СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.07.08
Справа №  7/294/08

Суддя   Кутищева Н.С.

За
позовом    Відкритого    акціонерного    товариства     “Електрометалургійний     завод

“Дніпроспецсталь ім.
А.М. Кузьміна”, м. Запоріжжя

До відповідача  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Запоріжжя

про стягнення 1079,00 грн.

Суддя
Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача:   Ладиженська Е.О.,  дов. № 125 від 12.12.2007 р

Відповідача:   не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 1079,00  грн., які
складаються з                  987,88
грн.  основного боргу  за договором
оренди № від 11.06.2007 р. з урахуванням втрат від інфляції,
17,36 грн. -3% річних,  та 73,76 грн.
пені за неналежне виконання умов договору.

25.06.2008 р. порушено провадження
у справі, розгляд якої призначений                            на 10.07.2008 р.,
про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач підтримує вимоги, викладені
в позовній заяві, обґрунтовує їх ст. ст. 258, 526, 546, 549, 610, 611, 625, 627
Цивільного кодексу України,  ст. ст. 193,
198, 230  Господарського кодексу України
та умовами договору оренди № від                  11.06.2007 р.

Відповідач 10.07.2008 р.  в судове засідання не з'явився, вимоги суду,
викладені в попередній  ухвалі суду, не
виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав.

Згідно з “Нормативами частоти
обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків
і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень,
періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв'язку України № 115 від
05.08.1994 р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний
строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її
здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати  - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12
годин термін проходження поштового відправлення
збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України                 № 04-5/609 від 31.05.2002 р.
“Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність,
деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть
участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом,
якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93  ЦК України, місцезнаходження юридичної особи
визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів
другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Неявка представника відповідача в
судове засідання не звільняє відповідача від
виконання вимог суду, викладені в попередній  ухвалі суду, і направлення суду витребуваних
матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не
скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів, не надав суду
відзив  на позовну  чи доказів заперечення.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75
ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

За
клопотанням позивача судове засідання ведеться без застосування
технічних засобів фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 10.07.2008
р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника  позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2007 р. між позивачем та  відповідачем у справі укладено договір
оренди                   №
(далі за текстом -договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору,
позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування частину
нежитлового приміщення (в подальшому “об'єкт оренди”), розташоване  за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 12,24
кв.м (к. 46), в тому числі: 9,0 кв.м- основна площа, 3,24 кв.м- місце
загального користування.

Метою використання об'єкта: розміщення
складу (п. 1.2 договору оренди).

Строк оренди з 11 червня 2007 р. по
19 вересня 2007 р., строк оренди відповідає строку дії договору  (додаткова угода № 1 до договору оренди).

Факт передачі
відповідного об'єкту найму
підтверджується актом прийому-передачі
об'єкта оренди від 11.06.2007 р.

Пунктом 4.1 цього договору оренди
передбачено, що за об'єкт оренди відповідач сплачує відповідачу орендну плату
по наступному тарифу:

-          50,00 (п'ятдесят) грн. (в т.ч. НДС)
за 1 кв.м основної площі;

-          12,00 (дванадцять) грн.. (в т.ч. НДС)
за 1 кв.м. місць загального користування.

Відповідно до п. 4.4. договору
оренди, встановлену  орендну плату  відповідач зобов'язаний перерахувати на
розрахунковий рахунок позивача, вказаного в п. 8  договору, щомісяця до 07 числа місяця,
наступного за звітним. У випадку
виставлення позивачем рахунку пізніше вказаного строку, відповідач
зобов'язаний сплатити рахунок протягом 10 днів, з моменту його поштової
відправки позивачем.

На виконання умов договору, позивачем
були виставлені рахунки  за оренду
приміщення.

19.09.2007 р. закінчився термін дії
договору оренди з відповідачем, факт повернення відповідачем орендованого майна
підтверджується актом прийому-передачі об'єкта оренди від 19.09.2007 р.

Позивач  надіслав на адресу відповідача претензію  (вих. № 1-8 пр від 04.04.2008 р.) з вимогами
погасити існуючу заборгованість

Однак, відповідач свої зобов'язання
по оплаті належним чином не виконав, у нього утворилась заборгованість, по
орендній оплаті в сумі 812,12  грн.

Відповідно ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання
та  інші  учасники
господарських відносин
повинні  виконувати  господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору…

Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи по суті, відповідач має заборгованість в сумі 812,12  грн., доказів її погашення не надав, вимога
позивача про  стягнення 812,12  грн. основного боргу підлягає  задоволенню.

Згідно
ст. 625 ЦК України  боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від
простроченої  суми,  якщо
інший  розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення
175,76 грн. втрат від інфляції та  17,36
грн. -3% річних  обґрунтовані  і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 73,76 грн. пені, за період з 21.09.2007 р. по 26.04.2008 р., тобто
за 184 днів.

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як вбачається з п. 5.2 договору, за
несвоєчасне внесення орендної плати
відповідач сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми боргу за кожний
день  прострочки (але не більш подвійної облікової
ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня).

Згідно ст. 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір   пені
не може перевищувати
подвійної  облікової  ставки
Національного   банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконаним. (п.6 ст.232 ГК України).

З огляду на вищевикладене, вимога
позивача про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ
обґрунтована, але підлягає задоволенню
частково - в сумі            73,31
грн., оскільки саме таку суму становить пеня за
182 дня, згідно розрахунку суду.

Судові витрати, відповідно до вимог
ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 33, 34,
43, 44, 49, 75, 82,  84,  85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задовольнити частково.

2.          Стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2,
виданий Хортицьким РВ УМВС в Запорізькій області, від             01.10.2005 р.) на користь
Відкритого акціонерного товариства
“Електрометалургійний
завод    “Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна” (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, р/р 96 у
філії ВАТ “Державний експортно-імпортний Банк України” в м. Запоріжжі, МФО
313979, код 00186536, код 24905013)
812,12 грн. основного боргу, 175,76 грн. втрат від інфляції,            17,36 грн.-3% річних, 73,31 грн.
пені, 102,00 грн. державного  мита та
118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          В
іншій частині позову відмовити.

Рішення вступає в законну
силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева