ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" жовтня 2008 р.
Справа №  17/593/08

Господарський
суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Колесниковій В.В.,

з
участю представників сторін:

від позивача - не з'явились;

від відповідача -не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 17/593/08

за позовом
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до комунального
підприємства “Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації”, м.
Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про:
визнання права власності,-

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернулася  до
господарського суду з позовом до комунального підприємства “Миколаївського
міжміського бюро технічної інвентаризації” (надалі - відповідач) про визнання
права власності.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним:

Позивачу  на праві власності належить земельна ділянка
площею 803 кв.м., яка значиться під № 38 у складі СВТ «Каравела»в Центральному
районі м. Миколаєва у відповідності до державного акту про право власності на
землю від З0.05.2006 року.

На земельній ділянці, яка належить
мені на праві власності я самочинно збудувала для здійснення комерційної
діяльності:

Садовий будинок літ. А-1 розміром
10.83*13.20-1.89*3.91+0.90*3.10+(3.14*2.40)/2 житловою площею 56,1 кв.м.
загальною площею 120,8 кв.м.;

Житлову мансарду літ. Амс розміром
10.83*13.20+1.89*3.91+0.90*3.10+(3.14*2.40)/2. житловою площею 100,7 кв.м.,
загальною площею 119.5 кв.м.;

нежитловий підвал літ. Апд  розміром
10.83*13.20+0.90*3.10+(3.14*2.40)/2
загальною площею 112,0 кв.м.

Дані самовільні споруди не
порушують прав інших осіб та відповідають усім санітарним, протипожежним та
архітектурним нормам, про що є відповідні погодження.

Зазначені обставини підтверджуються
технічним паспортом від 13.04.2007 року.

Як випливає із положень ст. 332
Цивільного кодексу України, власник має право на переробку належного йому
майна.

Відповідно до ст. 331 Цивільного
кодексу України, право власності на новостворене майно належить особі, яка
створила це майно. Право власності на новостворене нерухоме майно підлягає
державній реєстрації.

Державну реєстрацію прав власності
на нерухоме майно, відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства Юстиції
України від 07.02.2002 року № 7/5 здійснює Відповідач.

Згідно до п. 10 Додатку 1 до
зазначеного положення рішення суду є правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник має право пред'явити до суду позов про визнання права
власності.

Відповідач надав відзив на позов , в
якому проти позовних вимог не заперечує у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд
дійшов наступного:

Статтею 181 Цивільного кодексу
України визначено, що до нерухомих речей відносяться об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 392  Цивільного кодексу України передбачено право
власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під державною реєстрацією речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав та їх обмежень”). Отже, названі у цьому Законі
органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за
позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими
згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до пункту 5
розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи
органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі
державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться
комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути
відповідачами у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 №
01-8/98 „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із
здійсненням права власності та його захистом”, в редакції Інформаційного листа
ВГСУ від  22.11.2005 року  № 01-8/2167).

Відповідач у відзиві на позовну
заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

2.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) право власності на самочинно забудовані садовий будинок літ. А-1
10,83*13,20+1,89*3.91+0,90*3,10+(3,14*2,40)/2, житловою площею 56,1 кв.м.,
загальною площею 120.8 кв.м.; житлову мансарду літ. Амс розміром
10.83*13,20+1.89*3.91+0,90*3.10+(3,14*2.40)/2 житловою площею 100,7 кв.м.,
загальною площею 119,5 кв.м.; нежитловий підвал літ. Апд розміром
10.83*13,20+0,90*3.10+(3.14*2.40)/2, загальною площею 112,0 кв.м., що
розташований на земельній ділянці  № 38  у СВТ
“Каравела” у Центральному районі м. Миколаєва.

Рішення може
бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом    10 днів з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до  ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя                                                        С.М.Коваль