ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.12.2008
Справа№  К7/76-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва
О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників, які були
присутні у судовому засіданні 27.11.2008 року:

позивача: ОСОБА_1-
фізична особа, паспорт НОМЕР_1

ОСОБА_2- предст., дов.№2187
від 02.09.2008 року

відповідачів: 1. ОСОБА_3-
директор

ОСОБА_4- предст.,
дов. від 10.05.2007 року

2. ОСОБА_3-
фізична особа, паспорт НОМЕР_2

ОСОБА_4- предст., дов. від
10.05.2007 року

3.
ОСОБА_5- фізична особа -підприємець

ОСОБА_6- адвокат

третьої особи: Васильєва
О.В.- предст., дов.№683 від 13.11.2008 року

Ткаченко В.С.-
предст., дов.№66 від 21.11.2006 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2008р. у
справі №К7/76-08

за позовом:
ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до: 1.
Командитного товариства “МиР” (с. Широка Дача Дніпропетровської області)

2. ОСОБА_3 (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області)

3. Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3: відкрите
акціонерне товариство „Райффайзен банк „Аваль” (м. Київ) в особі Криворізької
філії АППБ „Аваль” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про: визнання
дій протиправними, визнання недійсним договору купівлі-продажу, зобов'язання
звільнити приміщення та повернення 41622,00 грн., отриманих за договором

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30 вересня 2008 року у справі №К7/76-08 (суддя
Коваль Л.А.) відмовлено в позові ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області) до командитного товариства “МиР” (с. Широка Дача Дніпропетровської
області) і ОСОБА_3 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) за участю третьої
особи фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)
про визнання дій учасника командитного товариства “МиР” директора ОСОБА_3
протиправними; визнання недійсним, укладеного між командитним товариством “МиР”
і ОСОБА_5, договору купівлі-продажу від 02.07.2002р. нерухомого майна
(приміщення) вартістю 41622 грн., а саме: 2/5 (дві п'ятих) частки магазину А-2,
загальною площею 1037,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул.
Каткова, буд. 49; зобов'язання ОСОБА_5 звільнити зазначене приміщення, а
командитне  товариство “МиР” повернути
ОСОБА_5. 41622,00 грн., отриманих ним згідно договору купівлі-продажу від
02.07.2002р.

ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області) -позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав
апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.09.2008 року по справі №К7/76-08 і прийняти
нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Сторона вважає, що внесення в
Установчий договір і Статут товариства пунктів, якими передбачена посада
директора товариства, його повноваження по управлінню товариством, реєстрація
Установчого договору і Статуту, суперечить нормам Закону України “Про
господарські товариства” на момент реєстрації зазначених документів (на
03.05.2001р.). Матеріалами справи в повній мірі підтверджується, що ОСОБА_3
діючи як директор товариства, не маючи при цьому законних підстав, без
погодження з іншими учасниками командитного товариства уклав спірний договір
купівлі-продажу і ця обставина є підставою для визнання цього договору
недійсним.

Відповідач-1 -командитне товариство
„МиР” (с. Широка Дача Дніпропетровської області) -у відзиву на апеляційну
скаргу і представник відповідача-1 у судовому засіданні пояснив, що рішення
господарського суду підлягає скасуванню, оскільки судом не в повному обсязі
з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Відповідач-2 -ОСОБА_3 (м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області) -у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому
засіданні пояснив, що також вважає рішення суду незаконним з тих же підстав.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги від
23.10.2008 року фізична особа -підприємець ОСОБА_5 (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області) був виключений із числа третіх осіб і залучений до
участі у справі у якості відповідача-3, оскільки одна із позовних вимог
стосується зобов'язання ОСОБА_5. звільнити приміщення і передати його
відповідачу-1, тобто вимога заявлена до ОСОБА_5., який повинен виступати у
якості відповідача по справі.

Відповідач-3 -ОСОБА_5 (м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області) -у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому
засіданні пояснив, що рішення суду ґрунтується на повному з'ясуванні всіх
обставин справи і підтверджено відповідними доказами. Судом доведено, що
спірний договір був підписаний одним із учасників товариства ОСОБА_3 на
підставі установчого договору, відповідно до якого він був уповноважений на
ведення справ командитного товариства, що виключає визнання його недійсним.
Крім того, сплив строку позовної давності позбавляє позивача права вимагати
через господарський суд примусово визнати недійсним договір купівлі-продажу від
02.07.2002 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 06.11.2008 року до участі у справі у
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-3, залучено відкрите акціонерне товариство „Райффайзен банк
„Аваль” (м. Київ) в особі Криворізької філії АППБ „Аваль” (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області).

У запереченнях на апеляційну скаргу
третя особа зазначила, що спірне приміщення знаходиться в іпотеці згідно
договору іпотеки №014/03-03/10/2406/1 від 30.11.2006 року, укладеного між
третьою особою та відповідачем-3 на забезпечення зобов'язань за кредитним
договором №014/03-03/10/2406 від 30.11.2006 року. Судом першої інстанції
доведено, що установчим договором головні зобов'язання по управлінню
товариством  розподілялися між директором
товариства (відповідач-2) та комерційним радником. Пунктом 6.3 установчого
договору передбачено, що виконавчу владу в товаристві здійснює директор, до
компетенції якого входить вирішення усіх питань діяльності товариства. Даний
директор діє від імені товариства без доручення. Третя особа вважає, що у
даному випадку договір був укладений без перевищення повноважень, наданих
відповідачу-2 установчим договором, тому підстави для скасування рішення суду
відсутні. Крім того, третя особа звертає увагу на пропуск позивачем строку
позовної давності на звернення з позовом.

27.11.2008 року від позивача
надійшли письмові пояснення по справі, у яких позивач зазначив, що в даному
випадку договір купівлі-продажу укладений не уповноваженою особою, оскільки він
укладений тільки одним учасником і у цього учасника відсутня довіреність на
право укладення договорів від імені інших учасників командитного товариства. З
урахуванням зазначеного позивач вважає, що господарським судом невірно
застосовані норми матеріального права, що є підставою для скасування судового
рішення.

У судовому засіданні була оголошена
перерва до 15.10 04 грудня 2008 року.

Вислухавши представників сторін і
третьої особи, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд встановив, що 02.07.2002 року між командитним товариством
„МиР” в особі директора товариства ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець)
був укладений договір купівлі-продажу відповідно до якого продавець продав, а
покупець купив 2/5 частки цегляного, обкладеного керамічного плиткою магазину
А-2, загальною площею всього 2703, 6 кв.м, що знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Каткова, буд. 49. В договорі
купівлі-продажу (п.1) зазначено, що по заяві власника відчужується:  кімната № 1 -пл. 423, 0 кв.м; кімната № 3
-50, 6 кв.м; кімната № 5 -62, 1 кв.м; кімната № 8 -102, 0 кв.м; кімната № 9 -2,
7 кв.м; кімната №  10 -1, 3 кв.м; кімната
№ 11 -1, 8 кв.м; кімната № 12 -1, 2 кв.м; кімната № 13 -3, 1 кв.м; кімната № 14
-1, 2 кв.м; кімната № 15 -1, 3 кв.м; кімната № 16 -1, 6 кв.м; кімната № 17 -3,
6 кв.м; кімната № 18 -3, 4 кв.м; кімната № 19 -6, 9 кв.м; кімната № 20 -0, 5
кв.м; кімната № 21 -20, 8 кв.м; кімната № 22 -19, 3 кв.м; кімната № 23 -19, 3
кв.м; кімната № 25 -85, 8 кв.м; кімната № 26 -195, 5 кв.м; кімната № 27 -16, 1
кв.м; кімната № 29 -7, 7 кв.м; кімната № І -3, 4 кв.м; кімната № ІІ -3, 4 кв.м
загальною площею 1 037, 6 кв.м, які  згідно з виконаним розрахунком становлять 2/5
(дві п'ятих) ідеальні частки. Відчужувані 2/5 частки  будівлі належать продавцю на підставі
Свідоцтва, виданого 29 жовтня 2001 року Приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу Кульбідою Н.М. за реєстраційним №6790 та
зареєстрованого у комунальному підприємстві „Криворізьке бюро технічної
інвентаризації” в реєстрову книгу за № 2, стор. 97, запис 1177  (п.2 договору купівлі-продажу).

Згідно п.3 договору купівлі-продажу
продаж вчинено за 41622, 00 (сорок одну тисячу шістсот двадцять дві грн. 00
коп.) гривні, які покупець сплатив продавцю повністю до підписання цього
договору шляхом безготівкового перерахування на його рахунок, що
підтверджується платіжним дорученням № 33 від 24 листопада 2000 року. Право
власності на відчужувану частку будівлі виникає у покупця з моменту
нотаріального посвідчення цього договору.

Договір купівлі-продажу посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою
І.І., зареєстровано в реєстрі за № 3542.

05.07.2002 року між командитним
товариством „МиР” та ОСОБА_5 складено акт приймання-передачі будівлі згідно
договору купівлі-продажу від 02.07.2002 року, за змістом якого продавець
передав, а покупець прийняв нерухоме майно, яке було предметом відчуження за
договором купівлі-продажу.

Згідно реєстраційного посвідчення,
виданого Криворізьким бюро технічної інвентаризації, зареєстровано право
власності ОСОБА_5 на 2/5 частки магазину загальною площею 1037,6 кв.м,
розташованого в м. Кривий Ріг, вул. Каткова, буд. 49 на підставі договору
купівлі-продажу від 02.07.2002 року, про що 04.07.2002 року зроблено запис в
реєстровій книзі № 2, сторінка 97, номер запису 1177.

Звертаючись з позовом до суду
позивач зазначав, що укладенням спірного договору купівлі-продажу порушені його
корпоративні права, як учасника командитного товариства, оскільки участі в
прийнятті рішення про відчуження майна він не приймав та згоди на відчуження
майна не надавав.

Оскільки спірна угода була укладена
в період дії ЦК УРСР в редакції 1963 року, то для вирішення питання щодо її
недійсності слід застосувати правові норми, які були чинними на день укладення
угоди.

Як вбачається із матеріалів справи
і як правомірно встановлено місцевим господарським судом командитне товариство
„МиР” було зареєстроване у якості юридичної особи Широківською
райдержадміністрацією 18.05.1995 року.

Відповідно до  ч.1 ст.81 Закону України „Про господарські
товариства” в редакції, що діяла на час укладення оспорюваного правочину,
управління справами командитного товариства здійснюється тільки учасниками з
повною відповідальністю. Відносно командитного товариства застосовуються норми
статей 67-74 з урахуванням особливостей, передбачених статтями 78-83 Закону
України „Про господарські товариства” (ст.77 Закону України „Про господарські
товариства”).

Згідно ст. 68 Закону України „Про
господарські товариства” ведення справ повного товариства  здійснюється
за  загальною згодою всіх учасників.
Ведення справ товариства може здійснюватися або всіма учасниками, або одним чи
кількома з них, які виступають від імені товариства. В останньому випадку обсяг
повноважень учасників визначається
дорученням, яке повинно бути підписано рештою учасників товариства. Якщо
в установчому договорі визначаються декілька учасників, які наділяються
повноваженнями на  ведення  справ
товариства, то передбачається, що кожен з них може діяти від імені
товариства самостійно. В установчому договорі може бути відзначено, що такі
учасники мають право вчиняти відповідні дії лише спільно.

Як правильно встановлено судом при
розгляді справи пунктом 6.1. установчого договору командитного товариства „МиР”
визначено, що вищим органом товариства є збори учасників (учасника) з повною
відповідальністю. Даною угодою головні зобов'язання по управлінню товариством
розподіляються наступним чином: директор товариства -ОСОБА_3, комерційний
радник -Ласкавая Віталіна Андріївна. В установчому договорі була визначена
виключна компетенція зборів учасників, учасника товариства і компетенція
директора товариства.

Згідно п.6.2. установчого договору
до виключної компетенції зборів учасників або учасника належить:

- визначення основних напрямів
діяльності товариства;

- затвердження його планів
діяльності та звітів про їх виконання;

- погодження установчого договору;

- вирішення питання щодо
компетенції вкладників;

- вибори та відкликання директора і
ревізійної комісії;

- затвердження річних результатів
діяльності товариства, включаючи його дії;

- затвердження звітів і висновків
ревізійної комісій;

- порядок розподілу прибутку,
визначення джерел покриття збитків;

- створення, реорганізація і
ліквідація дочірніх підприємств, філій і представництв, затвердження статутів і
положень про них;

- прийняття рішень про притягнення
до майнової відповідальності посадових осіб товариства;

- затвердження правил процедури та
інших внутрішніх документів товариства, визначення його організаційної
структури;

- встановлення розміру, форми і
порядку внесення додаткових внесків;

- визначення умов оплати праці
посадових осіб товариства;

- прийняття рішень про припинення
діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження
ліквідаційного балансу.

Відповідно до п.6.3. установчого
договору виконавчу владу в товаристві здійснює директор, який
призначається  зборами учасників або учасником,
до компетенції якого входить вирішення всіх питань діяльності товариства, за
винятком тих, що належать до виключної компетенції учасника або зборів
учасників. Директор без доручення діє від імені товариства, відстоює його
інтереси, розпоряджається майном товариства, укладає угоди, у тому числі й
трудові, видає доручення, відкриває в банку розрахунковий та інші рахунки,
користується правом розпоряджатися коштами, брати кредити, затверджувати
штатний розклад, видає накази і дає вказівки, обов'язкові для всіх працівників
товариства, виконує інші функції, які відповідають цьому установчому договору
(п.6.4. установчого договору).

За таких обставин є обґрунтованим
висновок місцевого господарського суду щодо того, що положеннями установчого
договору позивача, який підписаний та затверджений всіма учасниками товариства
з повною відповідальністю, останні уповноважили директора товариства, який є
одним з учасників товариства з повною відповідальністю, діяти без доручення від
імені товариства, в тому числі розпоряджатися майном товариства, укладати
угоди.

За таких обставин ОСОБА_3 уклав з
ОСОБА_5 оспорюваний договір без перевищення повноважень і урахуванням прав,
наданих йому учасниками товариства установчим договором. Оскільки укладений
договір відповідає вимогам чинного законодавства, місцевий господарський суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути підставою для скасування судового рішення в силу вищезазначеного.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30 вересня 2008 року по справі №К7/76-08 залишити
без зміни.

Головуючий
О.С.Євстигнеєв

Судді:
Л.О.Лотоцька

Р.М.Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді
М.В. Юрченко

04.12.2008р.