СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2008 р.

Справа № 16/5026

За позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

до Приватного
підприємця ОСОБА_2, м. Хмельницький

про стягнення
3 184,00 грн.

Суддя      В.В. Магера

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 - за
довіреністю від 05.11.07 р.;

ОСОБА_4 - за довіреністю від
11.11.08 р., в судовому засіданні 20.11.08 р.

Від відповідача: ОСОБА_2 -
приватний підприємець;

ОСОБА_5 - за
довіреністю від 31.10.08 р., в судовому засіданні 20.11.08 р.

Рішення приймається 26.11.2008 р.,
оскільки в судовому засіданні 20.11.2008 р. оголошувалась перерва.

Суть спору: Позивач
звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 3 184,00 грн.
заборгованості за рахунком-фактурою № 14 від 03.01.08 р. та видатковою
накладною № 14 від 03.01.08 р.

Представники позивача у судовому
засіданні, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. При
цьому, усно, уточнивши предмет позову у відповідності до ст.22 ГПК України,
зазначили, що між сторонами було укладено договір поставки №1 від 03.01.2008
р., відповідно до якого позивач зобов'язувався надати послуги по виготовленню
календарів настільних, а відповідач в свою чергу оплати вартість робіт по їх
виготовленню. В договорі було передбачено, що в разі виявлення будь яких
дефектів продукції, відповідач повинен звернутися до позивача на протязі 10
днів з відповідною заявою. Однак, по сьогоднішній день відповідач з такими
заявами не звертався. Заборгованість повністю не сплатив.

Представники відповідача у судове
засідання з`явились, проти позову заперечили з наступних підстав: в грудні 2007
р. відповідач отримав замовлення від ТОВ „Торговий Дім „Опус” на виготовлення
настільного та настінного календарів у кількості 500 шт. кожний, для
виготовлення якого, він звернувся до друкарні ПП ОСОБА_1 Згідно вищевказаного
замовлення позивачу було виставлено 2 рахунки №14 від 03.01.2008 р. на суму 3
784,00 грн. та №18 від 20.12.2007 р. на суму
8 020 грн.

Як стверджує відповідач, з ТОВ ТД
„Опус” в нього існувала попередня домовленість, що гроші вони почнуть
виплачувати, коли отримають кінцеву продукцію. Перша сума, яка була сплачена ТД
„Опус” складала 1 000 грн., але позивач наполягав на внесенні додаткової суми,
мотивувавши це тим, що суми 1 000 грн. недостатньо для того, щоб розпочати
відпуск продукції.

За твердженням відповідача, ТОВ ТД
„Опус” було його постійним клієнтом, а тому він вніс до попередньої суми свої
кошти в розмірі 2 500 грн., будучи впевненим, що фірма ТОВ ТД „Опус” їх
поверне. Після кількох проплат ТОВ ТД „Опус” виявило помилки у кінцевій
продукції (в календарі за липень та за вересень 2008 р. числа місяця не були
розміщенні у порядку зростання) і відмовилось виплачувати залишок до моменту
передрукування бракованих листів. При цьому, позивач погодився переробити
календарі лише при умові повної сплати замовлення, з чим ТОВ ТД „Опус” в свою
чергу не погодилось.

За твердженням відповідача конфлікт
виник через помилку в дизайні макету, і в подальшому у кінцевій продукції вона
є бракованою і на його думку не придатною для прямого застосування, а тому він
просить суд відмовити позивачу в задоволенні заявлених вимог.

Крім того, відповідачем, в судовому
засіданні 31.10.08 р. надано докази часткової оплати суми заборгованості в
розмірі 200,00 грн. (платіжне доручення № 348 від 21.10.08 р.; призначення
платежу -за поліграфічні послуги згідно рахунку № 14 від 03.01.08 р.)

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

03.01.2008 р. між сторонами
укладено договір поставки №1. Відповідно до п.1.1 договору позивач
(постачальник) продає, а покупець (відповідач) купує поліграфічну продукцію.

П.2.2 договору встановлено, що ціна
товару визначається продавцем у рахунку-фактурі, що виставляється ним для
оплати.

Претензії до якості поставленого за
договором Товару надаються Постачальнику протягом 10 днів з моменту поставки
(п.3.2 договору).

03.01.2008 р. позивачем виставлено
відповідачу рахунок-фактуру № 14, видано видаткову накладну №14 від 03.01.2008
р. на загальну суму 3 784,00 грн. за виготовлення календарів настільних.

Відповідачем зазначений
рахунок-фактура оплачена не була.

06.05.2008 р. позивачем направлено
відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за виконану
поліграфічну продукцію в розмірі 3 784 грн.

На запит адвоката ОСОБА_4, гр-ка
ОСОБА_6 повідомила, що в період липня 2007 р. по серпень 2008 р. вона працювала
в ПП ОСОБА_2 За дорученням останнього, в грудні 2007 р. вона передала ПП
ОСОБА_1 макет календаря 2008 р. для ТОВ „Опус”. Макет календарів вона погодила
разом із представником виконавця.

Відповідач, частково, провів
розрахунки з позивачем, тому останній звернувся до суду з позовом про стягнення
з ПП ОСОБА_2 3 184 грн. заборгованості.

Платіжним дорученням №348 від
21.10.2008 р. відповідач перерахував позивачу 200 грн. заборгованості за
поліграфічні послуги згідно рахунку №14 від 03.01.2008 р.

В зв'язку з наявною заборгованістю
відповідача, позивач звернувся з позовом до суду про примусове її
стягнення.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи
їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Ст. 265 Господарського кодексу
України визначено, що  за договором
поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом   поставки
є   визначені   родовими
ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах,
технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи
товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби,
визначені індивідуальними ознаками (Ст.266 ГК України).

Згідно ч.1 ст.268 Господарського
кодексу України  якість товарів, що
поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій
технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам
(еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості
товарів.

Заперечення відповідача проти
позову судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються дослідженими у
справі доказами. При цьому, судом враховується, що відповідачем не заявлено
будь яких претензій позивачу з приводу якості виготовленого товару (календарів
настільних), а навпаки проведено часткову оплату на загальну суму 800 грн.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку що позов в частині стягнення з відповідача 2 984 грн. є обґрунтованим,
підтверджений належними у справі доказами, відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 200 грн. заборгованості підлягає припиненню у
відповідності до вимог п.1-1 ст.80 ГПК України, оскільки заборгованість в цій
частині відповідачем добровільно погашена, що підтверджується платіжним
дорученням №348 від 21.10.08 р.

У відповідності до ст.ст.44, 49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.
82-84, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Хмельницький до Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Хмельницький про
стягнення 3 184,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ідент. код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент. код
НОМЕР_1)  2 984,00 грн. (дві тисячі
дев'ятсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) заборгованості, 102 грн. (сто дві
гривні 00 коп.) державного мита, 118 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.)
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині
стягнення з ПП ОСОБА_2 200 грн. заборгованості припинити.

Суддя