ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"02"
вересня 2008 р.
Справа № 9/429-07/8

За
позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.
Миронівка

до
відповідача Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, с. Центральне, Миронівський район

про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та стягнення 10 800грн. 00коп.,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від
позивача: не
з'явився;

від
відповідача: ОСОБА_3.
-довір. №304 від 06.11.2007р. -представник;

ОСОБА_2 . - ФОП.

Суть
спору:

Позивач
просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні
орендованою земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1(біля
залізничного вокзалу), для використання під стоянку таксі шляхом накладення на
відповідача заборони щодо розміщення його автомобілів на земельній ділянці
позивача та стягнути з відповідача 10 800грн. 00коп., з яких 8 800грн. 00коп.
матеріальних збитків (неодержаного доходу) та 2 000грн. 00коп. завданої неправомірними
діями шкоди та господарські витрати.

Відповідач
позов не визнає, посилаючись на недоведеність та не надання належних доказів на
підтвердження неодержаного доходу та моральної шкоди. Щодо актів від
11.02.2006р., 20.06.2006р. та від 08.02.2007р. про виявленні правопорушення, то
зазначені акти складені не уповноваженими особами.

Щодо
звернень до міліції та прокуратури, то згідно відповіді прокурора Миронівського
району від 06.03.2006р. №с-26 прийнято рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи на підставі п. 1 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу
України, а Миронівський РВ ГУ МВС не вбачає в діях відповідача ні
адміністративного правопорушення, ні кримінально караних дій.

Позивач
в судове засідання не з'явився, вимог суду не виконав, зокрема вимог постанови
Вищого господарського суду України від 01 липня 2008р., докази знаходження
автомобілів на земельній ділянці позивача на сьогоднішній день, документально
обґрунтований розрахунок неодержаного доходу та моральної шкоди, акт передачі
землі в оренду, межі земельної ділянки.

Позов задоволенню не підлягає.

судом встановлено:

30
грудня 2005р. між Миронівською міською радою та суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (позивач) укладено договір оренди земельної
ділянки, за яким міська рада передала позивачу в строкове платне користування
земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться в межах
населеного пункту на території Миронівської міської ради за адресою:
АДРЕСА_1(біля залізничного вокзалу).

Загальна
площа земельної ділянки 0,0214га, мета використання -під стоянку таксі, земля
комерційного використання -п. 2 договору оренди.

Договір
укладено строком на 10 років -п. 6 договору оренди.

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на порушення відповідачем його права на користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1(біля залізничного вокзалу) для стоянки таксі,
шляхом використання під стоянку своїх автомобілів.

Порушення підтверджується наступними
доказами:

-          актами виявлення правопорушення від
11.02.2006р., від 20.06.2006р. та від 08.02.2007р.;

-          протокол наради виконуючого обов'язки
голови райдержадміністрації -голови районної конкурсної комісії для проведення конкурсів
на перевезення пасажирів від 06.03.2006р.;

-          заявами позивача на ім'я міського
голови від 20.01.2006р., 16.06.2006р., від 03.07.2006р. та ім'я  депутата Миронівської районної ради від
05.02.2007р.;

-          відповідь прокурора Миронівського
району від 06.03.2006р.;

-          постанова Миронівського районного
суду від 24.01.2007р.;

-          висновки міліції від 12.02.2007р.,
від 12.04.2007р. та від 06.07.2007р.

Разом з цим, позивачем до суду не
подано правовстановлюючого документа на землю, акту передачі землі в оренду,
межі земельної ділянки, що являється доказами порушення права землекористувача
-ст. 152 Земельного кодексу України.

Також
позивачем не подано до суду доказів знаходження автомобілів відповідача на його
земельній ділянці.

Відповідно
до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитки у
результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно
до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене
(упущена вигода).

Відповідно
до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Документально
обґрунтованого розрахунку неодержаного доходу та моральної шкоди позивач до
суду не подав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім
того, під час розгляду справи судом з'ясовано, що відповідач зареєстрований як
фізична особа -підприємець 13.02.2007р., про що свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи -підприємця та витяг з Єдиного державного
реєстру.  Докази подані позивачем на
підтвердження позовних вимог також стосуються громадянина, а не фізичної особи
-підприємця. Тобто позивачем заявлено позов не до того відповідача.

За таких обставин підстав для
задоволення позову суд не вбачає.

Зважаючи
на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення
вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його
належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або
касаційному порядку.

Суддя
Чорна Л.
В.