ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№
1/412-ПН-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів:

Кравчука
Г.А., Мачульського Г.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Херсонської
міської ради

на
постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 11.03.2008 року

у
справі№1/412-ПН-07
господарського суду Херсонської області

за
позовом

Херсонської
міської ради

до

ПП
ОСОБА_1

третя
особа

Управління
з контролю за використанням та охороною
земель у Херсонській області

про

звільнення
земельної ділянки,

за
участю представників сторін від:

позивача:

не
з'явились

відповідача:

не
з'явились

третьої
особи:

не
з'явились

Згідно
розпорядження Заступника голови Вищого господарського суду України від
05.08.2008р. Осетинського А.Й. розгляд касаційної скарги здійснюється у складі
колегії суддів: Кривда Д.С. (головуючий), Кравчук Г.А., Мачульський Г.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Херсонської області від 17.01.2008р. (суддя Губіна І.В.)
позов задоволено в повному обсязі; зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_1
звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, розташовані у м.Херсоні на
тротуарах і площах, орієнтованою площею кожна 0,0003га, а саме: поАДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 шляхом демонтажу розташованих на них металевих кіосків, з
поверненням вказаних земельних ділянок Херсонській міській раді; стягнуто з
відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 203грн.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. (судді Яценко О.М.
-головуючий, Кричмаржевський В.А., Мойсеєнко Т.В.) рішення господарського суду
Херсонської області від 17.01.2008р. скасовано; прийнято нове рішення; в позові
відмовлено.

Позивач
в касаційній скарзі просить скасувати постанову апеляційного господарського
суду, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального
та процесуального права, а рішення місцевого господарського суду -залишити без
змін.

Сторони
не скористалися наданим процесуальним правом на участь своїх представників у
засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
встановлено ст.212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

При
цьому згідно ст.1 Закону України “Про державний контроль за використанням та
охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи,
які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи,
Херсонська міська рада звернулась до господарського суду з позовом про
спонукання приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняті земельні
ділянки сумарною площею 10кв.м, які знаходяться на тротуарах та площах у
АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 шляхом демонтажу кіосків.

На
підтвердження своїх вимог позивач посилається на акти перевірки Управління з
контролю за використанням та охороною земель у Херсонській області дотримання
відповідачем вимог земельного законодавства.

Дослідивши
надані позивачем акти перевірки і
приписи від 22.03.2007 року та від 23.04.2007 року, протокол про
адміністративне правопорушення від 22.03.2007 року, постанову про накладення
адміністративного стягнення від 29.03.2007 року, суд апеляційної інстанції
встановив, що з вказаних матеріалів не вбачається, де саме розташовані
самовільно зайняті відповідачем земельні ділянки.

В
порушення Порядку проведення перевірок дотримання  вимог земельного законодавства на підставі
Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”
затвердженого наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від
12.12.2003 року № 312, в актах перевірки відсутнє посилання на місце
розташування самовільно зайнятих відповідачем земельних ділянок, відсутня
план-схема земельних ділянок. В актах перевірки зроблено посилання тільки на
викопіювання.

Однак,
викопіювання із плану м. Херсона, на яке посилається міська рада, не підписано
ні представником Херсондержземінспекції, який здійснював перевірку, ні
відповідачем. Позивач посилається на самовільне зайняття Приватним підприємцем
земельних ділянок в різних місцях міста Херсона (вісім металевих кіосків для
продажу карток для мобільних телефонів на різних вулицях міста), але акт
перевірки складений один. Місце знаходження особи, яка перевіряється, вказана
-“на території м. Херсона (тротуари)”.

За
таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивач в порушення
приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України, не надав доказів
самовільного використання відповідачем саме вказаних в позовній заяві земельних
ділянок.

Також
апеляційний суд цілком обґрунтовано зауважив, що згідно акту перевірки площа
самовільно зайнятих земельних ділянок складає 10кв.м (цей же розмір площі
вказано в позовній заяві), тоді як в резолютивній частині рішення йдеться про
задоволення позову в повному обсязі і зобов'язання відповідача звільнити
самовільно зайняті земельні ділянки орієнтовано площею кожна 0,0003га. При
цьому жодних уточнень позовних вимог у відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу міською радою не заявлялось.

З
огляду на те, що вищевикладені висновки суду апеляційної інстанції є переконливими
і заснованими на дослідженні усіх суттєвих обставин, слід погодитися і з
висновками щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно
імперативних вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України касаційна інстанція
перевіряє на підставі вже встановлених фактичних обставин справи лише
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що були встановлені у рішенні суду або
відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що
суперечить вимогам статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

За
таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду
відповідає приписам  чинного  законодавства,  а
доводи касаційної скарги
визнаються  непереконливими.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 11.03.2008 року у справі  №1/412-ПН-07 залишити без змін, а касаційну
скаргу -без задоволення.

Головуючий
суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Кравчук

Г.Мачульський