ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р.

№
31/146

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:           ОСОБА_1

від відповідача:      ОСОБА_2

від третьої особи:  ОСОБА_3

розглянувши  касаційну скаргу  Відкритого
акціонерного товариства “Точмаш” та касаційну скаргу  Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду м. Києва від
17.04.2008р.

у справі № 31/146 Господарського суду м. Києва

за позовом Відкритого акціонерного товариства
“Точмаш”

до Фонду державного майна України

третя особа, яка  заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4

про  визнання незаконним наказу

ВСТАНОВИВ:

Відкрите
акціонерне товариство “Точмаш” звернулося до Господарського суду м. Києва з
позовом до Фонду державного майна України про визнання незаконним наказу Фонду
державного майна України від 24.12.2007р. №2027.

25.03.2008р.
ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Фонду
державного майна України та просить залучити його до участі у справі у якості
третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати
недійсним з моменту видачі наказ Фонду державного майна України від
24.12.2007р. №2027

Рішенням
Господарського суду м. Києва від 17.04.2008р. (суддя Н.І.Качан) позовні вимоги
Відкритого акціонерного товариства “Точмаш” та ОСОБА_4задоволено повністю,
визнано недійсним наказ Фонду державного майна України від 24.12.2007р. №2027,
стягнуто з Фонду державного майна України на користь Відкритого акціонерного
товариства “Точмаш” 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, стягнуто з Фонду
державного майна України на користь ОСОБА_485,00 грн. витрат по сплаті держмита
та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погодившись з прийнятими у даній справі судовим рішенням, Відкрите акціонерне
товариство “Точмаш” подало до Вищого господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від
28.02.2008р. та припинити провадження по справі. Свою вимогу Відкрите
акціонерне товариство “Точмаш”  мотивує
тим, що господарським судом першої інстанції порушено норми  процесуального права.

Не
погодившись з прийнятим у даній справі судовим рішенням, Фонд державного майна
України подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2008р. та
відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою вимогу Фонд державного майна
України  мотивує тим, що господарським
судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У
відзиві на касаційну скаргу третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору -ОСОБА_4доводить безпідставність вимог Фонду державного майна
України та просить залишити рішення Господарського суду м. Києва від
17.04.2008р. без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Розглянувши
касаційні скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Відкритого
акціонерного товариства “Точмаш” та касаційна скарга  Фонду державного майна України  підлягає задоволенню частково.

Як
випливає з рішення місцевого господарського суду, в статутному фонді позивача є
корпоративні права, що належать державі.

Як
встановлено господарським судом, 24.12.2007р. Фондом державного майна України
було видано наказ “Про внесення змін до складу наглядової ради ВАТ “Точмаш”,
відповідно до якого припинено повноваження у складі наглядової ради ВАТ
“Точмаш” члена наглядової ради -ОСОБА_5та призначено ОСОБА_6 відповідальним
представником держави  в органах
управління ВАТ “Точмаш“.

Відповідно
до п. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Пунктом
1 статті 168 ГК України визначено, що корпоративні права держави здійснюються
визначеними законом центральними органами виконавчої влади та уповноваженими
особами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно
ст. 3 Закону України “Про управління об'єктами державної власності” об'єктами
управління державної власності є, зокрема, корпоративні права, що належать
державі у статутних фондах господарських організацій.

Статтею
4  Закону України “Про управління
об'єктами державної власності” визначено, що суб'єктами управління об'єктами
державної власності є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна
України; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені
органи управління); органи, які здійснюють управління державним майном
відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські
об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські
організації (далі - господарські структури); юридичні та фізичні особи, які
виконують функції з управління корпоративними правами держави (далі -
уповноважені особи); Національна академія наук України, галузеві академії наук.
Отже, Фонд державного майна України є суб'єктом управління об'єктами державної
власності.

Повноваження
Фонду державного майна України щодо управління корпоративними правами держави
визначені ст. 7 Закону України “Про управління об'єктами державної власності”,
згідно п. 3 якої Фонд державного майна України щодо корпоративних прав держави,
зокрема: а) здійснює управління корпоративними правами держави в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України; ґ) передає за рішенням Кабінету
Міністрів України функції з управління об'єктами державної власності, що
перебувають у його управлінні, уповноваженим органам управління, господарським
структурам та уповноваженим особам, укладає з ними договори доручення і
здійснює контроль за ефективністю управління цими об'єктами в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України; д) здійснює контроль за виконанням
функцій з управління корпоративними правами держави уповноваженими органами
управління та уповноваженими особами; з) проводить відповідно до законодавства
конкурси щодо визначення уповноважених осіб, яким передаються функції з
управління корпоративними правами держави, та укладає з ними відповідні
договори; и) призначає відповідно до законодавства представників держави в
органи управління господарських організацій, корпоративні права держави яких
перебувають у його управлінні. Таким чином, з приписів даної правової норми
випливає, що Фонд державного майна України здійснює управління корпоративними
держави, передає за рішенням Кабінету Міністрів України функції з
управління об'єктами державної власності, що перебувають у його управлінні,
уповноваженим органам управління, господарським структурам та уповноваженим
особам, укладає з ними договори доручення і здійснює контроль за
ефективністю управління цими об'єктами в порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України; проводить відповідно до законодавства конкурси щодо
визначення уповноважених осіб, яким передаються функції з управління
корпоративними правами держави, та укладає з ними відповідні договори.

Проте,
господарський суд першої інстанції у встановленому законом порядку не дослідив
обставин щодо того, чи перебувають в управлінні відповідача корпоративні права,
що належать державі у статутному фонді позивача, що унеможливлює вирішення
даного спору та є порушенням ст. ст. 32, 34, 36, 43 ГПК України щодо
дослідження та оцінки доказів.

Наведене
свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанцій фактичних обставин
справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення
вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо всебічного, повного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна
інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення
у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин
справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий
розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під
час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до
уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного
та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в
залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства,
вирішити спір.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства “Точмаш” та касаційну скаргу  Фонду державного майна України задовольнити
частково.

Рішення
Господарського суду м. Києва від 17.04.2008р. у справі №31/146  скасувати, а справу передати на новий розгляд
до Господарського суду м. Києва.

Головуючий
- суддя
Кривда Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький
А.М.