ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  07/3668а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06"
жовтня 2008 р.

11 год., м. Черкаси

За адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Черкаській
області

про скасування рішення

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Ковба
І.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 -за
довіреністю від 25.07.2008р.;

від відповідача: Шамрай О.В. -за
довіреністю від 20.02.2008р.

Заявлено адміністративний позов про
скасування рішення відповідача від 25.04.2008р. № про застосування
до позивача 3400грн. штрафу за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій на таку торгівлю.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач вказав на незаконність і необґрунтованість спірного рішення.

За твердженням позивача торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами у його магазині здійснила продавець
ОСОБА_3, яка зробила це без відома позивача і була притягнута за це постановою
Лисянського районного суду від 05.05.2008р. до адміністративної
відповідальності за частиною 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Відтак позивач вважає, що підстав для застосування до нього
3400грн. штрафу за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності ліцензій на таку торгівлю у відповідача не
було.

Також позивач просить суд вважати
причину пропуску ним місячного строку для оскарження спірного рішення
відповідача поважною, оскільки він хворів і проходив лікування у Лисянський
районній лікарні.

У засіданні суду представник
позивача підтримав адміністративний позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечив, оскільки вважає спірне рішення законним і обґрунтованим, а
причину пропуску позивачем місячного строку для оскарження цього рішення не
поважною, тому відповідач вважає що у адміністративному  позові позивачу слід відмовити.

У засіданні суду представник
відповідача підтримав заперечення проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків,
господарський суд встановив наступне.

18 жовтня 2002р. Лисянською
районною державною податковою адміністрацією була проведена державна реєстрація
позивача як фізичної особи-підприємця.

9 квітня15 травня 2008р. у магазині
№116 с. Петрівська Гута Лисянського району Черкаської області, у якому позивач
здійснював підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, старшим
оперуповноваженим управління Державної служби боротьби з економічною
злочинністю УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 та оперуповноваженим
цього ж управління ОСОБА_5 у присутності громадян ОСОБА_6 і ОСОБА_3 була
проведена перевірка, у ході якої здійснено контрольну закупку товарів та огляд
місця події, якими встановлено факт здійснення продажу продавцем позивача
ОСОБА_3 однієї пляшки горілки „Настоянка з перцем” торговельної марки „Смачна”
ємністю 0,5 л і однієї пачки цигарок „Оптима”, а також наявність у магазині
інших алкогольних напоїв та тютюнових виробів за відсутності у пощзивача
ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

За результатами цієї перевірки були
складені акт контрольної закупки від 09.04.2008р., протокол огляду місця події від
09.04.2008р. і протокол про адміністративне правопорушення від 09.04.2008р.
№000694, у якому записані пояснення продавця ОСОБА_3 про те, що їй невідомо
чому в магазині відсутні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами, які поставляла дружина ОСОБА_1 -ОСОБА_7. Документи про
походження та якість даної продукції у магазині відсутні. Правила роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_7 до
продавця не доводилися.

Крім того, продавець ОСОБА_3
09.04.2008р. надала розписку про прийняття нею на відповідальне зберігання
товарів, що знаходяться в магазині с. Петрівська Гута Лисянського району, які
належать підприємцю ОСОБА_1 і зазначила при цьому, що претензій до працівників
міліції не має.

Вказані вище матеріали перевірки зі
супровідним листом від 10.04.2008р. №4/95-2883 управління Державної служби
боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Черкаській області передало
відповідачу для накладення фінансових санкцій. На підставі цих матеріалів
відповідач прийняв спірне рішення від 25 квітня 2008р. №, за яким
вирішив застосувати до позивача передбачені ст. 17 Закону України від 19 грудня
1995р. №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
(далі - Закон №481/95-ВР) штрафи за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без наявності ліцензій на таку торгівлю у сумі 1700грн. і за здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензій на таку торгівлю
у сумі 1700грн., усього у сумі 3400грн.

Рішення від 25 квітня 2008р.
№ відповідач надіслав позивачу 26.04.2008р. рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, згідно з яким рекомендований лист був вручений
поштою особисто позивачу 03.05.2008р.

Постановою Лисянського районного
суду від 05.05.2008р. у справі №3-1076/2008р., прийнятою за результатами
наданих управлінням Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС
України в Черкаській області матеріалів продавець ОСОБА_3 була притягнута до
адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за здійснення реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів у магазині с. Петрівська Гута Лисянського району, що належить
підприємцю ОСОБА_1, без ліцензій на здійснення такої торгівлі.  На ОСОБА_3 Лисянський районним судом було
накладено штраф у сумі 340грн. з конфіскацією вилученого майна.

Згідно з наданими позивачем
довідками із Лисянської центральної районної лікарні від 20.05.2008р. №835 та
від 27.06.2008р. №1098 ОСОБА_1 з 12.05 по 20.05.2008р. хворів на гостру
респіраторну вірусну інфекцію, з 02.06. по 13.06 знаходився на амбулаторному
лікуванні у терапевта з гострим трахеобронхітом, а з 14.06 по 27.06.2008р.
продовжував лікування у невропатолога.

З позовом про скасування спірного
рішення позивач звернувся до господарського суду Черкаської області
22.07.2008р.

Стаття 15 Закону №481/95-ВР
передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у
тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 14.11.2000р.№1698 встановлено, що органом, який видає ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами є територіальні
підрозділи регіональних управлінь Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів у
містах, районах, районах у мм. Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта
підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 17 Закону
№481/95-ВР у разі здійснення суб'єктом підприємницької діяльності роздрібної
торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами без наявності ліцензій,
до нього застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200
відсотків  вартості отриманої партії
товару,  але  не менше 1700 гривень. Рішення про стягнення
штрафу приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції,
визначеної законами України.

У разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї
статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Дії органів, які мають право контролю
за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у
судовому порядку.

Пунктом 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. №790, встановлено, що підставою для
прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для
виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями
та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції
перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових
актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 100 Кодексу
адміністративного судочинства України містить такі норми:

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і
вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на викладені вище
обставини та норми законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

Позивач не спростовує факту
здійснення найнятим ним продавцем ОСОБА_3 09.04.2008р. у магазині с. Петрівська
Гута Лисянського району роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами за відсутності ліцензій на здійснення такої торгівлі. Доводи позивача,
що відповідальність за це правопорушення має нести і понесла лише продавець не
ґрунтуються на законодавстві.

Продавець ОСОБА_3 згідно з
постановою Лисянського районного суду від 05.05.2008р. у справі №3-1076/2008р.
була притягнута до адміністративної відповідальності як фізична особа, яка не є
підприємцем. .

Застосовані за спірним рішенням
штрафи є видом адміністративно-господарських санкцій, які згідно з ст. ст. 238,
241 Господарського кодексу України застосовуються до суб'єктів господарювання
за порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
Порушення позивача як суб'єкта господарювання - підприємця встановлених правил
здійснення господарської діяльності у даному випадку полягає у тому, що він не
забезпечив у своєму магазині під час здійснення підприємницької діяльності
дотримання найнятим ним продавцем вимог ст. 15 Закону №481/95-ВР щодо
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами
тільки за наявності відповідних ліцензій.

Адміністративно-господарську
відповідальність за такі протиправні дії найнятого позивачем продавця у вигляді
передбачених ст. 17 Закону №481/95-ВР штрафів несе суб'єкт господарювання,
тобто позивач, а не продавець.

Матеріали перевірки позивача
управлінням Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в
Черкаській області згідно з п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 02.06.2003р. №790, є достатньою підставою для прийняття
відповідачем спірного рішення. Відповідач є компетентним органом щодо прийняття
таких рішень

Вказана позивачем причина пропуску
ним встановленого ст. 17 Закону №481/95-ВР місячного строку для оскарження
спірного рішення до суду не є поважною, оскільки позивач перебував на
амбулаторному лікуванні і як до початку хвороби так і у проміжках між нею, а
також під час хвороби через свого представника мав можливість своєчасно
звернутися до суду з відповідним позовом.

За таких обставин адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
відмовити повністю.

Ця постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги
- протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви
про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк,
ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Дорошенко М.В.