ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2008 Справа№ 14/292

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Тищик І.В, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Марунич Н.В.

за участю представників сторін:

позивач: Євтушенко М.С, представник, довіреність №2013 від 15.05.08;

відповідач: Самуха В.О, юрисконсульт, довіреність №б/н від 02.10.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Оболонь”, м. Київ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2008р. у справі №14/292;

за заявами відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград

про визнання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2001р. та 30.04.2002р. такими, що не підлягають виконанню

у справі

за позовом закритого акціонерного товариства “Оболонь”, м. Київ

до відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 25 432, 54 грн,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2001р. закрите акціонерне товариство “Оболонь” звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до державного підприємства державної холдингової компанії “Павлоградвугілля” державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Дніпровська” про зобов’язання поставити вугілля марки ГР та ДГР в кількості 242 тони на суму 21 849, 29 грн. і стягнення пені у сумі 3 583, 28 грн. відповідно до умов договору на постачання сировини №08/82-01 від 17.04.2001р. (а. с. 3 –5 т. 1)

27.11.2001р. позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення пені до

5 069, 02 грн. (а. с. 23 –24 т. 1)

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач простий вексель №78261 в оплату спірної продукції не передав. Крім того, відносно шахти порушено справу про банкрутство №Б/26/42/01 від 01.08.2001р, тому штрафні санкції на неї не розповсюджуються. (а. с. 27 –28 т. 1)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001р. дочірнє підприємство державної холдингової компанії “Павлоградвугілля” державне відкрите акціонерне товариство “Шахта “Дніпровська” зобов’язане передати позивачу вугілля марки ГР та ДГР в кількості 242 тони на суму 21 849, 29 грн, а також стягнуто на користь позивача витрати на держмито у сумі 218, 49 грн. і витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 69 грн, в решті позовних вимог відмовлено. (а. с. 38 т. 1)

10.12.2001р. господарським судом Дніпропетровської області був виданий наказ на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001р. в частині стягнення витрат на державне мито у сумі 218, 49 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 69 грн. (а. с. 41 т. 1)

30.04.2002р. господарський суд Дніпропетровської області видав наказ на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001р. в частині зобов’язання дочірнього підприємства державної холдингової компанії “Павлоградвугілля” державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Дніпровська” передати закритому акціонерному товариству “Оболонь” вугілля марки ГР та ДГР в кількості 242 тони на суму 21 849, 29 грн. (а. с. 63 т. 1)

05.06.2008р. відповідач звернувся до суду в порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України із заявами від 30.05.2008р, в яких просив визнати накази господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2001р. №14/292 про стягнення судових витрат та №14/292 від 30.04.2002р. про зобов’язання передати 242 тони вугілля такими, що не підлягає виконанню.

(а. с. 77 –79, 110 – 112 т. 1)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області (суддя Панна С. П.) заяву відповідача задоволено: визнано накази господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2001р. №14/292 та від 30.04.2002р. №14/292 такими, що не підлягають виконанню. (а. с. 90 т. 2)

20.11.2008р. за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства “Оболонь” порушено провадження з перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2008р. В апеляційній скарзі позивач просив скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, аргументуючи порушення норм матеріального права, зокрема: безпідставним незастосуванням до даних правовідносин статей 104, 106, 609 Цивільного кодексу України.

Представник позивача Євтушенко М.С. висловився в підтримку апеляційної скарги, представник відповідача Самуха В.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Положення частини 4 цієї статті узгоджуються з положеннями пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги, яких не забезпечено заставою майна боржника.

В силу частин першої та другої статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001р. позов частково було задоволено: зобов’язано відповідача передати позивачу вугілля марки ГР та ДГР в кількості 242 тони на суму 21 849, 29 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на сплату державного мита у сумі 218, 49 грн, витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 69 грн. На виконання рішення були видані накази від 10.12.2001р. №14/292 та від 30.04.2002р. №14/292.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2004р. та від 06.12.2004р. боржник був замінений на відкрите акціонерне товариство державну холдингову компанію “Павлоградвугілля”, а в послідуючім - на відкрите акціонерне товариство “Павлоградвугілля”. (а. с. 71, 76 т. 1)

Державною виконавчою службою Павлоградського міського управління юстиції в Дніпропетровській області 28.06.2004р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом суду від 10.12.2001р. №14/292.

24.01.2005р. було прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 34 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки було встановлено, що відносно боржника було порушено справу про банкрутство. Матеріали справи не містять інформацію щодо поновлення виконавчого провадження. (а. с. 80, 113 т.1)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005р. порушено провадження у справі про банкрутство відповідача та введено мораторій на задоволення вимог його кредиторів, про що було опубліковано оголошення у газеті «Голос України»від 24.09.2005 № 181. Протягом 30 днів з моменту опублікування названого оголошення позивач у справі - закрите акціонерне товариство “Оболонь” не звернувся в установленому порядку із заявою з вимогами до боржника –відповідача та відповідно не було включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 31.07.2006 у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля».

Вимоги позивача підтверджені рішенням суду у даній справі виникли до 11.01.2005, тобто до дня порушення провадження у справі про банкрутство відповідача № Б26/7/05, а тому є конкурсними за своєю правовою природою.

Наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло позивача у справі від обов'язку звернення з заявою про визнання його вимог до відповідача у справі про банкрутство відповідача №Б/26/7/05, тому вказані вимоги позивача вважаються погашеними на підставі частини 2 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що відповідно до положень частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, 4 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2008р, а доводи скаржника вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 106, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Оболонь” залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2008р. у справі №14/292 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.В. Тищик

Л.О.Чимбар

Постанову підписано 15.12.2008р.