ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 207
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2008

Справа
№2-2/7197-2008

За
позовом: ТОВ «Кримська продовольча компанія» (95022, Україна, АР Крим, м.
Сімферополь, вул. Ж. Дерюгіної, 6)

до
відповідача: СПД ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

Про
стягнення 938,44 грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача : Кадуха  - представник по
довіреності б/н, довіреність постійна.

Від
відповідача : не з'явився

Суть
спору:

Позивач
звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом до відповідача про
стягнення основної суми заборгованості у розмірі 752,25 грн., інфляційну суму у
розмірі 169,26 грн. та річних у сумі 16,93 грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено усний договір поставки
продукції 15.2.2007 р., згідно вимог якого позивач зобов'язався передати у
власність відповідачу товар, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість.
Відповідачу з лютого по червень 2007 р. позивачем, згідно видатковій
накладній  № К2806-0081 від 28.6.2007 р.,
відвантажено товару на суму  1147,70 грн.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що
підтверджується вищевказаною накладною. Однак, відповідач в порушення умов
договору своєчасної та повної оплати не здійснив, що і стало підставою  для звернення ТОВ «Кримська продовольча
компанія» із позовною заявою до суду.

9
вересня 2008 року до суду від відповідача надійшло клопотання  від 09.9.2008р,у якому СПДОСОБА_1. зазначила,
що працює за довіреністю та на накладних, що отримує, ставить круглу печать, по
даним бухгалтерії зазначений товар та накладна не проходять.

Відповідач
у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був
повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір
розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані
докази, суд встановив:

Суд
вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129
Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства  є зокрема, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів.

Позовні
вимоги про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 752,25 грн не
підлягають задоволенню за наступними підставами:

У
обґрунтування позовних вимог, позивач за первісним позовом  посилається на укладений усно між сторонами
договір поставки продукції від 15.02.2007р, відповідно до якого  позивач зобов'язався передати у встановлений
строк товар у власність відповідача, а відповідач  - прийняти та оплатити товар.

Відповідно
до ст. 33 ГПК| України, кожна сторона повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Частиною
2 ст.205 ЦК України встановлено, що правочин для якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно
до ч.1 ст.639 ЦК України сторони вправі самостійно обирати будь-яку форму
договору (усну, письмову, нотаріально посвідчену), якщо вимоги щодо його форми
не встановлені законом.

Відповідно
до ст. 712 ЦК України за  договором   поставки
продавець  (постачальник),  який здійснює
підприємницьку  діяльність,  зобов'язується  передати
у встановлений  строк   (строки)
товар  у  власність
покупця  для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним,  домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за
нього певну грошову суму.

Судом
в ході розгляду справи  встановлено, що
позивач, відповідно до витратної накладної
№ К2806-0081 від 28.6.2007р, відвантажив товар на загальну суму
1147грн.70коп.

Але
суд зобов'язував  позивача представити до
суду розрахунок основного боргу з вказівкою відвантажувальних платіжних
документів, представити платіжні документи про часткову оплату, документально
підтвердити  отримання товару по
накладній  №К 2806-0081 від 28.06.2007 р.
відповідачем, документально підтвердити належність підпису на накладній №К
2806-0081 від 28.06.2007 р. ОСОБА_1, довідку державного реєстратора про
реєстрацію  відповідача суб'єктом
підприємницької діяльності, але витребувані судом документи не представлені.

Витратна
накладна  № К2806-0081 від 28.6.2007р, на
яку  ТОВ «Кримська продовольча
компанія»  посилається у позові, як на
підставу  позовних вимог не може бути
визнана судом  відношуваним та допустимим
доказом, тому що  вона являється
одностороннім документом позивача, що не підтверджує передачу продукції
відповідачу, оскільки позивач не доказав приналежність підпису на вказаній
накладній саме ОСОБА_1.

Крім
того, відповідно до заяви від 23.9.2008р
працівника позивача ОСОБА_2., який здійснював доставку товару, він ім'я
експедитора, який був з ним на маршруті не пам'ятає та хто ставив підпис  на вказаній накладній не знає.

Отже
позивач не представив суду документів, що підтверджують  приймання відповідачем відвантаженого
позивачем товару.

Відсутність
у відповідача порушення договірних зобов'язань по оплаті, виключає захист судом
інтересів позивача в частині стягнення заборгованості в розмірі 752,25грн та,
відповідно, інфляції у розмірі 169,26 грн. та річних у розмірі 16,93 грн., що
тягне відмову в позові.

Витрати
по оплаті держмита витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового
процесу  віднести на позивача.

За
згодою представника позивача в засіданні суду оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Рішення  оформлене та підписане 07.10.2008р.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У
позові відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Толпиго
В.І.