ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.08
р.
Справа № 1/461пд

Господарський
суд Донецької області у складі колегії суддів

Головуючого           Підченко Ю.О.

Суддів                      Мальцев  М.Ю.

Богатир
К.В.

При
секретарі судового засідання Ржкової А.О.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства
„Завод будівельних матеріалів” м.Маріуполь

до  першого відповідача  товариства з обмеженою відповідальністю „Южні
ворота” м.Маріуполь

до  другого відповідача  приватного підприємства „Енергомет” м.Маріуполь

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_1м. Маріуполь

про
визнання договору купівлі-продажу недійсним

та за
зустрічним позовом приватного підприємства „Енергомет” м.Маріуполь

до
відповідача приватного підприємства „Завод будівельних матеріалів” м.Маріуполь

про
визнання права власності

за
участю:

представників
сторін:

представників
сторін:

від
позивача  не з'явився

від
першого відповідача не з'явився

від  другого відповідача не з'явився

від
третьої особи  ОСОБА_1- громадянка
України

Постановою
Вищого господарського суду України від 11.12.07р. скасовано: постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.07р., та рішення
господарського суду Донецької області від 16.03.07р., а справу передано на
новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Судом
прийнято до уваги, що вказівки які містяться у постанові касаційної інстанції,
є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи відповідно
до вимог ст. 111-12 ГПК України.

Суть
спору: приватне підприємство „Завод будівельних матеріалів” звернулось до
господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі - продажу
нежитлових приміщень від 05.10.04р., укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю „Южні ворота”  та
приватним підприємством “Енергомет”.

Сторін
було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання,
тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні
умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу
перед законом.

Неприбуття
у судове засідання  позивача, першого та
другого відповідачів, які були належним чином повідомлені про час та місце
проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно
вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця
проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи
інших процесуальних дій.

Тому
примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті
органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи вважаються
належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу.

Склад
колегій неодноразово змінювався у зв'язку із складністю справи, що відповідає
вимогам ст.4-6 ГПК України.

На
час розгляду спору провадження у справі зупинялося відповідно до вимог ст. 79
ГПК України.

З'ясувавши
фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову оцінку
правовідносинам сторін, вислухавши доводи представника третьої особи, суд
встановив:

З
метою з'ясування усього кола обставин справи, що входять до предмету
доказування, встановленню наявності або відсутності правопорушення, та
прийняття Законного та обґрунтованого рішення, судом відповідно до вимог ст.27
ГПК України до участі у справі було залучено громадянку ОСОБА_1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Підставою
для допуску третьої особи до справи, слугувало наявність її юридичного
інтересу, оскільки рішення  із спору може
вплинути на її подальші правовідносини з учасниками судового процесу. Крім
того,  зазначено, що ОСОБА_1. є власником
матеріалів об'єктів незавершеного будівництва, розташованих за
адресою:АДРЕСА_1,АДРЕСА_2та АДРЕСА_3, а також є акціонером приватного
підприємства „ Завод будівельних матеріалів”.

Приватне
підприємство "Завод будівельних матеріалів" звернулося до
господарського суду Донецької області із позовом до ТОВ "Южні ворота"
та Приватного підприємства "Енергомет" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05.10.2004, укладеного між
ТОВ „Южні ворота" та ПП „Енергомет".

Натомість,
відповідно до вимог ст. 60 ГПК України, приватне підприємство „Енергомет"
звернулося до господарського суду Донецької області  із зустрічним позовом до приватного
підприємства „Завод будівельних матеріалів" про визнання права власності
на об'єкти нерухомості -недобудовані нежилі приміщення, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Фактичні
обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те,  що згідно свідоцтва № 221 від 15.10.1999 ПП
"Завод будівельних матеріалів" на праві власності належала
адміністративна будівля за адресою: АДРЕСА_1

На
підставі рішення Виконкому Маріупольської міської Ради 21.06.2000 №210/9 ПП
"Завод будівельних матеріалів" був виданий дозвіл на будівництво
адміністративно-торгівельно-побутового комплексу з реконструкцією існуючих
будівель території підприємства за вищезазначеною адресою, на підставі чого
Виконкомом Маріупольської міської Ради було прийнято рішення № 281/4 від
16.08.2000, згідно якого ПП "Завод будівельних матеріалів" була
надана в постійне користування земельна ділянка площею 0,5534 га для
будівництва та подальшої експлуатації адміністративно-торгівельно-побутового
комплексу.

На
підставі публічних торгів, які відбулися 29.07.2004р. і проведених Донецькою
філією Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст", спірне
майно було продане ТОВ „Южні ворота" згідно протоколів № 4050527-1, №
4050528-2, № 4050529-3, № 4050530-4.

На
підставі акту про проведення публічних торгів від 29.07.2004 приватним нотаріусом
Маріупольського міського нотаріального округу 02.08.2004 TOB „Южні ворота"
було видане свідоцтво про придбання з публічних торгів спірного майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням
господарського суду Донецької області від 15.11.2005 у  справі №19/341а задоволено позов приватного
підприємства „Завод будівельних матеріалів" про визнання публічних торгів
по реалізації майна, які відбулися 29.07.2004 недійсними, та зобов'язано TOB
„Южні ворота" в місячний термін повернути ПП „Завод будівельних
матеріалів" спірне майно, право власності на яке оформлене Свідоцтвом від
02.08.2004.

Відповідно
до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо згідно ст.
338  ЦК
України майно не  може бути  витребуване
у  нього, в тому числі якщо майно
було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Всупереч
рішенню суду про повернення спірного майна, його набувач за прилюдними торгами
товариство з обмеженою відповідальністю "Южні ворота" продав
зазначене спірне майно (незавершену будівлю) приватному підприємству
"Енергомет" на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2004.

Судами
попередніх судових інстанцій встановлено, що зустрічні позовні вимоги ПП „Енергомет"
про визнання права власності на об'єкт нерухомості недобудовані нежитлові
приміщення, що розташовані за адресою:АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню,
оскільки він не є добросовісним набувачем цього об'єкту, а спірне майно вибуло
з володіння ПП "Завод будівельних матеріалів" поза його волею.

Крім
того, згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно
виникає тільки з моменту завершення будівництва або прийняття його в
експлуатацію або його державною реєстрацією, якщо таке передбачено умовами
договору чи закону.

Згідно
ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та
інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець набуває права власності у випадку, якщо
власник не має права вимагати його повернення.

При
цьому, стаття. 387 ЦК України передбачає, що власник майна - приватне
підприємство "Завод будівельних матеріалів" вправі витребувати майно
від набувача - ПП „Енергомет", оскільки це відповідає вищевикладеним
вимогам чинного законодавства України.

Відповідно
до ст.ст. 387, 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, а також має
право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Законодавець
зазначає, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають
захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій
така особа не є, тобто, із застосуванням правового механізму, встановленого ст.
216 Цивільного кодексу України, незалежно від того, чи відповідає спірна угода
закону.

Захист
прав такої особи можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову, якщо є
підстави, встановлені ст. 388 ЦК України.

До
прийняття рішення по справі позивача використовуючи своє право передбачене ст.
22 ГПК України відмовилися від первісного позову у повному обсязі. Тому
письмово на листі суд роз'яснює позивачу
процесуальні наслідки таких дій, у тому числі те, що державне мито та
витрати по забезпеченню судового процесу не підлягають поверненню та
відноситься на нього відповідно до вимог ГПК України.

За
таких обставин провадження у справі
відносно первісного позову щодо визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень від 05.10.04р., укладеного між товариством
з обмеженою відповідальністю „Южні ворота” та приватним підприємством
„Енергомет” слід припинити на підставі п.4 ст. 80 ГПК України,  оскільки позивач відмовилися від позову.

Оскільки
відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує права і
охоронювані законом інтереси інших осіб, вона прийнята судом.

Обставини
справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що підприємство першого
відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю” Южні ворота”
ліквідовано, а саме проведено його державну реєстрацію припинення юридичної
особи. Таким чином, у зв'язку з вилученням
другого відповідача у справі - товариства з  обмеженою відповідальністю” Южні ворота” із
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 20.03.08р.
без правонаступництва, провадження у справі відносно нього підлягає припиненню
на підставі пункту 6 ст. 80 ГПК України, підприємство, яке є стороною у справі
ліквідовано.

Надавши
правову кваліфікацію правовідносинами сторін, суд вважає, що доводи другого
відповідача - приватного підприємства„Енергомет” відносно визнання  за ним права власності на об'єкти нерухомості
-недобудовані нежилі приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 суперечать
фактичним обставинам справи :

-   так,
господарський суд на підставі вимог ст. 33 ГПК України приймає тільки ті
докази, які мають значення до справи;

-    матеріали справи підтверджують, що  рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 12.03.08р. у справі №2 -731/08 визнано за ОСОБА_1право
власності на матеріали незавершеного будівництва нежитлових приміщень, що
розташовані за адресою:АДРЕСА_1, які складаються з адміністративної
будівлі(літ. А-3),  торгівельно -
побутової будівлі (Літ. Б-3), господарсько - побутової будівлі (Літ. В-2),
будівлі каплиці (Літ. Г-1), будівлі котельної (Літ. .Д-1), будівлі побутового
корпусу (Літ. Ж-1), будівлі гаражу (Літ. І-1), замощення (Літ 1),  навісу (Літ.3)  та огорожі (Літ 1-4);

-   крім того, було зобов'язано приватне
підприємство „ Енергомет” передати вказані матеріали незавершеного будівництва
Вітушкіної Тетяни Григорівні.

За
загальним правилом, кожна особа, що бере участь у справі, повинна довести
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень
(стаття 33 ГПК України). Водночас коментована стаття визначає підстави, з яких
ці особи звільняються від обов'язку доказування. Підстави звільнення від
доказування можна поділити на три групи:

а) обставини, визнані господарським судом
загальновідомими (частина першої статті 35 ГПК України;

б) преюдиціальні факти (частини 2-4
статті 35 ГПК України);

в) законні презумпції (частина
п'ята  статті 35 ГПК України).

Відповідно
д частини 3 статті 43 ГПК України визнання однією стороною фактичних даних і
обставин, якими інша сторона обґрунтовує
свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.
Отже, таке визнання не є підставою звільнення від доказування, тобто незалежно
від того, що одна сторона визнає певні обставини, які наводяться іншою
стороною, остання повинна надати відповідні докази.

Докази
у справі свідчать, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_1 є власником об'єктів (матеріалів) незавершеного
будівництва,  яке  було внесено нею до статутного фонду
реорганізованого приватного підприємства „Завод будівельних матеріалів” і ці
факти у справі є загальновідомими і не потребують доказуванню в розумінні ст.
35 ГПК України. Таким чином, рішення суду з цивільної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів , які
встановлені судом і мають значення для вирішення спору по даній справі.

Судом
прийнято до уваги в розумінні вимог ст. 43 ГПК України докази у справі, які
стосуються  факту сплати приватним
підприємством „ Енергомет” за спірним договором
суми в розмірі 113 064 грн. 48 коп. шляхом оформлення  ним  за
законом боргових зобов'язань у вигляді видаткової накладної за №РН-0000027/1
від 05.10.2004 та векселю. Втім, незрозуміло,
також яку функцію у спірних правовідносинах вирішував вексель та
підстави оформлення видаткової накладної.

До
судового засідання представник  другого
відповідача не з'явився, витребувані судом матеріали не надав підстави за
законом та договором перерахування спірних сум, з урахуванням призначення
платежу, суду не довів. На підставі викладеного у задоволенні зустрічного
позову приватного підприємства” Енергомет” про визнання права власності на об'єкти
нерухомості -недобудовані нежилі приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1
слід відмовити, як необґрунтовано заявленого.

У
випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий
розгляд розподіл судових витрат зі справи, у тому числі і сум державного мита
за подання заяви про перегляд рішення в апеляційному або у касаційному порядку,
здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними
правилами розподілу судових витрат за приписами ст.ст. 44, 46, 47, 49 ГПК України.

Якщо
спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право
покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору, як це
зазначено у статті 49 ГПК України.

Судові
витрати по державному миту в сумі 85 грн. та забезпеченню судового процесу в
сумі 118 грн. на час відмови позивача від позову не підлягають розподілу між
учасниками судового процесу  відносяться
за приписами ГПК України на позивача -
приватне підприємство” Завод будівельних матеріалів” .

Витрати
по державному миту в сумі 85 грн. та забезпечення судового процесу в сумі 118
грн. за подання зустрічного позову відносяться на другого відповідача -
приватне підприємство” Енергомет”.

Витрати
по державному миту в сумі 42 грн. 50 коп. за подання скарги про перегляд
рішення в апеляційному порядку відносяться на другого відповідача - приватне
підприємство” Енергомет”.

Витрати
по державному миту в сумі 42 грн. 50 коп. за подання скарги про перегляд
рішення в касаційному порядку  -  до Вищого господарського суду України
відносяться на другого відповідача - приватне підприємство” Енергомет”.

У
зв'язку з тим, що у судовому засіданні за згодою  третьої сторони, присутньої у судовому
засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно
частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84
ГПК України.

На
підставі викладеного керуючись ст. ст. 330, 331,  387, 388, 392, 658 ЦК України, ст.207 ГК
України, ст. ст. 55, 193 ГК України, ст. ст. 4-4, 22 , 27,  33,
35, 36,  43,  60, 79,
п.п. 4, 6 ст. 80, 82,  84, ч. 5
ст. 85, 111-12 ГПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

1.Провадження
у справі  відносно первісного позову про
визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від
05.10.04р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Южні
ворота” та приватним підприємством „Енергомет” припинити.

2.
Провадження у справі відносно першого відповідача - товариства з  обмеженою відповідальністю” Южні ворота”
припинити.

3. У
задоволенні зустрічного позову другого відповідача-приватного підприємства”
Енергомет” про визнання права власності на об'єкти нерухомості -недобудовані
нежилі приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

4.  Витрати по державному миту в сумі 85 грн. та
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. за подання зустрічного позову
відносяться на другого відповідача -
приватне підприємство
„Енергомет”.

5.
Витрати по державному миту в сумі 42 грн. 50 коп. за подання скарги про
перегляд рішення в апеляційному порядку відносяться на першого відповідача - на
другого відповідача - приватне підприємство” Енергомет.

6.
Витрати по державному миту в сумі 42 грн. 50 коп. за подання скарги про
перегляд рішення в касаційному порядку - до Вищого господарського суду України
відносяться на другого відповідача - на другого відповідача - приватне
підприємство” Енергомет.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Головуючий суддя

Судді                                           Мальцев М.Ю.

Богатир К.В.

Дата підписання рішення оформленого у
відповідності з вимогами ст. 84 ГПК України 06.09.08р.