ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 р.

№
2-2163/2007

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        не з'явився

від відповідача:    не з'явився

розглянувши  касаційну скаргу  ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 26.11.2007р.

у справі № 2-2163/07 Зарічного районного суду
м. Суми

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Вілан”, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого
комітету Сумської міської ради

про
визнання недійсним
рішення, статуту товариства, свідоцтва про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю “Вілан”, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання недійсним рішення
установчих зборів ТОВ “Вілан”, статуту ТОВ “Вілан”, свідоцтва про державну
реєстрацію ТОВ “Вілан” та запису про проведення державної реєстрації ТОВ
“Вілан” від 02.06.2004р.

Ухвалою
Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2007р. (суддя А.Я.Клименко)
провадження у справі закрито.

Не
погодившись з ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2007р.,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою
Апеляційного суду Сумської суду від 16.02.2007р. апеляційну скаргу ОСОБА_1
прийнято до розгляду.

Ухвалою
Апеляційного суду Сумської суду від 01.03.2007р. (судді: В.Г.Рибалка,
О.М.Білецький, В.І.Криворотенко) знято з апеляційного розгляду справу та
передано разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду
м. Суми від 18.01.2007р. до Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою
Харківського апеляційного господарського суду від 27.03.2007р. прийнято
апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2007р. (судді:
Ю.О.Могилєвкін, В.І.Пушай, О.В.Плужник) апеляційну скаргу задоволено: ухвалу
Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2007р. , справу передано на розгляд
Зарічному районному суду м. Суми.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2007р. (суддя Б.В.Бурда) позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів членів
будівельного кооперативу “Іскатель” від 24.04.2003р. оформлене протоколом від
18.05.2004р. № 2, оформлене протоколом від 25.05.2004р. № 10, визнано недійсним
рішення установчих зборів ТОВ “Вілан” від 25.05.2004р., статут ТОВ “Вілан”
зареєстрований 02.06.2004р. за  № 9110,
свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ “Вілан”, стягнуто з
ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1
2242,50 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат.

Не
погодившись з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2007р.,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Вілан” подало апеляційну скаргу.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. (судді:
І.С.Карбань, Л.М.Бабакова, І.А.Шутенко) заяву ТОВ “Вілан” щодо скасування
забезпечення позову задоволено, скасовано забезпечення позову запроваджене
ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2007р., апеляційну скаргу
ТОВ “Вілан” задоволено, рішення Зарічного районного суду м. Суми від
18.07.2007р. скасовано, в позові відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
“Вілан” 42,50 грн. державного мита за подання апеляційної скарги.

Не
погодившись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від
26.11.2007р., ОСОБА_1 подав до Вищого господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 26.11.2007р. та залишити в силі Зарічного районного
суду м. Суми від 18.07.2007р.. Свою вимогу ОСОБА_1 мотивує тим, що
господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та
процесуального права.

Сторони
не скористались правом, наданим ст. 22 ГПК України щодо участі їх представників
у судовому засіданні. Про час і місце розгляду касаційної скарги були
повідомлені.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Господарським
судом встановлено:

01.02.1989р.
був створений будівельний кооператив “Іскатель”. Наказом від 01.02.1989р. до
кооперативу на постійну роботу був прийнятий ОСОБА_1 При вступі до кооперативу
позивач, як і інші члени кооперативу, пайового внеску не робив, а майно
кооперативу було сформовано за рахунок господарської діяльності кооперативу.

Відповідно
до Положення про власність членів кооперативу “Іскатель” пай - це розмір
первинного діленого фонду, встановленого члену кооперативу. Згідно рішення
загальних зборів кооперативу позивачу була нарахована сума паю за період роботи
з 01.02.1989р. по 31.12.1991р. з урахуванням коефіцієнту трудової участі в сумі
7817 рублів СРСР і йому була видана карточка пайщика.

01.03.1999р.
позивача було звільнено з роботи.

Пунктом
4.3 Статуту будівельного кооперативу “Іскатель” визначено, що кожен член
кооперативу має право виходу із складу кооперативу. Заява члена кооперативу про
вихід з кооперативу розглядається в місячний строк правлінням та затверджується
загальними зборами.

Позивач
заяву про вихід з кооперативу не надавав, тому рішення загальних зборів
кооперативу “Іскатель” про виключення позивача з кооперативу не приймалося.

05.02.1999р.
позивач подав правлінню кооперативу “Іскатель” заяву про виплату йому частки у
майні кооперативу.

Крім
того, ним як колишнім членом кооперативу 30.05.2000р. був поданий в Зарічний
районний суд позов до будівельного кооперативу “Іскатель”, про стягнення частки
у майні даного кооперативу.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 18.08.2004р. йому було відмовлено в
задоволенні позову про стягнення вартості частки у майні кооперативу у зв'язку
з необґрунтованістю вимог з посиланням на те, що будівельний кооператив
“Іскатель” мав велику кредиторську заборгованість, яка перекривала доходи
підприємства, в зв'язку з чим частка у майні позивача в грошовій формі мала
від'ємне значення.

24.04.2003р.
загальними зборами членів будівельного кооперативу “Іскатель” було прийняте
рішення № 2 про затвердження виходу членів кооперативу, що припинили трудові
відносини з кооперативом (в т.ч. позивача).

18.05.2004р.
загальними зборами членів будівельного кооперативу “Іскатель” було прийняте
рішення № 6 про повторне затвердження виходу членів кооперативу (в т.ч.
позивача), що припинили трудові відносини з кооперативом.

25.05.2004р.
загальними зборами членів будівельного кооперативу “Іскатель” прийнято рішення
№ 10 про перереєстрацію (зміну організаційно-правової форми та назви) будівельного
кооперативу “Іскатель” у ТОВ ”Вілан”, затверджено порядок формування Статутного
капіталу та Статут ТОВ “Вілан”, обраний директор ТОВ “Вілан”. На підставі
вказаного рішення загальних зборів членів кооперативу 25.05.2004р. були
проведені установчі збори ТОВ “Вілан”, на яких прийняті рішення про створення
ТОВ “Вілан” шляхом реорганізації будівельного кооперативу “Іскатель”,
затверджено його Статут.

02.06.2004р.
ТОВ “Вілан” було зареєстровано відділом державної реєстрації суб'єктів
підприємницької діяльності Виконавчого комітету Сумської міської ради за №
9110. Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Сумської міської ради було
внесено до Єдиного державного реєстру запис про державну реєстрацію ТОВ
“Вілан”, а Виконавчим комітетом Сумської міської Ради було видано свідоцтво про
державну реєстрацію ТОВ “Вілан”.

Згідно
ч. 3 преамбули закону СРСР "Про кооперацію в СРСР", який не
застосовується на території України у зв'язку з прийняттям 10.07.2003р. Закону
України "Про кооперацію", закон гарантує громадянам право
добровільного вступу в кооператив і вільного виходу з нього, участі в
управлінні всіма справами кооперативу; самостійність колективного
господарювання і незалежність кооперативу в прийнятті рішень щодо виконання
його статутних завдань; соціальну справедливість і соціальну рівність у праві
на працю; особисті доходи, які відповідають кількості та якості праці, і на
соціальне забезпечення. Таким чином, даний закон гарантував громадянам право як
добровільного вступу в кооператив так і право вільного безперешкодного виходу з
нього.

Принципи
діяльності кооперативу були викладені у ст. 10 закону СРСР "Про кооперацію
в СРСР", згідно ч. 1 якої діяльність кооперативу грунтується на принципах добровільності
вступу до кооперативу і безперешкодного виходу з нього, поєднання
особистих, колективних і державних інтересів, господарської самостійності,
матеріальної заінтересованості і соціальної справедливості, безпосередньої
участі членів кооперативу в управлінні його справами на основі кооперативної
демократії, соціалістичної законності. Отже, приписами даної правової норми,
було встановлено, що діяльність кооперативу грунтувалася на принципах добровільності
вступу до кооперативу і безперешкодного виходу з нього.

Як
вже було зазначено, 01.03.1999р. позивач звільнився з роботи в будівельному
кооперативі “Іскатель”.

Згідно
абз. 2 ч. 2  ст. 40 закону СРСР "Про
кооперацію в СРСР" членство в кооперативі зумовлене обов'язковою
трудовою участю громадян у його діяльності. Держава вживає заходів для
запобігання випадкам використання кооперативів для приватнопідприємницької
діяльності з використанням найманої праці під виглядом створення кооперативів.
Таким чином, даною правовою нормою було встановлено, що обов'язковою умовою
членства в кооперативі була трудова участь члена кооператива. Проте, позивач,
звільнившись з кооперативу 01.03.1999р., трудової участі у будівельному
кооперативі “Іскатель” не брав.

За
таких обставин, позивач, відповідно до приписів вищенаведеної правової норми
членом кооперативу бути не міг, оскільки звільнився з нього.

Враховуючи,
що вищезгаданим законом громадянам гарантувалося не тільки добровільний вступ у
кооператив, але і добровільний безперешкодний вихід з нього, то ненадання позивачем
заяви про вихід з кооперативу, але звільнення з кооперативу, що унеможливлювало
його трудової участі в кооперативі, свідчить про добровільний вихід та
припинення членства з 01.03.1999р. незважаючи на неподання ним відповідної
заяви, яка мала бути розглянута правлінням кооперативу та затверджена
загальними зборами відповідно до Статуту будівельного кооперативу “Іскатель”.

Про
фактичний вихід позивача з будівельного кооперативу “Іскатель” свідчить також і
вимога позивача щодо виділення йому частки у майні кооперативу.

Відповідно
до ст. 13 Закону України “Про кооперацію” членство в кооперативі припиняється у
разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності
виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом
кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена
кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.

Оскільки
позивач 01.03.1999р. вийшов з будівельного кооперативу “Іскатель”, то
апеляційна інстанція дійшла правомірного висновку щодо відмовлення позивачу в
позові.

Згідно
ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права. Оскільки апеляційним господарським судом норми
матеріального та процесуального права порушено не було, то підстави для
скасування даного судового рішення відсутні.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2007р.  у справі № 2-2163/07 -без змін.

Головуючий
- суддя
Кривда Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький
А.М.