ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06"
жовтня 2008 р.
Справа № 07/197-08

вх. № 6096/5-07

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Кривцун М.В., дов. № 0127 від 05.09.08 р.  відповідача - ОСОБА_1

розглянувши справу за позовом ТОВ "РТ Компані", м.
Маріуполь

до  СПД ФО ОСОБА_1, м.
Харків

про стягнення 9540,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РТ Компані"
просить стягнутиз Суб"єкту підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 7749,98 грн. заборгованості, 1790,40 грн. штрафних санкцій та судові
витрати по справі, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем його
зобов"язань з оплати поставленого позивачем товару.

Відповідач у судовому засіданні факт отримання товару від позивача
підтвердив та визнав позов в частині вимог щодо стягнення 7749,98 грн., проти
стягнення штрафних санкцій заперечував.

Судом встановлено, що позивачем було поставлено, а відповідачем
отримано товар (мотузку) на загальну суму 7749,98 грн., що підтверджується
видатковою накладною № РН - 000029 від 17.05.07 р. та довіреністю ЯНУ № 874102
від 17.05.07 р. (а.с.8,10).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст. ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є
погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в
письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом
не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка
сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, передача товару позивачем та прийняття його
відповідачем є підставою вважати укладеним між сторонами правочин, що містить
ознаки купівлі -продажу (поставки) та виникнення у відповідача
зобов"язання оплатити поставлений товар.

Сторонами не надано суду доказів на підтвердження встановлення
строку виконання відповідачем обов”язку оплатити поставлений позивачем товар.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з
вимогою про оплату заборгованості в сумі 9028,22 грн. (7749,98 грн. заборгованості
та 1278,24 грн. штрафних санкцій) у 10-ти денний строк. Вказану претензію
відповідач отримав 23.05.08 р., що підтверджується відповідним повідомленням
про вручення поштового відправлення наданим позивачем до матеріалів справи
(а.с.12).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 7749,98 грн.
заборгованості не сплатив, у судовому засіданні 06.10.08 р. суму основного
боргу визнав у повному обсязі.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким,
що з 03.06.08 р. прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого
позивачем товару, за видатковою накладною № РН - 000029 від 17.05.07 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів
на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений
інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК
України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного
між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача
щодо стягнення з відповідача 7749,98 грн. заборгованості, належно
обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів вчинення між
сторонами правочину щодо забезпечення виконання відповідачем зобов”язання з
оплати поставленого позивачем товару, у встановленій законом формі, суд вважає
за необхідне в задоволенні вимог про стягнення з відповідача 1790,40 грн.
штрафних санкцій, відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, у зв”язку з частковим
задоволенням позову, судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. cт. 202, 205, 207, 525, 526, ч.1 ст. 530, ч.1 ст.
612, ч.1 ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст.
32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Суб"єкту підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, відомості про банківські рахунки
відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РТ
Компані" (юр. адреса: вул. Дзержинського, 19, м. Маріуполь,Донецька
область,87517, поштова адреса: вул. Морських десантників, 17/4, м. Маріуполь,
Донецька область, 87517, код за , п/р 0285 в
Приморському відділенні МФ КБ "Приватбанк", МФО 335429) 7749,98 грн.
заборгованості, 82,86 грн. державного мита та 95,86 грн. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення позову.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача 1790,40 грн.
штрафних санкцій, відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 13 жовтня 2008 року.

Суддя