ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 р.

№ 2-7/13984-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Козир Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

УДП поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Красногвардійського центру поштового зв'язку №4 Кримської

дирекції

на постанову

від 09.04.2008 р. Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-7/13984-2007

за позовом

УДП поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Красногвардійського центру поштового зв'язку №4 Кримської

Дирекції

(надалі –УДП "Укрпошта")

до

МПП "Кентавр"

(надалі –Підприємство)

про

стягнення 2976 грн.

за участю представників:

від позивача

- не з'явились

від відповідача

- не з'явились

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2007 р. УДП "Укрпошта" звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до МПП "Кентавр" про стягнення вартості товару в розмірі 2976 грн., обґрунтовуючи вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Рішенням господарського суду АР Крим від 24.01.2008 р. (суддя Дворний І.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.04.2008 р. (судді: Плут В.М., Борисова Ю.В., Гонтар В.І.), в позові відмовлено з підстав необґрунтованості пред'явлених вимог.

Не погоджуючись з постановою, УДП "Укрпошта" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 19.01.2006 р. між Підприємство (Постачальник) та УДП "Укрпошта" (Покупець) був укладений договір поставки лісової продукції № 92/12 (надалі –Договір), згідно умов якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцю дрова хвойної породи в кількості 70 куб. м. (надалі - Товар).

Відповідно до п. 1.2 Договору Покупець зобов'язується прийняти вказану кількість товару та здійснити оплату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3.1 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату поставленого товару, за 70 куб. м. дров хвойної породи за ціною 160,00 грн. за 1 куб. м. дров на загальну суму 11200,00 грн., у тому числі ПДВ, згідно виставленого рахунку.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов’язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Судами досліджено, що відповідачем були належним чином виконані свої обов'язки за договором та поставлені дрова хвойної породи в кількості 70 куб. м. на загальну суму 11200,00 грн., про що свідчить відповідна накладна № 092/12 від 29.09.2006 р. із підписом уповноваженого представника відповідача про отримання товару. Повноваження представника відповідача підтверджуються відповідною довіреністю на одержання товарно-матеріальних цінностей серії НАД №219438 від 29.09.2006 р., оформленої відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996 р.

У свою чергу, вартість дров у сумі 11200,00 грн. була оплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 3754 від 01.09.2006 р.

Крім того, судами встановлено, що окрім передбачених зазначеним договором 70 куб. м. дров, МПП "Кентавр" на підставі усної домовленості були також поставлені позивачу також 51,4 куб. м. дров на загальну суму 8224,00 грн., що не суперечить положенням чинного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно ч. 1 ст. 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Судами встановлено, що при поставці відповідачем 51,4 куб. м. дров на загальну суму 8224,00 грн. між сторонами у справі був укладений усний правочин, що, в свою чергу, є підставою для виникнення зобов'язальних правовідносин.

Судами встановлено, що позивач обґрунтовує свої вимоги про недопоставку товару за Договором тими накладними, які були виписані на поставку 51,4 куб. м. дров на загальну суму 8224,00 грн., тобто на виконання усного правочину.

Згідно з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством України для доведення такого роду фактів.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що виконання сторонами своїх обов'язків за усною домовленістю не є предметом розгляду даної справи, а виконання умов договору № 92/12 від 19.01.2006 р. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів підстав для зміни чи скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.04.2008 р. не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу УДП поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Красногвардійського центру поштового зв'язку №4 Кримської дирекції залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.04.2008 р. у справі № 2-7/13984-2007 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і Т. Барицька

Т. Козир