ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  25/260

24.07.08

За
позовом

Першого
заступника прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові

до

Закритого
акціонерного товариства «Українські радіосистеми»

про

стягнення  21254,43 грн.

Суддя
Морозов С.М.

Секретар
судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від
прокуратури: Боса
І.В. (посвідчення №193)

від
позивача:        Кудрявцева О.О.  (довіреність № 1-08/2044 від 03.10.2007р.);

від
відповідача:   Чубатий О.В. (довіреність № 245 від
30.11.2007).

В
судовому засіданні  24 липня 2008 року за
згоди представників сторін  було
оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Перший
заступник прокурора м. Чернігова (надалі - прокурор)  звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Чернігові   (надалі - позивач) до
Закритого акціонерного товариства «Українські радіосистеми»(надалі -відповідач)
про стягнення  21254,43 грн. збитків в
порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відшкодовується
шкода дружині особи, яка загинула внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, яка
сталась через порушення правил дорожнього руху працівником відповідача і в
результаті чого  позивачу завдається  майнова шкода, яку позивач має право
відшкодувати  в порядку зворотної вимоги
(регресу) з відповідача.

Відповідач
надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує і просить
відмовити позивачу у позові, посилаючись на те, що Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»не передбачається можливість пред'явлення страховиком до
страхувальників позовів з приводу відшкодування в порядку регресу, а на
відносини за загальнообов'язковим державним страхуванням не застосовуються
положення Цивільного кодексу України в силу частини другої ст. 1 цього кодексу.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

30
жовтня 2006 року між відповідачем та ПП «Аксілма»був укладений договір на
проведення незалежної експертної оцінки вартості оренди вбудованого приміщення
будівлі будинку культури ДП «Прилуцький завод «Пожспецмаш», де планувалося
встановити обладнання для покриття стільниковим зв'язком смт. Ладан Прилуцького
району та навколишніх сіл.

14
листопада 2006 року старший інженер з пошуку позицій Чернігівського відділення
Київської філії ЗАТ «Українські радіосистеми»ОСОБА_2 на автомобілі, який
використовувався ним згідно наказу ЗАТ «Українські радіосистеми»в службових
цілях, разом з експертом ПП «Аксілма»ОСОБА_1 виїхали до смт. Ладан Прилуцького
району для огляду об'єкта та проведення його експертної оцінки.

Під
час проїзду перехрестя вулиць Переяславська і Константинівська в м. Прилуки
ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю ТОВ «Нарком Агро» КАМАЗ-55102
державний номер НОМЕР_1 з причепом, котрий рухався по головній вулиці, в результаті
чого відбулося зіткнення вищевказаних транспортних засобів. В результаті
дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 помер на місці.

Після
ДТП комісією з числа працівників територіального управління Держгірпромнагляду
по Чернігівській області, Деснянської районної ради у м. Чернігові, позивача,
відповідача та ПП «Аксіома»було складено Акт від 24.05.2007 за формою Н-1
стосовно нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_1.

Відповідно
до пп. б п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»у разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством
порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову
допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті
потерпілого.

Згідно
з п. 7 ст. 34 вказаного Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того,
не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на
його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті потерпілого

06.06.07
Чернігівським міським відділенням Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України винесено Постанову
№25-н "Про призначення страхової виплати у разі смерті потерпілого -
ОСОБА_1", згідно якої було постановлено призначити одноразову страхову
виплату в разі смерті потерпілого його сім'ї (дружині -ОСОБА_2) в розмірі
21222,60 грн. з виплатою 08.06.2007., а також щомісячні страхові виплати у разі
смерті потерпілого особам, які мають на це право.

Позивач
у відповідності до ст. 21, ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»виплатив
дружині померлого працівника -ОСОБА_1, ОСОБА_2 одноразову допомогу в розмірі
п'ятирічної заробітної плати потерпілого, що становить 21222,60 грн., що
підтверджується платіжним дорученням № 583 від 11.06.2007 та Списком
потерпілих, яким перераховується страхова допомога від відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Чернігові за червень 2007 року
(належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Крім
того, позивачем понесені витрати, пов'язані з перерахуванням зазначеної
страхової виплати ОСОБА_2 у розмірі 31,83 грн., що підтверджується
платіжним  дорученням № 583 від
11.06.2007.

Відповідно
до розрахунку, вміщеному в позовній заяві, загальна суму витрат позивача на
відшкодування шкоди ОСОБА_2 складає 21254,43 грн.

Вироком
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 14.05.2007 винним у вищевказаному ДТП,
внаслідок якого загинув ОСОБА_1, визнано ОСОБА_2, який є працівником
відповідача, що відповідачем не заперечується.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною
другою ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
зі ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану
їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

А
частиною першою ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений
законом.

Відповідно
до ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»відповідач не є особою, яка зобов'язана
сплачувати за потерпілого ОСОБА_1 внески до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

За
таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку
регресу шкоди в розмірі 21254,43 грн.
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження
відповідача про необґрунтованість позовних вимог через відсутність врегулювання
питання регресу до винної особи Законом України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»та непоширення на вказані правовідносини норм Цивільного кодексу
України є помилковими та не приймаються судом зважаючи на наступне.

У
відповідності до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ним визначаються правова основа, економічний механізм та
організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального
страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих
на виробництві. Страхування від нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого
здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх
трудової діяльності.

Відповідно
до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних
випадків -це некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту,
який затверджується її правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних
випадків є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба
України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його
правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних випадків набуває прав
юридичної особи з дня реєстрації статуту у спеціально уповноваженому
центральному органі виконавчої влади.

У
відповідності до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і
зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється
цивільною правоздатністю (здатністю мати права та обов'язки) і дієздатністю.
Згідно із частиною другою ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної
особи може бути обмежена лише за рішенням суду.

Позивач
є окремою юридичною особою, наділеною цивільною правоздатністю. Законодавство
України не обмежує право позивача мати цивільні права та обов'язки, вступати в
правовідносини з іншими особами, в тому числі з питань відшкодування завданої
йому шкоди.

Твердження
відповідача про нерозповсюдження на спірні правовідносини норм Цивільного
кодексу України є помилковим з огляду на наступне.

У
відповідності до частини другої ст. 1 ЦК України до майнових відносин,
заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї
сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відносини
між позивачем та відповідачем не засновані на адміністративному або іншому
владному підпорядкуванні, вказані сторони в правовідношені по відшкодуванню
шкоди виступають як рівноправні особи; зазначені правовідносини не є
податковими або бюджетними, оскільки у відповідності до ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не
включаються до складу Державного бюджету України. Таким чином, правовідносини
між позивачем та відповідачем щодо відшкодування шкоди є цивільними
правовідносинами, оскільки вони засновані на юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно
з Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України звільняється від сплати
державного мита.

З
огляду на це, відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України, державне мито, від сплати
якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати державного мита.

З
урахуванням викладеного, державне мито в сумі 212,54 грн. (1% від суми
задоволених вимог) та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються на відповідача в доход Державного бюджету.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33,49,82-85 ГПК України, -

В
И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з Закритого акціонерного товариства «Українські радіосистеми»(ідентифікаційний
код 23151188, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Тульчинська, 6)   на користь Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Чернігові
(ідентифікаційний код  25975429,
місцезнаходження:  14038, м.  Чернігів, вул. Шевченка, 5, р/р
0002 в УДК Чернігівської області у м. Чернігові, МФО 853592) 21254,43
(двадцять одну  тисячу двісті п'ятдесят
чотири гривні 43 копійки) грн.  Видати
наказ.

Стягнути
з  Закритого акціонерного товариства
«Українські радіосистеми»(ідентифікаційний код 23151188, місцезнаходження:
04080, м. Київ, вул. Тульчинська, 6) на користь державного бюджету (р/р
0011 в ГУДК України у м Києві, одержувач - Управління державного
казначейства у Шевченківському районі міста Києва, код банку 820019,
ідентифікаційний код 26077968, код платежу 22090200, символ звітності банку
095) державне мито в розмірі 212,54 (двісті дванадцять гривень 54 копійки) грн.
Видати наказ.

Стягнути
з Закритого акціонерного товариства «Українські радіосистеми»(ідентифікаційний
код 23151188, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Тульчинська, 6) на користь
державного бюджету (р/р 0011 в ГУДК України у м Києві, одержувач -
Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Києва, код
банку 820019, ідентифікаційний код 26077968, код платежу 22050000) витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 (сто
вісімнадцять гривень) грн. Видати наказ.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя

С.М. Морозов

Дата підписання повного тексту рішення  29.07.2008р.