СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2008 р.

Справа № 3/4763

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

до Приватного підприємця ОСОБА_2 м.
Хмельницький

про - визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 17.06.2008 р. дійсним ;

-визнання права власності на нерухоме майно - будівлю "Теплиці",
загальною площею 1137,20 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя   Вибодовський О.Д.

Представники сторін:

від позивача
ОСОБА_3  -за
довіреністю від 06.08.2008р.

від відповідача
не з'явився

Суть спору

Позивач
у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на
задоволенні позовних вимог наголошуючи на тому, що 17.06.2008 року між
сторонами укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого
майна-будівлі „Теплиці”, загальною площею 1137,20кв.м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 вартістю 12000грн. Зазначає, що підприємцем ОСОБА_1 проведено
повний розрахунок за придбане майно у строк встановлений договором
купівлі-продажу від 17.06.2008року, про що відповідачем по справі видано
довідку від 20.06.2008року. Повідомив, що 24.06.2008р. підприємець ОСОБА_1
листом запропонувала відповідачу з'явитись до приватного нотаріуса для
нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна-будівлі
„Теплиці”, загальною площею 1137,20кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Відповідач для нотаріального посвідчення договору до приватного нотаріусу не
з'явився, листами від 16.07.2008р. та від 28.07.2008р. повідомив, що
відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого
майна, мотивуючи свою відмову тим, що згідно діючого законодавства договори
купівлі-продажу можуть вчинятися і в простій письмовій формі. Договори мають
посвідчуватись нотаріально лише у випадках, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. А у договорі купівлі-продажу, що підписаний між нами відсутня умова
щодо нотаріального посвідчення цього договору. З врахуванням зазначеного
відповідач вважає, що даний договір, посвідчувати нотаріально непотрібно та
вважає, що між сторонами виконані зобов'язання та до приватного підприємця
ОСОБА_1 перейшло право власності на вказане вище майно. Також відповідач
мотивує свою відмову тим, що у договорі купівлі-продажу, який підписаний між
позивачем та відповідачем відсутня умова щодо нотаріального посвідчення даного
договору; між сторонами був підписаний акт прийому-передачі вказаного вище
майна від 20.06.2008р. та вказане майно не є нерухомим майном, а є тимчасовими   спорудами. Вказане твердження відповідача
позивач спростовує технічним висновком №745-с/08 будівельно-технічної
експертизи, відповідно до якого будівля „Теплиці" за адресою АДРЕСА_1
відноситься до III групи капітальності і не може бути переміщена в друге місце
без нанесення їй непоправимої шкоди, станом на 25.07.2008 року відповідає
будівельно-технічним, санітарним і пожежним нормам і правилам, тобто є
нерухомим майном. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від нотаріального
посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, щодо якого сторони
домовились стосовно усіх істотних умов та з врахуванням фактичного виконання
договору, яке полягає у передачі відповідачем об'єкту нерухомого майна -
підписання акту прийому-передачі та проведенні Позивачем повної оплати за придбаний
ним об'єкт нерухомого майна позивач просить суд визнати вказаний договір
купівлі-продажу дійсним в порядку частини 2 статті 220 ЦК України та визнати За
приватним підприємцем ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно-будівлю
„Теплиці”, загальною площею 1137,20кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач
в судове засідання не з'явився. У відзиві на позов повідомив, що визнає позовні
вимоги в повному обсязі. Наголошує на тому, що нерухоме майно-будівлю „Теплиці”
загальною площею 1137,20 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, продано
згідно договору купівлі-продажу від 17.06.2008р. приватному підприємцю ОСОБА_1.
Остання заплатила всю суму грошових коштів, що становить по договору 12000грн.
та 20.06.2008р. було проведено передачу вказаного майна. З врахуванням
викладеного вважає, що право власності на дане майно перейшло до ОСОБА_1, в
зв'язку із виконанням сторонами своїх зобов'язань по договору купівлі-продажу
від 17.06.2008р.

Розглядом матеріалів справи
встановлено

17.06.2008р. між сторонами укладено
договір купівлі-продажу нерухомого майна -будівлі „Теплиці”, загальною площею
1137кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.3 договору ціна
договору складає 1200грн.

Відповідно до акту прийому-передачі
від 17.06.2008р. відповідач передав, а приватний підприємець ОСОБА_1 прийняла
нерухоме майно-будівлю „Теплиці” загальною площею 1137кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки від 20.06.2008р.
виданої приватним підприємцем ОСОБА_2, позивачем повністю проведено розрахунок
за придбане на підставі договору купівлі продажу від 17.06.2008р. нерухоме
майно.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням з'явитись до приватного нотаріуса з метою нотаріального
посвідчення укладеного правочину, що підтверджується наявними в матеріалах
справи листами від 24.06.2008р., 03.07.2008р., , 11.07.2008р., , 25.07.2008р.

Листами від 16.07.2008р. та від
28.07.2008р. відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, мотивуючи свою відмову тим, що згідно діючого
законодавства договори купівлі-продажу можуть вчинятися і в простій письмовій
формі. Договори мають посвідчуватись нотаріально лише у випадках, якщо на цьому
наполягає одна із сторін. А у договорі купівлі-продажу, що підписаний між нами
відсутня умова щодо нотаріального посвідчення цього договору. З врахуванням
зазначеного відповідач вважає, що даний договір, посвідчувати нотаріально
непотрібно та вважає, що між сторонами виконані зобов'язання та до приватного
підприємця ОСОБА_1 перейшло право власності на вказане вище майно.

Аналізуючи матеріали справи і
оцінюючи їх сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ст. 181 Цивільного
кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Ст. 182 ЦК України передбачено, що
право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,
здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов  договору, що  підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
У  цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

З огляду на викладене та враховуючи
те, що у матеріалах справи наявні докази виконання договірних зобов'язань
сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.06.2008р. та
вчинення ними дій, спрямованих на виникнення, зміну або припинення
правовідносин щодо нерухомого майна, яке є предметом даного договору, суд
прийшов до висновку про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від
17.06.2008р., укладений між сторонами необхідно визнати дійсним.

Власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання
права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.334 ЦК України  право
власності  у  набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право  власності
на  майно  за
договором,  який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Таким чином, суд прийшов до
висновку про те, що позивач правомірно набув право власності на нерухоме майно
-будівлі „Теплиці”, загальною площею 1137кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Виходячи із вищенаведеного, позовні
вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 82, 84
Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов
Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький до Приватного підприємця ОСОБА_2
м. Хмельницький про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від
17.06.2008р. дійсним та  визнання права
власності на нерухоме майно-будівлю „Теплиці”, загальною площею 1137,20кв.м.,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 17.06.2008р. нерухомого майна-будівлі „Теплиці”, загальною
площею 1137,20кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за  приватним підприємцем  ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1)  право власності на нерухоме
майно-будівлю „Теплиці”, загальною площею 1137,20кв.м., яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Суддя
О.Д. Вибодовський

Віддруковано 3 примірники:

1 -до справи;

2 -позивачу;

3 -відповідачу.