другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Сторони мають право знайомитися з
матеріалами справи,  робити  з   них  витяги,
знімати  копії,  брати
участь  в  господарських
засіданнях, подавати докази, брати участь у  дослідженні
доказів,  заявляти  клопотання,
давати  усні    та
письмові    пояснення  господарському  суду,
наводити  свої  доводи
і міркування з усіх  питань,  що
виникають у ході судового процесу, заперечувати проти    клопотань
і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати   судові
рішення  господарського  суду в установленому цим Кодексом   порядку,
а  також  користуватися
іншими  процесуальними
правами,  наданими їм цим Кодексом.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його
представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в
попередніх  ухвалах суду і направлення
суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не
скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду
відзив  на позовну  заяву чи доказів заперечення (при наявності
таких, чи доказів виконання договірних зобов'язань), не скористався правом  ознайомитись з матеріалами справи без
поважних причин.

В заяві від 08.07.2008р. відсутнє
клопотання про ознайомлення  з
матеріалами справи, але  для ознайомлення
не з'явився ні сам  відповідач ні його
представник. .

З урахування  вищевикладеного, а також враховуючи, що
закінчується  термін розгляду  спору, справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК
України за наявними в ній матеріалами.

Судовий
процес завершено 10.07.2008р. оголошенням вступної та резолютивної частини
рішення за клопотанням представників позивача.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2004 року між
Концерном „МТМ" (надалі за текстом позивач) та ПП ОСОБА_1., (надалі за
текстом відповідач), був укладений договір № 2633 про постачання теплової
енергії (далі за текстом - договір). Відповідно до розділу 1 договору, Концерн
„МТМ" постачав ПП ОСОБА_1. теплову енергію, а ПП ОСОБА_1. повинна була
оплачувати теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) в терміни,
передбачені договором.

Позивачем були виконані всі умови
договору. Теплова енергія постачалась позивачем відповідачу кожного місяця,
починаючи з лютого 2006 року і включно по квітень 2007р. відповідно до умов
договору.

За період з лютого 2006р. по
квітень 2006р. включно кількість спожитої теплової енергії визначалась згідно
показників приладу обліку теплової енергії на будинку. За період з січня
2007р.   по   лютий
2008р.   кількість   спожитої
теплової   енергії   визначалась
розрахунковим способом на підставі договірних навантажень та обсягів,
згідно п.п. 2.1, 5.1. договору та додатку до договору № 2633 від 15.11.2004
року.

Відповідно до умов договору постачання
теплової енергії здійснювалось на приміщення АДРЕСА_1. Зазначений будинок
знаходиться на балансі  КІІ “РЕПОГ".

Згідно актів  обстеження
системи  теплопостачання  від
28.04.2006р.,   30.04.2007р.,   15.02.2008р. на житловий будинок по АДРЕСА_1
здійснювалась подача теплоносія  на
потреби опалення.

Теплові навантаження були заявлені
відповідачем, а також ним був наданий рахунок теплоспоживання на потреби
опалення на об'єкт: офіс ПП ОСОБА_1. по АДРЕСА_1.

Всі
розрахунки   нарахувань  відповідачу
за теплову  енергію  були зроблені у відповідності з Нормами та
вказівками по нормуванню витрат палива теплової енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні,
затверджені Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р. (КТМ 204 України
244-94).

Відповідно до підпункту 3.2.3.
пункту 3.2. договору відповідач зобов'язаний виконувати всі умови, передбачені
договором. Але відповідачем були порушені умови договору по  оплаті спожитої теплової енергії.

Згідно п. 6.5. договору,
розрахунковим періодом за спожиту теплову енергію є календарний місяць.

Згідно з п. 6.8. договору, факт
поставки та використання теплової енергії підтверджується атами виконаних
робіт, які щомісячно надаються енергопостачальною організацією споживачу,
який, в разі відсутності зауважень, повинен оформити належним чином та один
примірник повернути енергопостачальній організації.

Позивач, виконавши п. 6.8.
договору,   надавав відповідачу рахунки
за фактично спожиту теплову енергію, акти виконаних робіт на постачання
теплової енергії та податкові накладні (докази направлення долучені до
матеріалів справи). Але акти виконаних робіт не були підписані,  і не оформлені відповідачем і не були
повернені позивачу, відповідно до умов договору. Тим самим, відповідачем був
порушений п. 6.8. договору, де зазначено, що споживач, тобто ІІП ОСОБА_1.,
зобов'язаний оформити і повернути акт виконаних робіт позивачу.

Відповідач взяті на себе договірні
зобов'язання не виконав.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору…

Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 538 Цивільного кодексу
України, визначено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є
зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої обов'язки
одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного
законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.
Якщо  зустрічне  виконання
обов'язку  здійснено однією із
сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга
сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідач, всупереч умов договору,
свої зобов'язання щодо оформлення належним чином та повернення позивачу актів
виконаних робіт не виконав, про причини не підписання зазначених актів не
повідомив, зауважень по актах не надавав.

Позивачем було обрано спосіб
захисту своїх прав згідно з п.5 ст.16 ЦК України, а саме примусове виконання
обов'язку в натурі.

В даному випадку примусове
виконання обов'язку в натурі полягає в зобов'язанні відповідача виконати певні
дії - а саме, належним чином виконати умови п. 6.8. договору, тобто підписати
акти виконаних робіт, якими підтверджується обсяг фактично спожитої теплової
енергії і які є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Невиконання з боку відповідача
обов'язку, передбаченого  п.6.8 договору
№ 2633 від 15.11.2004 року, а саме: непідписання актів виконаних робіт, які є
документом, на підставі якого, згідно договору, здійснюються розрахунки між
позивачем та відповідачем, порушує право позивача на отримання грошових
коштів у рахунок оплати за спожиту відповідачем теплову енергію.

Виходячи з викладеного, вимога
позивача про  зобов'язання  відповідача виконати  обов'язки, згідно пункту 6.8 договору № 2633
від 15.11.2004 р., є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 33, 34,
43, 44,  49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати
Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2 виконати зобов'язання за п. 6.8.
договору №2633 про постачання та використання теплової енергії від
15.11.2004р., а саме -прийняти виконані Концерном „Міські теплові мережі"
роботи, належним чином оформити, підписати
і повернути  Концерну „Міські
теплові мережі" акти  виконаних
робіт на постачання теплової енергії до договору № 2633 від 15.11.2004р. за
такі періоди: лютий 2006р. на суму 196,19 грн., березень 2006р. - на суму
243,62 грн., квітень 2006р. - на суму 58,31 грн., січень 2007р. - 490.60 грн.
лютий 2007р. - на суму 723,47 грн., березень 2007р. - на суму 553,68 грн.,
квітень 2007р. - на суму 57.40 гри., жовтень 2007р. - на суму 276,30 грн.,
листопад 2007р. -  на суму 191.74 грн..
грудень 2007р. - на суму "52,21 грн. січень 2008р. - на суму 845.87 грн.,
лютий 2008р. - на суму 728.93 грн., всього на загальну суму 4998.15 грн. на
протязі  десяти днів з дня вступу в
закону силу рішення суду.

Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2на користь Концерну “Міські теплові мережі” в особі
філії Концерну “Міські теплові мережі” Орджонікідзевського району, юридична
адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м.
Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 4 (п/р 0001 в  АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, ЕДРПОУ
32121458) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення “14” липня
2008р.

Суддя                                                                           Н.С.
Кутіщева