ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№
22/4пд

Колегія
суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Муравйова
О.В.,

розглянула

касаційну
скаргу

суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі -Підприємець)

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду

від

26.05.08

у
справі

№ 22/4пд

господарського
суду

Донецької
області

за
позовом

Підприємця

до

Маріупольської
міської ради (далі -Міськрада)

про

відновлення
порушеного права шляхом визнання переважного права щодо продовження строку
дії договору оренди земельної ділянки та зобов'язання укласти додаткову угоду

В
засіданні взяли участь представники:

-
позивача:

не
з'явились;

-
відповідача:

не
з'явились.

Ухвалою
від 29.07.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого
-Першикова Є.В., суддів -Данилової Т.Б.,

Ходаківської
І.П. касаційна скарга Підприємця від 23.06.08 була прийнята до провадження та
призначена до розгляду у судовому засіданні на 18.09.08, без початку перегляду
справи по суті.

У
зв'язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у черговій відпустці
розпорядженням від 17.09.08 заступника Голови Вищого господарського суду
України для розгляду даної справи створено колегію суддів у складі: головуючий
-Першиков Є.В., судді -Данилова Т.Б., Муравйов О.В.

Вказана
ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку,
документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого
господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу
відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України
належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На
день розгляду справи у судовому засіданні 18.09.08 будь-яких письмових заяв та
клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

У
судове засідання 18.09.08 представники сторін не з'явились.

Враховуючи,
що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було
попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо
неможливості участі у судовому засіданні 18.09.08 до колегії суддів Вищого
господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними
матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України
направляється поштою в установленому законом порядку.

Рішенням
від 12.03.08 господарського суду Донецької області (суддя Волошинова Л.В.) у
задоволенні позовних вимог Підприємцю відмовлено.

Постановою
від 26.05.08 Донецького апеляційного господарського суду (колегія суддів у
складі: головуючого -Величко Н.Л., суддів -Алєєвої І.В., М'ясищева А.М.)
рішення від 12.03.08 господарського суду Донецької області залишено без змін, а
апеляційну скаргу Підприємця -без задоволення.

Вказані
судові рішення мотивовані тим, що матеріалами справи доведено, що рішенням
Міськради Підприємцю було відмовлено у продовженні строку дії договору оренди.
При цьому, судами було взято до уваги те, що постановою від 21.08.07 у
адміністративній справі № 22-а-1472/07 Підприємцю було відмовлено у задоволенні
позову про скасування вказаного рішення Міськради.

Не
погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій Підприємець звернулась до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення
від 12.03.08 господарського суду Донецької області та постанову від 26.05.08
Донецького апеляційного господарського суду скасувати, та прийняти по справі
нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Свої вимоги
скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було
порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ч. 3 ст. 640, ст.
764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 125, п. б ст. 141 Земельного кодексу
України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ч. 1

ст. 45
Господарського процесуального кодексу України .

На
день розгляду справи у судовому засіданні письмовий відзив на касаційну скаргу
від Міськради не надійшов, разом з тим згідно ст. 1112 Господарського
процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу
(подання) не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі,
проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як
встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи,
18.05.01 між Міськрадою та Підприємцем, на підставі рішення виконавчого
комітету Міськради від 21.03.01 № 100/15, було укладено

договір
№ 184 оренди земельної ділянки площею 0,0020 га в Приморському

районі
м.Маріуполя, строком на три роки (далі -Договір). При цьому встановлено, що
22.05.01 вказаний Договір було зареєстровано в установленому порядку, про що в
книзі записів державної реєстрації догорів оренди землі вчинено запис № 184
(зареєстрований приватним нотаріусом за

№
1060).

Вирішуючи
спір суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що

п.
2.2 Договору сторони передбачили, що по закінченні терміну його дії Орендар
(Підприємець) має переважне право на поновлення Договору на новий термін. У
цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про
бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два
місяці до його закінчення.

На
підставі наданих сторонами доказів по справі попередніми судовими інстанціями
встановлено, що ухвалою від 04.04.05 господарського суду Донецької області було
припинено провадження у справі № 14/54 за позовом Підприємця до Міськради в
частині спонукання укласти договір оренди земельної ділянки, з мотивів
відсутності між сторонами предмету спору.

Також,
встановлено, що ухвалою від 26.06.06 господарський суд Донецької області за
заявою Підприємця роз'яснив ухвалу від 04.04.05 по справі № 14/54, зазначивши,
що ухвалою від 04.04.05 встановлено факт продовження дії договору оренди від
18.05.01. Разом з тим, судом з посиланням на ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" та п.п. 2.2 Договору строк його дії визнано продовженим на
три роки.

При
вирішенні спору по суті місцевим та апеляційним судами встановлено, що з
18.05.04 і до теперішнього часу Підприємець продовжує користуватись спірною
земельною ділянкою.

Крім
того, судами встановлено, що 24.07.06 Підприємець посилаючись на постанову від
27.06.06 господарського суду Донецької області у справі

№
3/182пд, якою на Міськраду було зобов'язано винести на розгляд чергової сесії
Міськради питання про продовження дії Договору, звернулась до Міськради з
клопотанням про винесення на розгляд чергової сесії Міськради питання про
продовження строку дії Договору для розміщення торгівельного павільйону по
вул.Латишева, 33.

Матеріалами
справи доведено, що рішенням Міськради від 26.09.06

№
5/5-647 Підприємцю у продовженні строку дії Договору оренди земельної ділянки
площею 20,0 м2 для експлуатації та обслуговування торгівельного
кіоску по вул.Латишева, 33 в Приморському районі м.Маріуполя було відмовлено у
зв'язку з чисельними скаргами мешканців житлового, будинку

№ 33.

Крім
того, попередніми судовими інстанціями встановлено, що листом

№
047-78 від 12.04.07 голова Міськради повідомив Підприємця про те, що строк дії
Договору закінчився, та просив звільнити земельну ділянку площею 20,0 м2
по вул.Латишева у м.Маріуполі.

При
цьому, вирішуючи спір місцевий та апеляційний суди встановили, що постановою
від 21.08.07 Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №
22-а-1472/07, за результатами перегляду в апеляційному порядку постанови від
08.05.07 Приморського районного суду м.Маріуполя по справі

№
2-а-41/07, Підприємцю у задоволенні позову про скасування рішення Міськради від
26.09.06 № 5/5-647 було відмовлено.

Разом
з тим, встановлено, що при розгляді справи адміністративним судом було
зазначено про те, що п. 4 Договору визначено, що даний Договір втрачає чинність
у разі його припинення, а підставою його припинення є закінчення строку його
дії, який сплив 21.03.07.

Також,
судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням від 05.11.07
господарського суду Донецької області по справі

№
38/191пн Підприємця було зобов'язано протягом місяця з дня набрання судовим
рішенням законної сили звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною
площею 20,0 м2 з земель громадської та житлової забудови Міськради
по вул.Латишева, 33 у м.Маріуполі. Даним рішенням суду встановлено, що
Підприємець використовує земельну ділянку площею 20,0 м2 під
розміщення торгового кіоску після закінчення договору оренди, без виносу меж
земельної ділянки в натурі та правовстановлюючих документів на спірну земельну
ділянку.

Водночас,
встановлено, що постановою від 09.01.08 Донецького апеляційного господарського
суду по справі № 38/191пн рішення від 05.11.07 господарського суду Донецької
області залишено без змін, та на день винесення даної постанови в касаційному
порядку справа № 38/191пн не оскаржувалась, а отже такі рішення набрали
чинності та підлягають виконанню відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно ст. 13
Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від
імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За
змістом ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" передбачено, що після закінчення строку,
на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував
обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право
на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Разом
з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що наведеною
правовою нормою не передбачено порядок автоматичного поновлення договору оренди
земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише
визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Відповідно
до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання
земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки)
вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій
чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Відповідно
до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" сторони укладають
договір оренди землі лише у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в
оренду.

Отже,
чинним законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює
право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання
земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Міськради від 26.09.06 № 5/5-647
Підприємцю було відмовлено у продовженні строку дії Договору оренди спірної
земельної ділянки, при цьому відомостей про те, що таке рішення Міськради у
встановленому законом порядку скасовано чи визнано недійсним на час винесення
даної постанови Вищим господарським судом України, немає.

Таким
чином, зважаючи на те, що необхідною умовою укладення (продовження дії)
договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній
власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної
ділянки, зобов'язання цього органу укласти такий договір або ж продовжити дію
договору за відсутності позитивного рішення Міськради з даного питання є
порушенням її виключної передбаченої Конституцією України компетенції на
здійснення права власності від імені українського народу та управління землями,
яке підлягає захисту, а порушені права позивача мають захищатися способами,
передбаченими ст. 152 Земельного кодексу України з обов'язковим дотриманням
норм чинного законодавства.

З
урахуванням наведених правових положень колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що доводи, викладені Підприємцем в касаційній скарзі, є
необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і
не відповідають вимогам закону.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в
касаційній скарзі стверджує факт порушення судами не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів, але
оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про
встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім
переконанням суду і в силі вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу
України їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

З
врахуванням того, що з'ясування підставності оцінки доказів та встановлення
обставин по справі згідно приписів ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної
інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до
висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На
підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та
винесено рішення з дотриманням норм чинного законодавства, що дає підстави для
залишення їх без змін.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 від 23.06.08
залишити без задоволення.

Постанову
від 26.05.08 Донецького апеляційного господарського суду у справі № 22/4пд
господарського суду Донецької області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:Т.Данилова

О.Муравйов