ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" вересня 2008 р.

Справа
№  9/210

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні  справу №9/210

за
позовом: відкритого акціонерного товариства "Кіровоградавтотранс", м.
Кіровоград, вул. Глінки, 3

до
відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

за
участю  третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Кіровоградської
міської ради,  м. Кіровоград, вул.
К.Маркса, 41

товариства
з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград", м. Кіровоград,
проспект Правди, 1

про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

Представники
сторін:

від
позивача - Яцина Л.С., довіреність №6-1 від 03.01.2008 р., представник;

від
відповідача - ОСОБА_1., приватний підприємець, ОСОБА_2 ., представник;

від
третьої особи (Кіровоградської міської ради) - Пастушенко В.А., довіреність №
814-МР  від 07.12.2007 р., представник;

від
третьої особи (ТОВ "Домініон-Кіровоград") - Пронін Ю.О.,
довіреність  б/н  від 16.06.2008 р., представник.

Відкрите
акціонерне товариство "Кіровоградавтотранс" звернулося до
господарського суду із позовною заявою, відповідно до якої просить суд
зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1усунути перешкоди у користуванні
частиною земельної ділянки шляхом знесення за власний рахунок самовільно
встановленого торгівельного павільйону розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1

За
наслідками судових засідань 21.08.2008 року, 27.08.2008 року та 01.09.2008 року
на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувались
перерви відповідно до 27.08.2008 року, 01.09.2008 року та 05.09.2008 року.

В
судовому засіданні 05.09.2008 року представник позивача позов підтримав в
повному обсязі, відповідач позов не визнав. Обгрунтовуючи свої заперечення
відповідач посилається на те, що позивач
не довів свого порушеного права, оскільки не є належним
землекористувачем.

Треті
особи підтримали позицію позивача.

Дослідивши
наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

27.04.2006
року між Кіровоградською міською радою (орендодавець) та відкритим акціонерним
товариством "Кіровоградавтотранс" (орендар) укладено договір оренди
землі №173 (надалі - Договір).

Відповідно
до п. 1 Договору, орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради
№1590 від 08.12.2005 року "Про регулювання земельних відносин" надає,
а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для
розміщення автовокзалу №2, яка знаходиться по просп. Правди, 1 в м.
Кіровограді.

За
умовами Договору, в оренду ВАТ "Кіровоградавтотранс" передана земельна
ділянка площею 12261,83 кв.м. для несільськогосподарського використання.

Пунктом
3 Договору передбачено, що його укладено на 10 років, починаючи з дати
прийняття рішення Кіровоградської міської ради.

За
поясненнями позивача у період з жовтня 2006 - початку 2007 року на орендованій
ВАТ "Кіровоградавтотранс" земельній ділянці, що знаходиться за
адресою просп. Правди 1, в м. Кіровограді були самовільно встановлені
торговельні павільйони фізичними особами-підприємцями, в тому числі  ОСОБА_1встановлено павільйон розміром 25
кв.м.

Своїми
діями відповідач створив перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою,
які полягають в тому, що орендар - ВАТ "Кіровоградавтотранс" немає
можливості використовувати орендовану ділянку за цільовим призначенням і тим
самим порушує умови договору оренди землі №173 від 27.04.2006 року.

Позивач
просить суд зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1усунути перешкоди у
користуванні частиною земельної ділянки шляхом знесення за власний рахунок
самовільно встановленого торгівельного павільйону розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1

При
вирішенні даного спору, господарський суд враховує наступне.

Відповідно
до ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України
відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються  законом.

В
силу ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини,
пов'язані  з орендою землі,  регулюються Земельним кодексом України,   Цивільним
кодексом   України,   цим
Законом,  законами  України,
іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Відповідно
до вимог статтей 14 та 20 Закону України "Про оренду землі" договір
оренди  землі  укладається
у  письмовій  формі
і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно
з положеннями ст. 18 цього Закону
договір оренди  землі  набирає
чинності після його державної реєстрації.

Відповідно
до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від
25.12.1998р. №2073 р. державна реєстрація договорів оренди є офіційним
визнанням і підтвердженням державного факту
виникнення  або  припинення
права  оренди  земельних ділянок. В силу п. 14 цього Порядку  датою
реєстрації  договору оренди у
Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Як
вбачається із матеріалів справи, позивач орендує земельну ділянку загальною
площею 12261,83 кв.м. для розміщення автовокзалу №2  на підставі договору оренди землі №173 від
27.04.2006 р., державну реєстрацію якого проведено 19.05.2006 р. за №83.

В
матеріалах справи відсутні докази припинення
цього Договору в порядку, визначеному статтями 31, 32 Закону України
"Про оренду землі".  При цьому
господарський суд враховує,  що у
випадку  розірвання договору  оренди землі
за згодою сторін, в силу вимог
ст. 654 Цивільного кодексу України
та  п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі, угода про розірвання договору  оренди землі має бути укладена в письмовій
формі та  має бути проведена державна
реєстрація такого факту.

Проте
доказів  розірвання Договору за згодою
сторін з проведенням   державної
реєстрації такого факту  матеріали справи
не містять.

Відповідно
до довідки Кіровоградського міського реєстраційного відділу Кіровоградської
регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України" №1320 від 20.08.2008 р. станом  на
20.08.2008 р.  земельна ділянка
загальною площею 12261,83 кв.м. по проспекту Правди, 1 значиться в оренді за
ВАТ "Кіровоградавтотранс" (договір оренди зареєстровано за №83 від
19.05.2006 р., кадастровий номер
:34:280:0030, акт про передачу та прийом земельної ділянки (в
натурі) від 19.05.2006 року). Договорів суборенди станом на 20.08.2006 р. за
адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

В
справі відсутні докази набуття права оренди земельною ділянкою (чи її
частиною)  по просп. Правди в м.
Кіровограді  будь-якими іншими особами.

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград", придбавши цілий
комплекс будівель, що знаходиться в м. Кіровограді на проспекті Правди в
будинку під номером 1 на підставі договору купівлі-продажу цілого комплексу
будівель з розстроченням платежу від 14.09.2007 р., станом на день вирішення
даного спору  не набув права оренди  земельної ділянки,  що знаходиться по проспекту  Правди, 1, за відсутності   чинного договору оренди такої земельної
ділянки, укладеного ТОВ "Домініон-Кіровоград" з власником  земельної ділянки.

Таким
чином, з огляду на  наявні матеріали
справи  та норми чинного законодавства,
господарський суд прийшов до висновку, що належним землекористувачем щодо
земельної ділянки  загальною площею   12261,83 кв.м., що знаходиться в м. Кіровограді
по проспекту Правди, 1 є відкрите акціонерне товариство "Кіровоградавтотранс".

Згідно
з ч.1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві
забезпечується захист  його  права
на  орендовану земельну  ділянку
нарівні із захистом права власності на земельну  ділянку відповідно до закону.

Частиною
2 цієї статті передбачено, що  орендар в
установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку
з будь-якого незаконного володіння та користування,   на
усунення   перешкод   у
користуванні   нею, відшкодування
шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами
України,  іноземцями, особами без
громадянства, іноземними   юридичними
особами, у тому  числі  міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Положення
цієї статті кореспондуються з положеннями ст. 152 Земельного кодексу України,
відповідно до частин 1, 2 якої держава забезпечує громадянам та  юридичним
особам  рівні умови захисту прав
власності на землю.  Власник   земельної
ділянки   або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав  на  землю,
навіть якщо  ці  порушення
не  пов'язані  з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В
силу ч. 3 цієї статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється, зокрема,  шляхом
відновлення  стану  земельної
ділянки,  який  існував
до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав.

Статтею
212 Земельного кодексу України передбачено:

1.
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам  землі  або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

2.
Приведення земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або юридичних
осіб,  які  самовільно
зайняли земельні ділянки.

3.
Повернення    самовільно    зайнятих
земельних   ділянок провадиться за
рішенням суду.

Визначення
поняття  "самовільне  зайняття
земельної  ділянки" дано в  ст. 1 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною земель". Це - будь-які дії, які
свідчать  про   фактичне
використання   земельної   ділянки
за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у
користування  (оренду) або за відсутності
вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є  правомірними.

Матеріалами
справи доведено факт зайняття фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 25,0 кв.м. на території
автостанції №2, що розташована в АДРЕСА_1, під розміщення торгівельного
павільйону. Даний факт не оспорюється відповідачем.

Як  уже зазначалось господарським судом набуття
права на землю  визначено, зокрема,  Законом України "Про оренду землі"
та  главою 19 Земельного кодексу України.

Господарський
суд враховує  вимоги ст. 125 Земельного
кодексу України, якою передбачено:

1.
Право   власності  та
право  постійного  користування
на  земельну  ділянку
виникає  після  одержання
її   власником   або користувачем  документа,
що  посвідчує  право
власності чи право постійного користування  земельною
ділянкою,  та  його
державної реєстрації.

2.
Право  на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

3.
Приступати   до   використання   земельної
ділянки    до встановлення її меж
у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється.

Документи,
що посвідчують право на земельну ділянку, визначені статтею 126 Земельного
кодексу України.  Право  власності
на  земельну  ділянку і право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами, а право
оренди  землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до закону.

Згідно
правил ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач
не надав суду доказів того, що він має право користуватися земельною ділянкою
на підставі договору оренди земельної ділянки або на підставі іншої правової
підстави. Відповідачем не надано господарському суду інших доказів, які б
підтверджували правомірність дій останнього в силу закону щодо використання
земельної ділянки, яка знаходиться в оренді позивача,  під розміщення торгівельного павільйону.

За
вказаних обставин, вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають  задоволенню в повному обсязі.

Витрати
по  сплаті державного мита та
інформаційно-технічних послуг на підставі ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Зобов'язати
відповідача  - фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки,
наданої в оренду ВАТ "Кіровоградавтотранс", шляхом знесення за
власний рахунок самовільно встановленого
торгівельного павільйону розміром 25 кв.м. по проспекту Правди, 1 м. Кіровограда.

Наказ
видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Стягнути
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 )
на користь відкритого акціонерного товариства
"Кіровоградавтотранс" (25013, м. Кіровоград,  вул. Глінки, 3, ідентифікаційний код  03117369) - 85 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Згідно
ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення  десятиденного
строку з дня його прийняття.

Рішення
може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його прийняття до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд
Кіровоградської області.

Суддя                                                                                                     О.Б.
Шевчук