ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 р.

№ 2-2/999-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л.

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"

на ухвалу

від

та на постанову

від

господарського суду Автономної Республіки Крим

26.02.-27.03.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

14.05.2008

у справі

№ 2-2/999-2007

за скаргою

Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"

на дії

Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим

стягувач

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Юніон Олд"

у судовому засіданні взяли участь представники:

- скаржника

Троценко Я.В.;

- ДВС

повідомлений, але не з'явився;

- стягувача

повідомлений, але не з'явився

Відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 11.11.2008 № 02-12/494, розгляд справи № 2-2/999-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим здійснюється у складі колегії суддів: Губенко Н.М. –головуючий суддя, судді Барицька Т.Л., Шевчук С.Р.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Крименерго" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим зі скаргою на дії Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в якій просить суд визнати дії останнього незаконними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 17 940,72 грн. та зобов'язати Підрозділ закінчити виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.02.-27.03.2008 у справі № 2-2/999-2007 (суддя Толпиго В.І.) у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий збір стягнуто з боржника правомірно у зв'язку з невиконанням ним рішення суду у добровільному порядку.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 у справі № 2-2/999-2007 (колегія суддів у складі: Лисенко В.А. –головуючий суддя, судді Котлярова О.Л., Заплава Л.М.) апеляційну скаргу ВАТ "Крименерго" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.02.-27.03.2008 –без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів попередніх судових інстанцій, ВАТ "Крименерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані ухвалу місцевого господарського суду від 26.02.-27.03.2008 та постанову апеляційного господарського суду від 14.05.2008 у справі № 2-2/999-2007 та прийняти нове рішення, яким скаргу ВАТ "Крименерго" задовольнити.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме положень ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Відзиви на касаційну скаргу від ВАТ "Крименерго" та Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим не надходили, що відповідно до ч. 2 ст. 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники стягувача та ВДВС у призначене судове засідання не з'явилися.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм господарськими судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх судових інстанцій встановлено наступне:

- 22.03.2007 Відділом примусового виконання рішень ДВС Автономної Республіки Крим прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу: наказу № 2-2/999-2007, якою наданий 7-денний строк для добровільного виконання рішення;

- тієї ж дати було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з посиланням на Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" № 2711-ІV від 23.06.2005;

- ухвалою господарського суд Автономної Республіки Крим від 06-14.09.2007 у справі № 2-2/7853-2007, яка залишена без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.11.2007, постанова Відділу примусового виконання рішень ДВС Автономної Республіки Крим про зупинення виконавчого провадження від 22.03.2007 з виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.02.2007 у справі № 2-2/999-2007 про стягнення з ВАТ "Крименерго" на користь ТОВ "Спільне підприємство "Юніон Олд" 179 407,16 грн. визнана недійсною;

- 17.12.2007 виконавче провадження було поновлено, постанова про поновлення виконавчого провадження була отримана заявником 19.12.2007, що підтверджується повідомленням про вручення постанови;

- ВАТ "Крименерго" добровільно (протягом 7-ми днів) рішення суду не виконало;

- Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим платіжною вимогою № 711 від 28.12.2007 стягнуто борг за виконавчим листом та виконавчий збір;

- апеляційний господарський суд погодився із висновком місцевого господарського суду, що виконавчий збір стягнуто правомірно у зв'язку з невиконанням боржником рішення у добровільному порядку;

- апеляційний господарський суд відхилив доводи апеляційної скарги з мотивів того, що Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає обов'язок державної виконавчої служби проводити стягнення виконавчого збору лише по закінченню 10-денного строку для оскарження її постанови; боржник не позбавлений права оскаржити дії державної виконавчої служби як до стягнення, так і після стягнення виконавчого збору.

Вищий господарський суд не вбачає підстав для скасування прийнятих у даній справі судових рішень, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 7 ст. 11-1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення —п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Отже, законом передбачено, що за невиконання рішення суду у строк встановлений для добровільного виконання на боржника покладаються стягнення у вигляді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Так, згідно із ч. 1 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що у разі коли стягнутої з боржника суми недостатньо для повного задоволення вимог стягувача, виконавчий збір сплачується пропорційно від стягнутої суми.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-ХІУ стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно у встановлений для цього строк і воно було виконано примусово.

Оскільки рішення суду у встановлений державним виконавцем строк відповідач добровільно не виконав, тому з нього правомірно стягнуто виконавчий збір у порядку, передбаченому ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання відповідача (боржника) у касаційній скарзі на те, що постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2008 були скасовані ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим від 06-14.09.2007 та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 у справі № 2-2/7853-2007, не приймаються колегією суддів Вищого господарського суду України до уваги, оскільки постанова Вищого господарського суду України, на яку посилається відповідач, була прийнята після того, як органами ДВС вже були вчинені дії зі стягнення виконавчого збору в порядку, передбаченому чинним законодавством.

При цьому, суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що законність та правомірність дій органів ДВС зі стягнення виконавчого збору перевіряється саме на час проведення зазначених дій.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1996 №11 "Про судове рішення" (з подальшими змінами і доповненнями) рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Доказам у справі в їх сукупності, у порядку виконання припису ст. 43 ГПК України, суди попередніх судових інстанцій дали правильну юридичну оцінку і постановили рішення, які відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення, відповідають нормам матеріального і процесуального права та підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.02.-27.03.2008 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 у справі № 2-2/999-2007 залишити без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" –без задоволення.

Головуючий суддя                                         Н.М. ГУБЕНКО

Судді                     Т.Л. БАРИЦЬКА

С.Р. ШЕВЧУК