ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№
30/115

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,
-головуючий,

Мележик Н.І.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26 травня 2008 року у справі № 30/115 Господарського
суду міста Києва за позовом Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація", м. Київ, до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ, про виселення
та повернення приміщення,

за
участю представників:

позивача
-не з'явився,

відповідача
-не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року позивач -КП
"Київжитлоспецексплуатація" пред'явив у господарському суді позов до
відповідача -Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про
виселення та повернення нежитлового приміщення.

Вказував, що 28.12.2006 між ним та
відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна комунальної
власності територіальної громади м. Києва № 09/2863, відповідно до умов якого
він (орендодавець), на підставі рішення Київської міської ради від 28.12.2006
№548/605, передає, а відповідач (орендар) приймає у строкове платне
користування нежиле приміщення, загальною площею 19,80 кв.м в будинку
підАДРЕСА_1

Строк дії договору визначено сторонами з
28.12.2006 до 26.12.2007.

Посилаючись на невиконання відповідачем
обов'язку, передбаченого п.7.5 договору, щодо звільнення займаного приміщення
після закінчення строку дії договору, позивач просив висилити відповідача зі
спірного приміщення та повернути його  КП
"Київжитлоспецексплуатація".

Рішенням Господарського суду м. Києва від
26 лютого 2008 року (суддя: Ващенко Т.М.), яке залишене без змін постановою
Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2008 року (колегія
суддів у складі: Гарник Л.Л. - головуючий, Вербицька О.В., Розваляєва Т.С.)  позов задоволено.

Постановлено виселити відповідача з
нежилого приміщення площею
19, 80 кв.м. в будинку під АДРЕСА_1та повернути зазначене приміщення
позивачу.

Судові рішення мотивовані посиланнями на
ст. 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" та закінчення строку дії договору оренди, що згідно ст. 785 ЦК
України є достатньою підставою для задоволення позову та  виселення відповідача з безпідставно
займаного ним приміщення.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись
на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст. 22, 32, 93 ГПК України, просить рішення та
постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12. 1976 року № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосування до
даних правовідносин.

Постанова зазначеним вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 28.12.2006 між сторонами у справі було укладено договір
оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Києва №
09/2863, відповідно до умов якого КП "Київжитлоспецексплуатація"
(орендодавець), на підставі рішення Київської міської ради від 28.12.2006
№548/605, зобов'язався передати, а СПД ФО ОСОБА_1. (орендар) прийняти у
строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 19,80 кв.м в
будинку підАДРЕСА_1

Строк оренди згідно п.9.1 договору
встановлено з 28.12.2006 до 26.12.2007.

Відповідно до ст.17 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди
визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін
про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін
і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Київської міської ради від
6.12.2007 №1384/4217 "Про продовження термінів дії договорів оренди,
надання дозволів на укладення договорів суборенди та встановлення пільгових
орендних ставок" відповідачу було відмовлено в переукладенні договору
оренди нежилого приміщення, загальною площею 19,80 кв.м в будинку під АДРЕСА_1

28.12.2007 КП
""Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець) направив відповідачу
(орендарю) лист №155/1/05-7435 про припинення дії договору оренди від
28.12.2006 № 09/2863 у зв'язку з закінченням терміну його дії.

Судами встановлено, що відповідач
всупереч п.7.5 договору спірне приміщення не повернув та безпідставно продовжує
ним користуватись.

Задовольняючи позов про виселення
відповідача з орендованого ним приміщення, господарські суди посилались на
ст.17, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" та виходили з того, що в зв'язку з закінченням строку, договір
оренди спірного майна припинив свою дію і відповідач в силу п.7.5 договору та
приписів ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" зобов'язаний був його повернути.

Згідно ст.27 Закону України "Про
оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що у
разі закінчення строку дію договору або при його достроковому розірванні
орендар зобов'язаний, зокрема повернути об'єкт оренди за актом
приймання-передачі орендодавця.

За таких обставин, висновки судів
попередніх інстанцій про задоволення позову
відповідають встановленим обставинам справи, яким надана належна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального
права.

Посилання
касаційної скарги на рішення Київської міської ради від 8.02.2007 №62/723
"Про програму приватизації комунального майна територіальної громади м.
Києва на 2007-2010 роки " є безпідставним, оскільки за змістом вимог
чинного законодавства, підставою для укладення договору оренди комунального
майна, що належить територіальній громаді м. Києва є рішення Київради та
дотримання порядку укладення договорів оренди, що визначений ст.9 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна"

Інші доводи касаційних скарг про
порушення та неправильне застосування судами норм матеріального і
процесуального права, не знайшли свого підтвердження та зводяться до намагань
скаржника надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст.
1117  ГПК України.

Постанова у справі винесена з
дотриманням норм процесуального законодавства щодо повного та всебічного
дослідження обставин справи та належної оцінки доказів, є законною та
обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а касаційні скарги без
задоволення.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст.  1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2008 року у справі №
30/115 залишити без змін.

Головуючий:
Дунаєвська Н.Г.

Судді:
Мележик Н.
І.

Михайлюк М.В.