ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2008 р. Справа № 60/136-08

вх. № 7806/4-60

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Цибулько О.І. - довіреність від 15.04.2008 року за № 1605, Кожанов О.О. - довіреність 15.04. 2008 року за № 1607; відповідача - Бадюков Ю.В. - довіреність б/н від 13.11.2008 року;

розглянувши справу за позовом Акціонерного комерційного банку "Форум" в особі Харківської філії Акціонерного комерційного банку "Форум", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АСТ", м. Харків

про стягнення 154734,56 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний банк "Форум" в особі Харківської філії Акціонерного комерційного банку "Форум" (позивач) звернувся до господарського суду з позовом щодо дострокового стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АСТ" заборгованість за кредитним договором № 0015/07/12-KI від 14 лютого 2007 року в сумі 154734,56 доларів США, яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 150000 доларів США; суми заборгованості по поточним відсоткам в розмірі 1125 доларів США; суми простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 3487,50 доларів США та суми нарахованої пені згідно п.4.1. кредитного договору в розмірі 122,06 доларів США. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого державного мита в сумі 1547,35 доларів США та витрати на інформаційно-технічне забеспечення судового процесу в сумі 118,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачем своїх зобов"язань за кредитним договором №0015/07/12-KI від 14 лютого 2007 року з серпня 2008 року, у зв"язку з чим станом на 16.10.2008 року за тілом кредиту, несплаченим відсоткам виникла зазначена заборгованість та нараховано пеню, що надає позивачу підстави відповідно до п.3.2.3. договору вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2008 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17 листопада 2008 року о 09:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 листопада 2008 року було відкладено розгляд справи на 01.12.2008 року о 10:40.

01 грудня 2008 року позивач через канцелярію господарського суду Харківської області надав документи згідно супровідного листа (вх. № 20344), які долучені судом до матеріалів справи.

01 грудня 2008 року відповідач через канцелярію господарського суду Харківської області надав документи згідно супровідного листа (вх. № 20343), які долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представники позивача підтримують заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач через канцелярію суду (вх. № 20267) надав відзив на позов, в якому зазначив, що заборгованість по договору № 0015/07/12-КІ від 14.02.2007 року у сумі 150 000,00 доларів США він визнає, однак, у відповідності до п. 2.4. кредитного договору № 0015/07/12-КІ від 14.02.2007 року, несплата позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої дати є підставою, зокрема, для звернення стягнення на заставлене майно. Згідно договору застави № 15/07/І2-КІ-МП від 14.02.2007 року, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань відповідача перед позивачем за кредитним договором предмет застави сторони за домовленістю оцінюють в 1 103 425, 00 (один мільйон сто три тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. У разі звернення стягнення на це майно позивач би повністю покрив свої витрати за кредитним договором. Однак, позивач, не звернув стягнення на заставлене майно, а звернувся до суду та нарахував із серпня 2008 прострочену заборгованість та пеню з чим відповідач не згоден. Крім того, відповідач вважає, що стягнення суми боргу та судових витрат повинно здійснюватися у національній валюті за курсом НБУ на день платежу за договором.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, що були присутні у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив наступне.

14.02.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 0015/07/12-КІ, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит на придбання обладнання у сумі 152 950,00 дол. США (п. 1.1. кредитного договору), кредитні кошти надаються строком по 13 лютого 2008 р. (п. 1.2. кредитного договору), та відповідно до п. 1.3 даного договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 % річних.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до додаткової угоди №1 до кредитного договору № 0015/07/12 - КІ, укладеної 18.04.2007 року, сторонами було досягнуто згоди про зменшення суми кредитних коштів до 150 000,00 доларів США. Згідно п.1 цієї додаткової угоди № 1, відповідач зобов"язався 18.04.2007 року здійснити повернення кредитних коштів в сумі 2950 доларів США та зменшити заборгованість за кредитом до 150 000,00 доларів США. Додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 0015/07/12 - КІ, укладеною 13.02.2008 року, сторонами було подовжено строк дії кредитного договору та строк повернення кредитних коштів було перенесено на 11.02.2009 року. Відповідно до додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 0015/07/12 - КІ, укладеної 29 серпня 2008 року сторонами було встановлено обов'язок відповідача сплатити відсотки за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 26.07.2008 р. по 25.08.2008 року у сумі 1 743,75 доларів США не пізніше 25.09.2008 року включно. У випадку невиконання цієї умови, з 26.09.2008 року позивач в односторонньому порядку підвищує процентну ставку за користування кредитними коштами з 13,5% до 15,5% в доларах США. 24 вересня 2008 року, в додатковій угоді № 4 до кредитного договору № 0015/07/12 - КІ, вищезазначену умову було виключено.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки.

Згідно п. 2.4 кредитного договору № 0015/07/12 - КІ від 14.02.2008 року проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником в доларах США згідно з п.2.6 цього договору. Несплата позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п. 2.6 цього договору дати є підставою для вимоги щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення позивачем стягнення на заставлене майно.

П. 2.6. договору сторони встановили, що відсотки сплачуються відповідачем на рахунок № 2389 в Харківській філії АКБ "Форум", МФО 350772, за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25 число першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому відсотки за користування кредитними коштами сплачуються позивачу щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов`язання за вищезазначеним договором, надав відповідачу кредит в сумі 150 000,00 доларів США, що визнається відповідачем.

В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором перестав виконувати з серпня 2008 року, в зв'язку з чим, станом на 16.10.2008 року року утворилась заборгованість в розмірі:

-          по тілу кредиту в розмірі - 150 000,00 доларів США;

-           по поточним відсоткам в розмірі - 1 125,00 доларів США;

-          по відсоткам в розмірі- 3 487,50 доларів США;

В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 0015/07/12 - КІ від 14.02.2008 року, відповідаем було передано позивачу в заставу обладнання та майно (тканина) згідно договорів застави № 15/07/12-КІ-обл від 18.04.2007 року (обладнання згідно додатку №1 до цього договору) та № 15/07/12-КІ-ТО від 13.02.2008 року (тканина згідно переліку викладеного в Договорі застави) відповідно.

Відповідно до п.п. 3.2.3. кредитного договору № 0015/07/12 - КІ від 14.02.2008 року, позивач має право вимагати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання поручителем /заставодавцем/ іпотекодавцем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за договором.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 150 000, 00 дол. США, заборгованості по поточним відсоткам в розмірі 1125,00 доларів США та в сумі простроченої заборгованості по відсоткам - 3487,50 доларів США.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів відповідач сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 122,06 доларів США, відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву стосовного того, що позивачу найвигідніше змінити предмет позову та звернути стягнення на заставлене майно, суд відхиляє, оскільки вважає, що кожна особа самостійно на свій розсуд має право визначити спосіб захисту свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу, у відповідності до вимог чинного законодавства, крім того, звернення позивачем стягнення на заставлене майно - це право позивача, а не обов"язок. Щодо заперечень відповідача стосовно того, що стягнення суми боргу та судових витрат повинно здійснюватися у національній валюті за курсом НБУ на день платежу за договором, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки сторонами було виражено зобов"язання в іноземній валюті у договорі, що не суперечить вимогам діючого законодавства, то позовні вимоги про стягнення заборгованості в іноземній валюті можуть бути предметом розгляду справи у господарському суді. Крім того, відповідно до статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та пункту 1 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, з позовів, що подаються до господарського суду в іноземній валюті, державне мито сплачується в іноземній валюті. Одночасно встановлено, що у разі, коли розмір ставок державного мита передбачено в частинах офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, державне мито сплачується в іноземній валюті з урахуванням курсу грошової одиниці Національного банку України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 1547,35 доларів США, та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень, слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 611, ч. 1 статті 626, 1054 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 3, 7 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411, п. 1 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, ст.ст. 1, 12, 21, 33, 38, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АСТ" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 56А, ідентифікаційний код 32869424) на користь Акціонерного комерційного банку "Форум" в особі Харківської філії Акціонерного комерційного банку "Форум" (61013, м. Харків, вул. Лермонтовська, буд. 15, п/р 2389 в ХФ АКБ "ФОРУМ", МФО 350772, ідентифікаційний код 33298387) заборгованість за кредитним договором в сумі 150 000,00 доларів США, заборгованість по поточним відсоткам в розмірі 1 125,00 доларів США, суми простроченої заборгованості по відсоткам - 3 487,50 доларів США, витрати по сплаті державного мита в сумі 1 547,35 доларів США.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АСТ" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 56А, ідентифікаційний код 32869424) на користь Акціонерного комерційного банку "Форум" в особі Харківської філії Акціонерного комерційного банку "Форум" (61013, м. Харків, вул. Лермонтовська, буд. 15, п/р 2389 в ХФ АКБ "ФОРУМ", МФО 350772, ідентифікаційний код 33298387) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 03 грудня 2008 року.

Суддя

справа № 60/136-08