ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.08.08
Справа № 11/75к.

За позовом ОСОБА_1, м. Луганськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по агрохімічному обслуговуванню сільського
господарства «Агрохім», м. Луганськ

про стягнення 243672 грн. 00 коп.

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання
Мелехова О.С.

в присутності представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1., паспорт
НОМЕР_1, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області
02.11.2001, ОСОБА_2., дов. № 172 від 07.04.2008

від
відповідача - Шайтура О.М., дов. № 83 від 29.05.2008, Попова  О.В., дов. № 55 від 26.03.2008

в с т а н о в
и в:

Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про  стягнення з
відповідача заборгованості, що склалася з несплаченої частки статутного фонду,
яка складає                27 % від
прибутку, отриманого відповідачем у 2005 році.

В судовому засіданні  29.07.2008 на підставі приписів ст. 77
Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 01.08.2008,
10 годин                        00 хвилин.

Позовні вимоги  мотивовані позивачем тим, що після виходу
його зі складу засновників відповідача 29.12.2005 йому  не було у повному обсязі виплачено частку
прибутку, отриманого відповідачем у 2005 році, сума заборгованості відповідача
з виплати вказаної частки склала 243672 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 01.08.2007
заявою про уточнення позовних вимог позовні вимоги позивачем були збільшені та
до стягнення з відповідача заявлено частку прибутку, що був отриманий у 2005
році відповідачем, у розмірі 268699 грн. 00 коп.

Вказана вище заява позивача
про  уточнення позовних вимог фактично є
заявою про збільшення позовних вимог, проте
не оплачена державним митом у встановленому чинним законодавством порядку
та розмірі. Також до заяви не додано доказів надсилання її копії відповідачеві
у  справі.

З урахуванням викладеного вище
вказана заява про уточнення позовних вимог судом до розгляду не приймається.

Письмовим відзивом на позовну
заяву, а також додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовних
вимог заперечив, посилаючись на такі обставини:

- позивач у справі вийшов зі складу
учасників відповідача на підставі власної заяви від 29.12.2005, що закріплено
протоколом загальних зборів учасників товариства № 73 від 29.01.2006;

-
на виконання пункту 4 розділу 8 статуту відповідача товариством був
створений резервний (страховий) фонд, розмір якого склав 351300 грн. 00 коп.
(протокол загальних зборів учасників товариства № 71/1 від 20.01.2006, на яких
головував позивач), що відобразилося у зменшенні суми прибутку твоариства за
2005 та 2006 роки;

- відповідачем  помилково не було зазначено у балансах за
2005 рік та 2006 рік  суму прибутку
підприємства відповідно до протоколу зборів засновників товариства № 69 від
30.11.2005 про зменшення вартості чистих активів товариства до                 2001663 грн. 00 коп.;

-
13.04.2006 позивачем  з учасником
відповідача ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу частки позивача у
статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрохім» у розмірі 27%, у
відповідності з умовами договору позивачем було отримано вартість частки у
розмірі, встановленому сторонами договору.

З урахуванням викладеного
відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за  необґрунтованістю.

В процесі судового розгляду даної
справи позивачем було заявлене клопотання про призначення судово-бухгалтерської
експертизи з метою визначення частки прибутку, що підлягала сплаті позивачеві
після його виходу зі складу  учасників
Товариства.

Вказане клопотання задоволенню не
підлягає, оскільки надані сторонами докази надають підстави для висновку про
відсутність необхідності спеціальних знань для повного та всебічного розгляду
справи  по суті.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши
представників учасників судового процесу, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у позові з таких
підстав.

Станом на 28.12.2005 ОСОБА_1 був
учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрохім»(далі за текстом
-Товариство), належна йому частка у
статутному капіталі відповідача складала 27%.

29.12.2005 позивачем було складено
та нотаріально посвідчено заяву про вихід з Товариства (том 1, а.с. 14) та
повернення позивачеві частки у статутному капіталі Товариства, яка складала
27%.

Відповідно до пункту 1 розділу 5
«Припинення участі в товаристві та правонаступництво»статуту відповідача у
редакції, що діяла станом на день подання позивачем заяви про вихід з
товариства, участь у Товаристві може припинитися шляхом, зокрема, відчуження
учасником своєї частки в статутному капіталі товариства або виходу учасника з
товариства.

Згідно з пунктом 2 статуту
відповідача учасник Товариства має право продати чи іншим чином відступити свою
частку (її частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам
товариства  або третім особам (том 1, а.с.
28).

Відповідно до приписів ст. 116
Цивільного кодексу України та ст. 88 Господарського кодексу України  учасники господарського товариства мають
право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом,
вийти з товариства.

Статтею 148 Цивільного кодексу
України встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має
право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж
за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник,
який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати
вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі
товариства.

У відповідності з пунктом 4 статуту
відповідача учасник товариства має право вийти з товариства, повідомивши
товариство про свій вихід шляхом надання заяви в строк не пізніше ніж за
один місяць до виходу. Заява учасника товариства про вихід з товариства
розглядається на загальних зборах.

Таким чином, умовами статуту
відповідача момент виходу учасника з Товариства визначений місячним строком з
дня подання учасником до товариства заяви про свій вихід.

Загальними зборами учасників Товариства, що
відбулися 29.01.2006 та результати яких оформлені протоколом № 73 (том 1, а.с.
17), позивач на підставі власної заяви від 29.12.2005  був виведений
зі складу засновників відповідача з 29.01.2006 з виплатою позивачеві
його частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 1783106 грн. 00 коп.
(27%) до 31.12.2006.

Вказаний протокол загальних зборів
від 29.01.2006 підписаний усіма учасниками Товариства, у тому числі і ОСОБА_1
До протоколу доданий графік виплати позивачеві вартості належної йому частки у
статутному капіталі Товариства (том 1, а.с. 19-20).  Фактично позивачеві відповідачем було
виплачено  1783106 грн.       00 коп., що відповідає вказаному вище
графіку. Вказана обставина позивачем у
справі не заперечується.

Згідно з пунктом 4 статуту
відповідача учаснику, що вийшов, виплачується належна йому частина прибутку,
одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Виплати
здійснюються після складання звіту за фінансовий рік, в якому учасник
вийшов з товариства, та в термін до 12 місяців з моменту виходу.

Згідно з ч. 1  ст. 144 Цивільного кодексу України статутний
капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається  з вартості вкладів його учасників.

Відповідно до п. 3 Роз'яснення
Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007  N 04-5/14
«Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають
з корпоративних відносин»учасник вважається таким, що вийшов з товариства з
обмеженою або з додатковою відповідальністю, з моменту прийняття загальними
зборами рішення про виключення учасника
з  товариства  на
підставі  його заяви  про вихід,
а у випадку відсутності такого рішення - з дати закінчення строку,  встановленого законом або статутом  товариства для повідомлення про вихід з
товариства.

Відповідно до статті  54
Закону  України  "Про
господарські товариства"
при  виході  учасника
з  товариства з обмеженою  відповідальністю  йому
виплачується  вартість  частини майна   товариства,
пропорційна   його   частці
у   статутному (складеному) капіталі
та частину прибутку,  одержаного
товариством у  відповідному році до
виходу учасника.  При цьому вартість
майна та  розмір  частини
прибутку  товариства,  належні
до   виплати учаснику,   який
виходить,   повинні   обчислюватись   на
дату волевиявлення учасника вийти з товариства,  тобто на дату
подання учасником заяви про вихід з товариства.

Вартість майна товариства, яка
враховується у визначенні частки,
вартість  якої  належить
до  сплати учаснику,  що вибув, визначається   як
сумарна   вартість   активів
товариства   за вирахуванням його
зобов'язань.

Загальними зборами учасників
Товариства, які відбулися 20.01.2006 та результати яких оформлені протоколом №
71/1 (том 1, а.с. 62), був створений резервний страховий фонд товариства у
розмірі 5%, на створення якого направлено                 351300 грн. 00 коп. (з них з
прибутку за 2005 рік, який склав 2520500 грн. 00 коп., на створення фонду було
направлено 126025 грн. 00 коп.).
Створення вказаного резервного фонду відповідає приписам ч. 4 ст. 87
Господарського кодексу України та пункту 4 розділу 8 «Прибуток, фонди
товариства, облік та звітність»статуту відповідача.

Рішення загальних зборів учасників
відповідача про створення резервного фонду позивачем у справі не оскаржувалися,
на вказаних загальних зборах позивач був присутній, про що свідчить його
власноручний підпис на протоколі № 71/1 та що не заперечується позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 142
Господарського кодексу України прибуток
(доход)  суб'єкта  господарювання  є
показником фінансових результатів
його   господарської    діяльності,    що визначається   шляхом
зменшення  суми  валового
доходу  суб'єкта господарювання за
певний період на суму  валових  витрат
та  суму амортизаційних
відрахувань.

На підставі п. 13 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів
України  від 30.11.2001 № 559,
зареєстрованого у Міністерстві юстиції України
19.12.2001 за № 1050/6241, до складу джерел виплат учаснику, який
вибуває, не включається сума резервного страхового фонду.

На підставі даних Звіту про
фінансову діяльність Товариства (балансу) за 2005 рік (том 1, а.с. 109-111) як
додатковий капітал (рядок 330 балансу) та нерозподілений прибуток (непокритий
збиток) (рядок 350 балансу)  відображена
грошова сума у  розмірі 1277200 грн. 00
коп. Та ж сума відображена й у балансі Товариства станом на 01.03.2006 (том 1,
а.с. 114).

За результатами проведення
загальних зборів учасників відповідача, оформлених протоколом загальних зборів
№ 68 від 17.10.2005,  Товариством було
прийняте рішення про відкриття в АППБ «Аваль»кредитної лінії у сумі 1500000
грн. 00 коп. та укладення генерального кредитного договору строком на три роки
(том 1, а.с. 60).

Позивач приймав участь у вказаних
загальних зборах як голова загальних зборів, його підпис міститься на протоколі
№ 68 від 17.10.2005.

Згідно з актом узгодження
вартості майна відповідача, що передавалося у заставу Луганській обласній
дирекції АППБ «Аваль»на виконання укладених відповідачем з вказаною банківською
установою договорів кредиту та іпотеки, від 15.11.2005 (а.с. 93)
оціночна вартість майна відповідача склала 2777444 грн. 00 коп., проте заставна
вартість майна була визначена  у розмірі
2001633 грн. 00 коп. Різниця між оціночною та заставною (фактичною) вартістю
майна відповідача склала
775811 грн. 00 коп.

За результатами узгодження вартості
майна 30.11.2005 (протокол № 69 -том 1, а.с. 61)  були проведені загальні збори учасників
Товариства та було прийняте рішення про зменшення вартості чистих активів
підприємства до їх ринкової вартості, а саме відповідно до акту узгодження
вартості майна з Луганською обласною дирекцією АППБ «Аваль», вартість чистих
активів підприємства була визначена у розмірі 2001663 грн. 00 коп.

За таких обставин доводи  позивача про його фактичну відсутність на
загальних зборах, що проводилися 30.11.2005, з урахуванням того, що рішення
вказаних зборів позивачем не були оскаржені до теперішнього часу, не
підтверджуються матеріалами справи та її фактичними обставинами.

Крім того, суд враховує те, що
відповідно до пункту 5 розділу 6 «Органи управління товариством»статуту
відповідача загальні збори учасників вважаються правомочними, якщо на них
присутні учасники (представники учасників), що володіють в сукупності понад 60
відсотками голосів.

Таким чином, матеріалами справи, її
фактичними обставинами підтверджене фактичне зменшення вартості чистих активів
відповідача, проте у звіті про фінансову діяльність Товариства за 2005 рік
вказані фактичні зміни відображені не були, що, за доводами відповідача  у справі, було наслідком недбалого ставлення
до виконання посадових обов'язків посадових осіб відповідача, що підтверджено
наказом керівника відповідача № 133-к від 09.10.2007.  В подальшому
вказані зміни до Звітів про фінансову діяльність Товариства відповідачем
були внесені та відображена фактична вартість активів Товариства.

Вимог чинного законодавства під час
внесення змін до балансу підприємства за 2005 рік відповідачем порушено не
було.

За таких обставин сума прибутку
Товариства, що підлягала сплаті позивачеві після його виходу зі складу
учасників Товариства, була розрахована відповідачем обґрунтовано, з урахуванням
вимог чинного законодавства.

Разом з цим під час розгляду справи
судом було встановлено, що 13.04.2006 між ОСОБА_1 та  одним з засновників відповідача  ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу
частки у статутному капіталі відповідача у
розмірі 27%, що належала позивачу
у даній справі.

Під час судового розгляду справи
судом встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу своєї частки
у статутному капіталі відповідача позивач вже був виведений із складу
засновників відповідача за власною заявою.

Таким чином, вказаний вище договір
купівлі-продажу з огляду на приписи ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального
кодексу України не може  бути доказом
тієї обставини, що позивач вибув зі складу засновників відповідача саме шляхом
відчуження належної йому частки у статутному капіталі Товариства.

13.04.2006 загальні збори учасників
Товариства, за результатами яких було складено протокол № 73 (а.с. 122),
прийняли рішення про вихід зі складу засновників відповідача ОСОБА_1. та виплатити
ОСОБА_1.  його долю в уставному капіталі
Товариства у розмірі 66452 грн. 00 коп., а також приріст в уставному капіталі у
загальному розмірі 1716654 грн. 00 коп. за вирахуванням встановлених законом
відрахувань.

Вказаний протокол позивачем не
підписаний, фактичний вихід його зі складу засновників  Товариства вже відбувся 29.01.2006, що
зафіксовано відповідним протоколом загальних зборів учасників Товариства.  З урахуванням викладеного протокол № 73 та
зазначені у протоколі рішення загальних зборів учасників відповідача судом
оцінюються критично.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному  розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин  суд доходить висновку, що вартість частки
позивача  у статутному капіталі
Товариства у розмірі 1973165 грн. 00 коп. була розрахована та виплачена
позивачеві відповідачем обґрунтовано, а тому у задоволенні позовних вимог слід
відмовити у повному обсязі.

Судові витрати на підставі приписів
ст.. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача
у справі.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 83, 84,
85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення -
06.08.2008.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко