ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25.09.08
Справа № 5/110

За позовом Державного
підприємства «Кремінське лісомисливське господарство», м. Кремінна
Луганської області

до
відповідача -Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
с. Невське Кремінського району
Луганської області

про стягнення
3794 грн. 77 коп.

Суддя   Фонова О.С.

Представники:

від
позивача -не прибув;

від відповідачів -не прибув.

Суть спору:
про стягнення 2751 грн. 53 коп. боргу, 923 грн. 66 коп. інфляційних нарахувань
та 119 грн. 58 коп. 3% річних.

Відповідач витребувані судом
документи не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові
засідання 15.07.2008, 04.08.2008, 14.08.2008, 26.08.2008, 11.09.2008,
25.09.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце
їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку
документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний
реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату
відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд
України в Інформаційному листі від 13.08.2008 № 01-8/482 Про деякі питання
застосування норм господарського процесуального кодексу України (п. 19)… дана відмітка,
за умови, що її оформлено відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах України, затв. наказом ВГСУ від 10.12.2002 №
75 (з подальшими змінами), є підтвердженням належного надсилання
копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового
процесу.

До повноважень суду  не
віднесено встановлення  фактичного
місцезнаходження учасників  судового  процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних  дій.
Тому   відповідні   процесуальні   документи надсилались  згідно з поштовими реквізитами учасників
судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що
містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, станом на час розгляду справи.

З огляду на вищевказане, відповідно
до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані позивачем докази на підтвердження своїх
доводів,  заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між Державним підприємством
«Кремінське лісомисливське господарство»(позивач у справі) та Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичню особою  ОСОБА_1(відповідач у справі) було укладено
договори від 11.09.06 № 125 та від 13.11.06          № 178, за умовами яких позивач
прийняв на себе зобов'язання по поставці відповідачу продукції /дров паливних/,
що передбачено п. 1.1 договорів, а відповідач
- оплатити його у порядку передплати
/п. 1.4 договорів/.

Як було встановлено при розгляді
справи, з боку позивача зобов'язання по поставці продукції  на загальну суму 2751 грн. 53 коп. було
виконане належним чином, що підтверджено матеріалами справи, у т.ч.
товарно-транспортними накладними від 15.09.06              № 006042 на суму 1014 грн. 42
коп., від 00.10.06 № 009248 на суму 1100 грн. 00 коп., від 19.10.06 № 009563 на
суму 637 грн. 11 коп., підписами відповідача про одержання товару.

Оплату вартості продукції
відповідачем не було здійснено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається  зобов'язання,  що
виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених
Господарським  кодексом,  в силу
якого  один  суб'єкт
(зобов'язана  сторона,  у
тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну дію господарського
чи управлінсько-господарського
характеру  на користь іншого
суб'єкта (виконати  роботу, передати
майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних
дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193
Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах  звичайно ставляться.

Згідно  ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені  договором, вимогами Цивільного кодексу
України, тощо.

Тому у відповідача виникло
зобов'язання по оплаті вартості поставленої позивачем продукції, факт одержання
якої ним не оспорений.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач поставив продукцію без проведення відповідачем передплати, як
передбачено умовами укладених договорів, тому він мав звернутися до відповідача
з вимогою про сплату боргу у відповідності до ст. 530 ЦК України, якою
передбачено, якщо строк /термін/ виконання боржником обов'язку не встановлений,
кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги,
якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства.

Як доказ звернення до відповідача з
вказаною вимогою позивачем надано претензію за листом від 19.09.07 № 865,
надіслання якої  відповідачу підтверджено
належним чином поштовою квитанцією від 24.09.07 № 47/04010.

У відповідності до ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Таким чином з  02.10.07 у відповідача виникла прострочка
виконання  зобов'язання по сплаті боргу
за одержану продукцію, тому вимоги позивача у частині інфляційних нарахувань та
3% річних підлягають задоволенню частково у сумах відповідно 663 грн. 15 коп.
та 57 грн. 78 коп. У решті додаткових вимог за період з січня по вересень 2007
року слід відмовити.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог  відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст.
525, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

в и р і ш и в
:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з  приватного підприємця ОСОБА_1, с. Невське
Кремінського району Луганської області, АДРЕСА_1,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь
Державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство», м. Кремінна
Луганської області,  вул. Хвойна, буд. 1,  ідентифікаційний  код 00993604,
борг у сумі 2751 грн. 53 коп., 3% річних у сумі 57 грн. 78 коп. та  інфляційні нарахування у сумі 663 грн. 15
коп.,  93 грн. 34 коп. витрат по держмиту
та 107 грн. 98 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,
видати наказ.

3.          У задоволенні решти позовних
вимог  відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з
дня його винесення.

Суддя
О.С.Фонова