ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 р.

№ 49/219-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області

на рішення

від 10.01.07 господарського суду Харківської області

у справі

№49/219-06

за позовом

ТзОВ "ЛІК- Харківське будівельне управління"

до

Харківської міської ради

про

визнання права власності

У справі взяли участь представники сторін:

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області: Круглов В.П., довір. у справі

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.01.2007 позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно –9-ти поверховий житловий будинок, розташований за адресою м. Харків, вул. Луганська, 36, - задоволені. Рішення мотивоване тим, що будівництво зазначеного будинку завершено і власник майна вправі пред’явити позов про визнаний його права на це майно (суддя О. Кононова).

В поданій на підставі ст. 107 Господарського процесуального кодексу України касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, яка не була залучена до розгляду справи, просить скасувати рішення місцевого суду від 10.01.2007 та ухвалу цього суду від 14.02.2007 про роз’яснення рішення суду.

Скаржник вважає, що рішення суду винесено з порушенням вимог ст. 18 Закону України "Про основи будування", оскільки інспекція у складі державної комісії об’єкт в експлуатацію не приймала. Рішення не відповідає приписам ст. 331 ЦК України де зазначено, якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Не дотримано вимог ст. 392 ЦК України, в якій зазначено, що позов про визнання права власності на майно пред’являється, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судом не встановлено і не досліджено яким чином відповідач не визнає право власності позивача на майно.

Ухвалою суду від 14.02.2007 про роз’яснення рішення встановлена загальна площа 6936,70 кв.м., з яких 3082,10 кв.м. –житлова нерухомого майна, на яке визнане за позивачем право власності. Встановлення додаткових відомостей в ухвалі свідчить про порушення вимог ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі відомості встановлюються додатковим рішення в порядку ст. 88 Господарського процесуального кодексу України.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Місцевим судом встановлене наступне.

Позов був поданий про визнання права власності позивача на недобудований житловий будинок 9-ти поверхів. По уточненим вимогам - у зв’язку з завершенням будівництва будинку.

Відповідач - міська рада відзиву на позов не надала, її представник в засідання суду не з’явився.

Позивач придбав по договору купівлі-продажу недобудований житловий будинок з блок-кімнат загальною площею 4002,2 кв.м. , 3 під’їзди за адресою вул. Луганська, 36.

Рішенням Харківської міської ради від 19.11.2003 № 224/03 позивачеві було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки для завершення будівництва і експлуатації будинку. По договору оренди землі від 13.10.2005 позивач отримав землю в оренду до 01.02.2029р.

На дату розгляду справи будівництво 9-ти поверхового будинку завершено.

На підставі вказаних вище обставин з посиланням на ст. ст. 331, 392 ЦК України суд задовольнив позовні вимоги.

Відповідно Положенню про Інструкцію державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, остання здійснює державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, додержання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів; проводить перевірки відповідності виконаних будівельних робіт вимогам державних стандартів будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням. Здійснює захист у суді своїх прав і інтересів у разі виявлення правопорушень у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Позивач просив визнати за ним право власності на 9-ти поверховий житловий будинок у зв’язку з практично завершеним будівництвом на підставі ст. 331 ЦК України (том 2, арк. 169).

Суд в своєму рішенні встановив, що будівництво житлового будинку завершено.

Відповідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Прийняття житлового будинку в експлуатацію є обов’язковим у відповідності зі ст. 18 Закону України "Про основи містобудування", постановою КМУ від 22.09.2004 № 1243 пункт 12 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів" передбачена обов’язкова участь Інспекції архітектурно-будівельного контролю у державній приймальній комісії.

В порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та ст. 331 ЦК України суд не дослідив і не вказав в рішення, яким документом і коли вказаний позивачем об’єкт прийнятий в експлуатацію.

Скаржник повідомив, що житловий будинок у встановленому порядку в експлуатацію не приймався.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги і дійшла висновку, що рішення суду у даній справі зачіпає права Інспекції, унеможливлюючи здійснення нею свого обов’язку щодо контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудування, а також державних норм і стандартів. Не з’ясування судом обставин щодо прийняття завершеного будівництвом об’єкту в експлуатацію в установленому порядку ставить під загрозу можливість безпечної експлуатації житлового будинку.

Рішення суду від 10.01.2007 винесено з недотриманням вимог ст. ст. 331, 392 ЦК України, Закону України "Про основи містобудування", ст. 89 Господарського процесуального кодексу України і зачіпає права скаржника. За таких обставин на підставі ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд.

Вимоги Інспекції скасувати рішення КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на 9-ти поверховий житловий будинок та визнати недійсним свідоцтво про право власності можуть бути предметом окремого позовного провадження, в якому Інспекція буде в якості позивача.

Під час повторного розгляду справи необхідно усунути зазначені порушення. З’ясувати засади захисту права власності (ст. 386 ЦК України). В чому полягає порушення прав власності позивача на майно, придбане по договору. Повно і об’єктивно дослідити обставини справи, залучивши всіх зацікавлених осіб. Винести обгрунтоване рішення, керуючись нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2007 та ухвалу від 14.02.2007 у справі № 49/219-06 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

Головуючий, суддя В. Овечкін

Судді: Є. Чернов

В. Цвігун