ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 18/182

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ТимошевськоїВ.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 18/182

за позовом: Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: Комунального підприємства "Книжковий світ", м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 8 068,75 грн.

Представники сторін:

від позивача - Пономарьов Є.А., довіреність № 134 від 04.02.08, юрисконсульт;

від відповідача - Смоліна Т.О., довіреність № б/н від 09.10.08.

Комунальним підприємством “Теплокомуненерго” Олександрійської міської ради подано позовну заяву про стягнення з Комунального підприємства “Книжковий світ” 12 511,07 грн. боргу, з яких: 5 399,70 грн. сума заборгованості за поставлену теплову енергію, 5 399,70 грн. пені, 1 525,59 грн. інфляційні втрати та 186,08 грн. три відсотки річних.

Заявою від 26.11.2008 р. позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 8 068,75 грн., з яких: 4 700 грн. сума основного боргу, 1 657,08 грн. пені, 1 525,59 грн. інфляційні втрати та 186,08 грн. три відсотки річних.

В силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні 02.12.2008 р. позивач позовні вимоги з урахуванням зменшення їх розміру підтримав у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги з урахуванням зменшення їх розміру не заперечив.

В судовому засіданні 02.12.2008 р. за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи та оцінивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2002 р. та 01.05.2008 р. між Комунальним підприємством “Книжковий світ” (Споживач) та Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" (Енергопостачальна організація) укладено договори №397 на постачання теплової енергії (далі – договір).

За умовами договору енергопостачальна організація (позивач) прийняв на себе зобов’язання поставляти споживачу (відповідач) теплову енергію у відповідності з діючими нормами теплопостачання, а споживач зобов’язався оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) в строки, що передбачені цим договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду проводить попередню оплату в розмірі 100 відсотків вартості зазначеної теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Договір укладається строком на один рік і вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення. Договір підписаний уповноваженими особами позивача і відповідача та посвідчений печатками.

Додатком № 1 до договору визначена кількість і порядок постачання теплової енергії споживачу. Всі додатки підписані сторонами і посвідчені печатками.

В силу статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За статтею 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до частин 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказаним нормам кореспондують приписи статті 193 Господарського кодексу України щодо загальних умов виконання зобов”язань.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з березня 2006 року по серпень 2008 року позивачем відпущена відповідачу теплова енергія на загальну суму 8 850,12 грн., що підтверджується наданим розрахунком та виставленими відповідачу рахунками для оплати (т. 1 а.с. 24-44). Відповідач за відпущену йому теплову енергію розрахувався частково, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 4 700 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідачем не заперечується, та підтверджується ним в акті звірки (т.1 а.с. 137-138).

В силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума нарахованих позивачем за період з березня 2006 р. по серпень 2008 р. інфляційних втрат становить 1 525,59 грн., 3 % річних – 186,08 грн.

Між тим, позивачем при розрахунку інфляційних здійснено їх нарахування на суму боргу з урахуванням індексу інфляції попереднього місяця, що суперечить нормам статті 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, сума інфляційних нарахувань на суму боргу за період з березня 2006 р. по серпень 2008 р. становить 1 193,06 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6.8., 6.9. укладених договорів сторони передбачили за несвоєчасну оплату Споживачем пеню в розмірі 1% від сум простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми заборгованості - для підприємств, організацій, установ - суб"єктів підприємницької діяльності, незалежно від форм власності.

Згідно зі статтями 546, 547, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України і поданого позивачем перерахунку, сума пені за період з 06.03. по 03.09.2008 р. становить 1 657, 08 грн.

Відповідач наведений позивачем розрахунок не заперечив.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання відповідачем своїх договірних зобов”язань по оплаті отриманої теплової енергії, враховуючи наведені вище розрахунки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 7 736,22 грн., з яких: 4 700 грн. сума основного боргу, 1 657,08 грн. пені, 1 193,06 грн. інфляційних втрат та 186,08 грн. три проценти річних.

З урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Книжковий світ" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Червоноармійська, 41, ідентифікаційний код 22216692, р/р № 260006692 в АППБ "Аваль", МФО 323538) на користь комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 50 років Жовтня, 32-А, р/р № 0001 в ВАТ "Родовід Банк", МФО 321712, ідентифікаційний код 00185330) - 7 736 грн. 22 коп., з яких: 4 700 грн. сума основного боргу, 1 657 грн. 08 коп. пені, 1 193 грн. 06 коп. інфляційні втрати та 186 грн. 08 коп. три проценти річних, а також 77 грн. 36 коп. державного мита та 113 грн. 14 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у встановленому законом порядку.

Суддя

В.В.Тимошевська