ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 р.

№ 8/65

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинський торговий дім" на рішення господарського суду м. Києва від 08.08.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2008р.

у справі №8/65 господарського суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Святошинський торговий дім"

до відповідачів Комунального підприємства

"Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради,

Дніпровської районної у м. Києві ради,

Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації,

Комунального підприємства Дніпровського району міста Києва "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський"

третя особа           Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

про визнання договору оренди діючим та продовженим

за участю представників:

ТОВ "Святошинський торговий дім" – Ковальчук П.Л.;

КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради – Виниченко С.М.;

Дніпровської районної у м. Києві ради – не з’явилися;

Дніпровської районної у м Києві державної адміністрації – не з’явилися;

КП Дніпровського району міста Києва "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" –Костенко В.М.;

КП по утриманню житлового господарська Дніпровського району м. Києва – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Святошинський торговий дім" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом та просило суд визнати договір оренди нежилого приміщення №1434 від 28.11.2003р., укладений між ним та відповідачем –Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, діючим та продовженим до 29.11.2009р.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що він як орендар, який належним чином виконував свої зобов’язання за вказаним договором, відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", має переважне право на продовження договору оренди на новий термін. Разом з тим, як стверджує позивач, відповідач вимагає звільнити орендоване приміщення, посилаючись на відмову у продовженні терміну дії договору оренди (т.1 а.с.4-8).

У письмових поясненнях позивач зазначив, що господарським судом м. Києва розглядається справа №4/158 щодо виселення його з орендованих приміщень (т.1 а.с.149-150).

КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до розгляду справи по суті заявлених вимог звернулося з заявою, у якій повідомило суд про те, що не є належним відповідачем у даній справі. При цьому, відповідач зазначив, що рішенням Дніпровської районної у м. Києві ради №129 від 25.06.2007р. "Про реформування житлово-комунального господарства" балансоутримувачем орендованого за договором майна є КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради. Крім того, відповідач вказує, що отримувачем платежів з орендної плати та орендодавцем об’єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва є КП Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський", якого відповідач просив разом з Дніпровською районною у м. Києві радою залучити в якості співвідповідачів (т.1 а.с. 142-143).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.04.2008р. відповідача у справі - КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва замінено на належного відповідача –КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради. Також зазначеною ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідачів залучені Дніпровська районна у м. Києві рада, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація та КП "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" (т.1 а.с.146-148).

Відповідач у справі – КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради у відзиві на позов у його задоволенні просить відмовити. Відхиляючи заявлені позовні вимоги, відповідач посилається на те, що позивачу 02.11.2006р., тобто до закінчення строку дії договору, направлялась повідомлення про закінчення строку дії договору оренди та необхідність повернення орендованого майна (т.1 а.с.151-153).

Відповідач у справі - КП Дніпровського району м. Києва "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" у поясненні на позов зазначило, що не укладало договорів оренди з позивачем, а приміщення, яке раніше орендувалось позивачем, вирішено передати для розміщення громадської приймальні депутата Київської міської ради Наумко В.М., про що укладений відповідний договір (т.1 а.с.161).

Відповідач у справі – Дніпровська районна у м. Києві рада у відзиві на позов заявлені вимоги не визнала з тих підстав, що:

- строк дії договору оренди, який укладений між позивачем та КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва закінчився 28.11.2006р., у зв’язку з чим позивач був зобов’язаний передати об’єкт оренди;

- розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві ради від 14.11.2007р. №1257, приміщення, які є об’єктом оренди, передані для розміщення громадської приймальні депутата Київської міської Ради Наумко В.М. (т.1 а.с.191).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.05.2008р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (т.1 а.с.169-171).

Рішенням господарського суду м. Києва від 08.08.2008р. у позові відмовлено (т.1 а.с.205-209).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивач не надав доказів звернення до спливу строку договору оренди з заявою про укладення договору на новий строк;

- умовами договору визначено, що його дія може бути продовжена на підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, однак, відповідне розпорядження не надано;

- орендодавцем спірного приміщення є КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради, між тим, позивач не надав доказів звернення до вказаної особи з пропозицією про продовження строку дії договору.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимога позивача щодо визнання спірного договору дійсним не відповідає встановленим способам захисту цивільних прав.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2008р. рішення господарського суду м. Києва від 08.08.2008р. залишено без змін (т.2 а.с.25-32).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ТОВ "Святошинський торговий дім" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати

Доповнюючи вимоги касаційної скарги, ТОВ "Святошинський торговий дім" просить касаційну інстанцію зобов’язати сторони підписати та продовжити строк дії договору, який є предметом спору, з моменту його першого підписання строком на три роки.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судами норм матеріального та процесуального права (т.2 а.с.37-39).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи заявлені у даній справі вимоги по суті, суд першої інстанції та, залишаючи без змін прийняте у справі рішення, суд апеляційної інстанцій не взяли до уваги наступні положення норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У поданій позовній заяві позивач просить визнати діючим та продовженим договір №1434 від 28.11.2003р. оренди нежилого приміщення, який укладений між ним та КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва.

Отже, відповідач фактично звертається до суду з вимогою про встановлення певних фактів, а саме фактів продовження строку оренди та відповідно продовження відносин з оренди нежилого приміщення, яке знаходиться у будинку №17 по вул. Ентузіастів у м. Києві, що виникли в силу факту укладення договору №1434 від 28.11.2003р. оренди нежилого приміщення. Разом з тим, розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин.

Вимога про визнання договору діючим та продовженим не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належать повноваження щодо встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, на відміну від місцевих загальних судів, які розглядають справи за заявами про встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, в окремому проваджені. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога –спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Так, із змісту ст.12 ГПК України вбачається, що господарським судам підвідомчі саме справи у спорах, невиключний перелік яких, наведений вказаною нормою, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції та справи про банкрутство.

Разом з тим, господарські суди можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд спорів про право. Так, у випадку порушення права позивача користуватись орендованим приміщенням, він має право подати позов про усунення перешкод у користуванні приміщенням; у разі заподіяння йому шкоди, у т.ч. його авторитету та діловій репутації (про що зазначено у позовній заяві) внаслідок оспорення його права володіти та користуватись орендованим приміщенням, позивач може заявити вимоги про відшкодування заподіяної шкоди, у т.ч. його діловій репутації тощо. Під час вирішення відповідних спорів, зокрема, зазначених, суд має встановити наявність чи відсутність відповідних правомочностей –володіти та користуватись спірним приміщенням у відповідний період, а, отже, і з’ясувати чи має місце факт продовження строку дії договору і встановити чи діяв він у відповідний період.

Крім того, з матеріалів справи вбачається і це питання з’ясовувалось судом першої інстанції, що у господарському суді м. Києва вирішується спір у справі №4/158 за позовом КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду" Дніпровської районної у м. Києві ради до позивача у даній справі –ТОВ "Святошинський торговий дім", треті особи –Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація, КП "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський", Благодійна організація "Відродження Києва", Управління оренди та приватизації комунального майна про повернення приміщення, яке є об’єктом оренди за умовами вищевказаного договору.

Отже, право користування позивачем спірним приміщенням оспорюється у справі №4/158, під час вирішення якої ТОВ "Святошинський торговий дім", спростовуючи заявлені вимоги, може посилатись на те, що має місце, як він вважає, факт продовження строку дії договору, який є підставою для виникнення права користування відповідним приміщенням.

Враховуючи, що відповідачем не передано на вирішення господарського суду спору про право, помилково порушене провадження підлягало припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, на що не звернула увагу апеляційна інстанція, залишаючи прийняте у справі рішення без змін.

У поданому доповненні до касаційної скарги позивач фактично намагався змінити заявлені ним вимоги та просив суд касаційної інстанції зобов’язати сторони підписати та продовжити строк дії договору. Разом з тим, касаційна скарга у цій частині не може бути розглянута по суті, оскільки:

-          в силу ст.22 ГПК України, змінити предмет позову можна лише до прийняття рішення у справі;

-          відповідно до ч.3 ст.1117 ГПК України, у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, прийняті у справі судові акти підлягають скасуванню, а провадження у справі –припиненню.

На підстав ст.47 ГПК України, ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України позивачу підлягає поверненню державне мито, сплачене з:

- позовної заяви у розмірі 85грн. платіжним дорученням №18 від 11.02.2008р.;

- апеляційної скарги у розмірі 47,50грн. платіжним дорученням №66 від 14.08.2008р.;

- касаційної скарги у розмірі 47,50грн. платіжним дорученням №77 від 26.09.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47,.80, 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинський торговий дім" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2008р. та рішення господарського суду м. Києва від 08.08.2008р. у справі №8/65 скасувати.

3. Провадження у справі припинити.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Святошинський торговий дім" з державного бюджету державне мито, сплачене з:

-          позовної заяви у розмірі 85грн. платіжним дорученням №18 від 11.02.2008р.;

-          апеляційної скарги у розмірі 47,50грн. платіжним дорученням №66 від 14.08.2008р.;

-          касаційної скарги у розмірі 47,50грн. платіжним дорученням №77 від 26.09.2008р.

5.Доручити видати довідку на виконання п.4 резолютивної частини даної постанови господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.