ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"25"
листопада 2008 р.
Справа  № 3/131

За
позовом  Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрвата»

до
відповідача   Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості в сумі 13057 грн. 89 коп.

Суддя  Мамченко Ю. А.

Представники:

від
позивача  :   не з'явився;

від відповідача :   не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 107
Господарського процесуального кодексу України
роз'яснена.

Відводи
з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол
судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

СУТЬ  СПОРУ :

Позивач -Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрвата»звернулось до господарського суду Рівненської області
з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення грошової заборгованості за поставку товарів медичного призначення в
розмірі 10769 грн. 55 коп., 295 грн. 99 коп. 3% річних, 1992 грн. 35 коп.
збитків завданих інфляцією.

Позивач в судове засідання не
з'явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення №4359226.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов не надав. Про дату, час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах
справи повідомлення про вручення поштового відправлення №4359218.

Керуючись ст.75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за
наявними у справі матеріалами. Явка сторін визнавалась судом обов'язковою.

Вивчивши подані позивачем письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрвата»здійснено поставку виробів медичного призначення
приватному підприємцю - фізичній особіОСОБА_1 на загальну суму 11971 грн. 35 коп.,
що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими
накладними-специфікаціями №У-8051 від 05.10.2007 року на суму 1591 грн. 50
коп.; №У-8052 від 05.10.2007 року на суму 4896 грн. 95 коп.; №У-8782 від
31.10.2007 року на суму 3829 грн. 10 коп.; №У-8783 від 01.11.2007 року на суму
452 грн. 00 коп., які містять підписи та печатки сторін.

Відповідач - Приватний
підприємецьОСОБА_1 частково розрахувалась за поставлений товар в розмірі  1201 грн. 80 коп..

З метою врегулювання розрахунків
позивачем 02.10.2008 року відповідачу надіслано претензію з вимогою проведення
оплати за поставлену продукцію на суму 10769 грн. 55 коп., залишену останнім
без відповіді та задоволення.

Відповідно
до положень ч.ч.1, 2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятись
усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом. Правочин для якого не встановлена обов'язкова
письмова форма вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно
до ч.2 ст.202 Цивільного кодексу правочини можуть бути односторонніми та дво-
чи багатосторонніми (договори).

Статею
626 Цивільного Кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно
ст. 639 Цивільного Кодексу України
договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо
оформлення договору не встановлені законом.

Сторони
своїми діями засвідчили існування між ними договірних відносин.

Заборгованість
відповідача за отриманий товар становить 10769 грн. 55 коп. та підтверджується
накладними-специфікаціями. В матеріалах справи відсутні докази оплати
відповідачем боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвата».

Частиною
2 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін)  виконання
боржником  обов'язку  не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має
право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від
дня  пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно
до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно
до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна
норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в ч.1 ст.193
Господарського кодексу України зазначає, що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Статтею
525 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З
врахуванням вищевикладеного позовна вимога про стягнення з відповідача суми
основного боргу в розмірі 10769 грн. 55 коп. підтверджується матеріалами
справи, а тому підлягає задоволенню.

За
прострочення виконання зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3%
річних у розмірі 295 грн. 99 коп. та збитки завдані інфляцією в розмірі 1992
грн. 35 коп..

Відповідно
до п.3 ч. 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати продавець
має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими
грошовими коштами.

Відповідно
до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо загальний розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З
огляду на вищевказане позовні вимоги позивача правомірні, ґрунтуються на законі
і підлягають задоволенню, з покладенням на відповідача витрат по сплаті
держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню
судового процесу.

Керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задоволити.

2.
Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (Рівненська
область, Радивилівський район, с.Опарипси, р/р НОМЕР_1 в відділенні
Харківського головного регіонального управління «Приватбанка», МФО 351533) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвата» (03151,
м.Київ, вул.Волинська, буд.25, р/р 7874 в АКБ «Форум»м.Київ, МФО
322948) суму основного боргу в розмірі 10769 грн. 55 коп., 295 грн. 99 коп. 3%
річних та 1992 грн. 35 коп. збитків завданих інфляцією, 130 грн. 58 коп. витрат
на сплату державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                           Мамченко
Ю. А.

Повний
текст рішення суддею підписано «30» листопада 2008 року