ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 2/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Заріцької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Ужгородського комунального підприємства теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго"

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. в частині розгляду клопотання позивача про забезпечення позову та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. по справі № 2/13 за позовом Ужгородського комунального підприємства теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" до Ужгородської міської ради про зобов'язання повернення майна –об'єктів комунальної інфраструктури, переданого за актами №01 від 05.10.2007 р. та №2 від 09.10.2007 р., -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2007 р. позивач – Ужгородського комунального підприємства теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" звернувся із позовом до господарського суду Ужгородської міської ради про зобов'язання повернення майна –об'єктів комунальної інфраструктури, переданого за актами №01 від 05.10.2007 р. та №2 від 09.10.2007 р.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. /суддя Ремецькі О.Ф./ порушено провадження по справі № 2/13, та ухвалено, що клопотання позивача про забезпечення позову в порядку ст.ст.66-67 ГПК України буде вирішено після подання всіх необхідних доказів та наведення обґрунтованих припущень для застосування таких заходів.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. по справі № 2/13/ /колегія суддів у складі : Процик Т.С., Городечна М.І., Кузь В.Л./ ухвалу господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. залишено без змін, апеляційну скаргу Ужгородського комунального підприємства теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" без задоволення.

В касаційній скарзі позивач - Ужгородське комунальне підприємство теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. в частині розгляду клопотання позивача про забезпечення позову та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р., посилаючись на те, що вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вжити заходів до забезпечення позову, а саме, заборонити відповідачу до набрання рішення суду законної сили, вчиняти дії спрямовані на відчуження об'єктів комунальної інфраструктури, переданих підприємством –банкрутом "Ужгородтеплокомуненерго", відповідно до акту №01 від 05.10.2007 р. та акту №2 від 09.10.2007 р. до комунальної власності територіальної громади м. Ужгород; заборонити іншим особам вчиняти дії спрямовані на відчуження об'єктів комунальної інфраструктури, до набрання рішення суду законної сили, вчиняти дії спрямовані на відчуження об'єктів комунальної інфраструктури, переданих підприємством –банкрутом "Ужгородтеплокомуненерго", відповідно до акту №01 від 05.10.2007 р. та акту №2 від 09.10.2007 р.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач в заяві від 24.12.2007 р. №24-12/04 про забезпечення позову посилається на те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо передачі об'єктів комунальної інфраструктури Ужгородському КП теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго", крім того, в офіційному друкованому органі Ужгородської міської ради – газеті "Ужгород" були висвітлені проблеми комунальної інфраструктури м. Ужгород та спроби їх вирішити, в тому числі за рахунок реалізації частини нерентабельних котелень –майна, переданого КП "Ужгородтеплокомуненерго" на виконання постанови господарського суду Закарпатської області від 28.09.2006 р. про визнання банкрутом. Зазначені обставини призведуть, на думку позивача, до неможливості виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Залишаючи без змін ухвалу господарського суду першої інстанції в частині розгляду клопотання позивача про забезпечення позову, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, щодо наявності фактів вчинення дій, спрямованих на відчуження відповідачем спірного майна.

Відповідно до ст.67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Згідно з ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Таким чином, із змісту ст. 66 ГПК України випливає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову, отже, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову, Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами, які передбачені ст. 33 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, Ужгородським КП теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" не доведено і не підтверджено документально, що невжиття забезпечення позову у вигляді заборони

відповідачу вчиняти дії, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як було правильно вказано в оскаржуваній апеляційній постанові, господарський суд Закарпатської області не відмовив позивачу в задоволенні його заяви про забезпечення позову, а з огляду на неподання необхідних доказів для застосування заходів для забезпечення позову, зазначив, що дане клопотання буде вирішено після подання належних доказів.

Крім того, відповідно до вимог чинного господарського законодавства, не передбачено право оскарження ухвали суду, якою вирішується питання відкладення розгляду клопотання про забезпечення позову до подання належних доказів та наведення обгрунтованих припущень для застосування таких заходів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. в частині розгляду клопотання позивача про забезпечення позову та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції та апеляційній постанові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 –11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Ужгородського комунального підприємства теплових мереж "Ужгородтеплокомуненерго" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 29.01.2008 р. в частині розгляду клопотання позивача про забезпечення позову та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. по справі № 2/13 залишити без змін.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Заріцька А.О.