ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2008 Справа№ 33/132-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач),

суддів: Лисенко О.М., Виноградник О.М.

при секретарі: Лозовському К.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Гопкало Олена Іванівна, представник, довіреність №0603/863 від 03.06.2008р;

від позивача: Воронков Ігор В’ячеславович, представник, довіреність №0603/864 від 03.06.2008р;

від відповідача: Сірооченко Андрій Васильович, представник, довіреність №467-АВ від 20.08.2008р;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс”, м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2008 року у справі № 33/132-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс”, м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю “Мехор”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 53016, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2008р (суддя Рудовська І.А.) в позові товариству з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс” про стягнення 53016, 00 грн відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що сторонами по справі строк поставки не встановлений, позивачем вимога в порядку п.2 ст 530 ЦК України на адресу відповідача не надсилалась. Посилання позивача на лист №0527/861 від 27.05.2008р, як на вимогу є необґрунтованим, оскільки не зазначено в ньому обов’язок відповідача поставити зазначений товар. У відповідності із ст. 612 ЦК України товариство з обмеженою відповідальністю “Мехор” не може вважатися таким, що прострочило виконання свого зобов’язання, внаслідок чого право позивача не може вважатися порушеним. Позовні вимоги є недоведеними і тому задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду його оскаржує товариство з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс” на предмет неправильного застосування норм матеріального права. Скаржник посилається на те, що в рішенні суду відсутній вичерпний юридичний аналіз правових наслідків листа №0527/861 від 27.05.2008р, адже в останньому йдеться про безпідставність отримання відповідачем спірної суми наслідок відсутності будь –якої цивільно –правової угоди. Також скаржником зазначено, що підприємством не укладалися цивільно –правові угоди з відповідачем та не велися листування та узгодження, які б містили докази волевиявлення підприємства спрямованого на придбання помилково сплаченої продукції.

Скаржник просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 11.11.2008р оголошувалась перерва до 04.12.2008р, 04.12.2008р –до 16.12.2008р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі рахунку №01180108 від 18.02.2008р на суму 106032 грн 00 коп виставленого ТОВ “Мехор” позивач здійснив часткову попередню оплату за поковку двухприводного барабану в сумі 53016 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7 від 19.02.2008р (а.с.9).

Частково оплачений товар позивачем не був отриманий, що стало підставою для звернення позивача з позовом на підставі ст. ст. 526, 693 ч.2, 1212 Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що перераховані кошти в розмірі 53016 грн отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

З пояснень сторін, відзиву на позовну заяву ТОВ “Мехор” слідує, що між ними в усній формі була досягнута домовленість щодо виготовлення поковки вала двухприводного барабану Ф-1400 (т.1 а.с.52).

Поковка вала повинна була бути виконана на підставі технічних креслень, копії яких долучено до матеріалів справи (т.1 а.с.59-60), що свідчить про індивідуальний характер замовлення.

Зазначене свідчить, що між сторонами склалися правовідносини з підряду, які регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.2 ст 857 ЦК України виконана робота має відповідати якості, визначеній в договорі підряду або вимогам, що звичайно ставляться на момент передання її замовникові.

Виходячи із змісту гл 61 Цивільного кодексу України до істотних умов договору підряду відноситься предмет договору, ціна, строк виконання роботи, якість.

Оскільки робота з виконання поковки вала мала індивідуальний характер і повинна була відповідати певним параметрам, сторони зобов’язані були узгодити якість виготовленої продукції відповідно до технічних креслень.

Матеріали справи свідчать, що сторони не узгодили між собою якість продукції, яка підлягала виготовленню, технічні креслення яким повинна відповідати продукція сторонами не узгоджена, що підтверджується доданими до матеріалів справи відповідачем копіями креслень (а.с.59-60).

Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують Цивільні права та обов’язки.

Із дій сторін не вбачається, що вони узгодили якість продукції якої повинна вона відповідати в результаті виконання роботи. Листами, телеграмами, або будь –якими іншими документами з цього приводу сторони не обмінювалися.

В порушення ч.1 ст 208 ЦК України, яка встановлює, що правочини між юридичними особами вчиняються у письмовій формі, сторони договір підряду не уклали.

Зазначене свідчить про те, що відповідач грошові кошти в сумі 53016 грн отримав без належних підстав.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Отже, обґрунтування позивачем своїх вимог щодо повернення оплачених коштів статтею 1212 ЦК України вважається правомірним, у зв’язку з чим підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд не надав належної оцінки правовідносинам, що виникли між сторонами, що призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення господарського суду підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс”, м.Дніпропетровськ задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2008 року у справі № 33/132-08 скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс”, м.Дніпропетровськ задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Мехор”, м.Дніпропетровськ (вул. Фрунзе, 18/30, смт Ювілейний, м.Дніпропетровськ, 52005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Дніпровський машинобудівельний альянс”, м.Дніпропетровськ, (вул. Волинська, 5 кв 55, м.Дніпропетровськ, 49000) 53016 грн боргу, 530 грн 16 коп витрат по сплаті державного мита, 118 грн витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Видачу наказу здійснити господарському суду.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Судді                     О.М.Виноградник

О.М.Лисенко