ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 322
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2008

Справа
№2-27/10460-2008

За
позовом - СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До
відповідача - Феодосійської міської ради, м. Феодосія, вул. Земська, 4

Про
визнання дійсним договору та визнання права власності на придбане майно.

Суддя
Воронцова  Н.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача -     СПД ОСОБА_1,  паспорт.

Від
відповідача -      не з'явився.

Сутність спору:  Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної діялнки
несільськогосподарського призначення, площею 0,01132 га, розташованої в м.
Феодосія, вул. Федька, буд. 31, АР Крим, цільове призначення - для
обслуговування торгівельної точки, складеного 23 травня 2008 року між СПД
ОСОБА_1 та Феодосійською міською Радою.

Позивач
свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
між сторонами по справі  було
укладено договори купівлі - продажу земельної ділянки. Однак відповідач
ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору. Позивач вказує, що
при укладанні вказаного договору між позивачем і відповідачем було досягнено
домовленість по всім суттєвим умовам договору, а саме визначено об'єкт продажу,
його остаточна ціна, взаємні забовязання покупця і продавця,  порядок розрахунків, момент передачі об'єкту
і перехід права власності до покупця.

У
відповідності  до п. 2 ст. 220 ЦК
України  «якщо сторони домовилися щодо
всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно».

На
підставі викладеного просить позов задовольнити.

Позивач
позов підтрмав.

Відповідач
явку представника в судове засідання не забезпечив, у відзиві на позов
повідомив про те, що вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими,  що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,   суд, -

в с т
а н о в и в:

На
підставі ч.2 ст. 127 Земельного кодексу України СПД ОСОБА_1 звернувся до
Феодосійської міської ради з заявою про викуп земельної ділянки на якій
розташовано нежилі приміщення, загальною площею 106,2 кв.м., які належат СПД
ОСОБА_1. на праві власності.

22
лютого 2008 року рішенням 29 сесії 5 скликання Феодосійської міської ради №
1424 було надано дозвіл громаданину ОСОБА_1. на складання документів по викупу
земельної ділянки несільськогосподарського призначення для обслуговування
торгівельної точки, яка розташована за адресою : м. Феодосія, вул. Федько, 31,
площею 0,0132 га, кадастровий номер 00005036, наданий рішнням 34 сесії
23 скликання від 28.09.2001р. № 1326 «Про вилучення частини земельної ділянки у
ВАТ «Агроелектроремонт» та надання громадянину ОСОБА_1.» у оренду на строк до
28.09.2011 року.

25
квітня 2008 року рішенням 31 сесії 5 скликання Феодосійської міської ради №
1524 було затверджено громадянину України фізичній особі - підриємцюОСОБА_1
ціну продажу земельної ділянки несільськогсподарського призначення,
розташованої за адресою : м. Феодосія, вул. Федька, 31, площею 0,0132 га, для
обслуговування торгівельної точки номер 00005036, у сумі 46650 грн.
Також було вирішено продати громадянину України фізичній особі -
підриємцюОСОБА_1 земельну ділянку несільськогсподарського призначення,
розташовану за адресою : м. Феодосія, вул. Федька, 31, площею 0,0132 га, для
обслуговування торгівельної точки, та було зобов'язано СПД ОСОБА_1 на протязі 6
місяців після прийняття рішення укласти договір купівлі - продажу земельної
ділянки відповідно до ст. 90 Земельного кодексу України.

На
підставі зазначеного рішення власника земельної ділянки 23 травня 2008 року між
СПД ОСОБА_1. і Феодосійською міською радою укладений договір купівлі-продажу.

За
умовами даного договору продавець - Феодосійська міська рада зобов'язався
передати у власність СПД ОСОБА_1. земельну ділянку, загальною площею 0,0132 га,
розташовану за адресою: м. Феодосія, вул. Федька, 31.

Відповідно
до п. 2.1. договору ціна продажу земельної ділянки за цим договором становить
46650,00 грн., згідно Висновку експерту від 31 березня 2008р. № 2311/24, та
Висновку Державної землевпорядної експертизи № 00048113 від 02 квітня 2008р.

Згідно
з п. 2.2. договору ціна земельної ділянки повинна бути сплачена покупцем шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок продавця, після підприсання договору в
термін до 10 днів.

За
покупку зазначеного майна СПД ОСОБА_1 зобов'язалося в 10-ти денний термін з
моменту підписання договору перерахувати
на розрахунковий рахунок відповідача вартість земельної ділянки - 46650
грн. 00 коп.

Зазначена
сума була перерахована СД ОСОБА_1. на розрахунковий рахунок Феодосійської
міської ради.

Відповідно
до ч. 7 ст. 128   Земельного кодексу
України  договір   купівлі-продажу   земельної
ділянки   підлягає
нотаріальному   посвідченню.  Документ
про  оплату є підставою для видачі
державного акта на право власності на земельну
ділянку  та її державної
реєстрації.

Згідно
пункту 1.2 вказаного  договору
нотаріальне посвідчення договору повинно було відбутися не пізніше наступного
дня після перерахування коштів.

Однак,
незважаючи на те, що всі необхідні документи для нотаріального оформлення
договору були підготовлені, і вартість земельної ділянки оплачена в повному
обсязі, відповідач відмовляється від узятих на себе зобов'язань, у частині
згоди на нотаріальне посвідчення угоди і передачі майна у  власність позивача.

Відповідно
до ч. 4  ст. 203 Цивільного кодексу  України правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 209 Цивільного кодексу України
правочин,  який  вчинений
у  письмовій  формі,
підлягає нотаріальному  посвідченню  лише у випадках,  встановлених законом або  домовленістю
сторін. Нотаріальне  посвідчення
правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою,  яка відповідно до закону має право на
вчинення такої нотаріальної дії,  шляхом
вчинення на документі,  в якому викладено
текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно
до п. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з
господарського  договору  та
інших  угод,   передбачених законом,  а також з угод, не передбачених законом, але
таких,  які йому не суперечать.

Відповідно
до ст.. 175  Господарського кодексу
України майново-господарськими
визнаються     цивільно-правові
зобов'язання,  що виникають між
учасниками господарських  відносин при  здійсненні господарської діяльності,  в силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь  другої сторони  або
утриматися  від певної дії,  а управнена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання,   які
виникають    між    учасниками господарських відносин,  регулюються
Цивільним  кодексом  України
з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Суб'єктами
майново-господарських зобов'язань
можуть  бути суб'єкти  господарювання,  зазначені
у  статті  55 цього Кодексу, негосподарюючі суб'єкти -
юридичні особи, а також органи державної влади,
органи  місцевого  самоврядування,  наділені господарською компетенцією.

Відповідно
до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські  зобов'язання,
які   виникають   між суб'єктами  господарювання  або
між  суб'єктами  господарювання і негосподарюючими  суб'єктами
-  юридичними  особами
на  підставі господарських      договорів,      є
господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські   договори
укладаються    за    правилами, встановленими Цивільним  кодексом України  з урахуванням особливостей,     передбачених      цим
Кодексом,      іншими
нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно
до ст.. 180 Господарського кодексу України зміст  господарського  договору становлять умови договору, визначені
угодою його сторін,  спрямованою на
встановлення,  зміну або припинення
господарських зобов'язань,  як погоджені
сторонами, так і ті,  що  приймаються
ними  як  обов'язкові
умови  договору відповідно до
законодавства.

Господарський   договір
вважається  укладеним,  якщо
між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними
є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного  виду,
а  також  умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода.

Відповідно
до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники
господарських відносин
повинні  виконувати  господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до п.2 ст.220 Цивільного Кодексу України «якщо сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому
випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно.».

Суд
дійшов висновку, що між СПД ОСОБА_1. і відповідачем були цілком досягнуті угоди
по всіх істотних умовах купівлі-продажу (предмет, ціна, терміни й умови
передачі грошей і майна і т.д.), що підтверджується підписаним обома сторонами
договором. З боку СПД ОСОБА_1 угода виконана в повному обсязі. Грошові кошти за
придбану земельну ділянку перераховані відповідачеві у встановлений договором
термін.

Таким
чином, суд встановив, що відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального
посвідчення вказаного договору купівлі - продажу земельної ділянки.

При
таких обставинах справи,  позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному обсязі.

З
обліком викладеного, керуючись ст.ст.
49,  82-84  ХПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір  купівлі-продажу від 23 травня 2008 року,
укладений між СПД ОСОБА_1. і Феодосійською міською радою про продаж земельної
ділянки, загальною площею 0,0132 га., розташованої за адресою: м. Феодосія,
вул. Федька, буд. 31.

3. Визнати за Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, інд. кодНОМЕР_1 )  право власності на земельну ділянку,
загальною площею 0,0132 га, розташованій за адресою: м. Феодосія, вул. Федька,
31.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Воронцова Н.В.