ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25.07.08
Справа № 2/73пд.

За
позовом Приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_1,  м. Лисичанськ Луганської області

до Приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2,  м. Лисичанськ Луганської області

про  визнання угоди недійсною.

Суддя  Седляр О.О.

при
секретарі судового засідання Савенко В.Ю.,

за участю представників сторін:

від
позивача - ОСОБА_3 дов. НОМЕР_1 від 23.04.08;

від
відповідача -не прибув (явка обов'язкова),

розглянувши
матеріали  справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання
недійсним договору поставки №5 від 01.01.07.

Відповідач відзив  на
позовну заяву не надав, у засідання суду не прибув. Неодноразово ухвалами
суду  від 27.05.08, від 13.06.08, від
08.07.08, які були направлені йому з дотримання строку, встановленого ст. 87
ГПК України, його було повідомлено про час та місце розгляду даної справи.
Відповідачем не надані клопотання про направлення йому документів за іншою
адресою, ніж та, що вказана у позовній заяві, що свідчить про отримання ним
ухвал суду.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справу розглянуто за
наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

01.01.07 між сторонами у справі був підписаний договір поставки №
5 за умовами якого «Постачальник»(відповідач у справі) зобов'язався поставити,
а «Покупець»(позивач у справі) приймає на себе зобов'язання отримати та
оплатити товар - овочі в асортименті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

При підписанні договору поставки від 01.01.07 № 5 сторони не
погодили:

- предмет договору, оскільки у п.1.1 договору передбачено, що
постачальник зобов'язується передати у власність покупця «овочі в асортименті»,
у порушення ч. 4 ст. 180 Господарського кодексу України, сторонами договору не
погоджено та не визначено найменування асортимент овочів та кількість кожного
виду, які мають бути поставлені покупцеві, що свідчить про недосягнення згоди
щодо предмет у договору;

- не вказано ціну з кожного виду овочів за якою цей товар має бути
поставлений покупцеві, що свідчить про недосягнення згоди щодо цієї істотної
умови та робить неможливим виконання угоди. Також сторони не досягли умови про
форму проведення розрахунків: готівку або безготівкову , тому проведення
розрахунків за цим договором , є неможливим;

- у порушення приписів ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України
між сторонами не досягнуто згоди про строк дії договору, оскільки п.9.3
залишився незаповненим;

- у спірному договорі не вказано строк протягом якого постачальник
має передати покупцеві кожний вид овочів , що свідчить про недосягнення
сторонами згоди;

- також сторонами у відповідності з вимогами п.6.2 та п.6.3 не
досягнуто згоди про істотну умову -розмір штрафу за порушення договірних
зобов'язань.

У зв'язку з чим, позивач вважає що сторонами не досягнуто згоди
про дані істотні умови та зміст договору поставки № 5 від 01.01.07 не
відповідає вимогам акту цивільного законодавства: ст. 638, ст. 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 180, 265 Господарського кодексу України, а тому його
слід визнати недійсним.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, вислухавши повноважних
представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України
передбачено, що зміст
господарського  договору
становлять умови договору, визначені угодою його сторін,  спрямованою на встановлення,  зміну або припинення господарських
зобов'язань,  як погоджені сторонами, так
і ті,  що
приймаються  ними  як
обов'язкові  умови  договору відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що
договір  вважається  укладеним,
якщо  між сторонами у передбачених
законом порядку та формі досягнуто  згоди
щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного
виду,  а  також
умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута
згода.

При  укладенні
господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет
та ціну договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Так, підписаний сторонами договір поставки від 01.01.07 № 5 є
різновидом договору купівлі-продажу та у відповідності зі ст.ст. 655, 656, 671,
691, 712 Цивільного кодексу України, для договорів такого виду  передбачено необхідність врегулювання
предмету та ціни, що є суттєвими умовами договору. Якщо сторони такої угоди не
досягли, договір вважається неукладеним. У договорів даного виду повинна бути
обумовлена кількість, якість, асортимент товару та ціна.

З матеріалів справи вбачається, що у п.1.1 підписаного договору
поставки № 5 від 01.01.07, зазначено «овочі в асортименті за ціною 100 000
грн.», при цьому у сторін відсутні посилання на окремі додатки до договору або
специфікацію, якою визначено асортимент, кількість товару, відсутня ціна за
одиницю товару.

Виходячи з наведеного, суд вважає договір № 5
від 01.01.07, підписаний сторонами у справі, неукладеним.

Враховуючи вищевикладене,  у
задоволенні позовних вимог слід відмовити з віднесенням судових витрат на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,49,75, 82,84,85 ГПК
України, суд

в и р і ш и в:

1. У
задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання.

Дата підписання: 30.07.08

Суддя
О.О.Седляр