ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 р.

№
9/257

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової
Т.Б. -головуючого Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за
участю представників сторін:

позивача

Захарова
П.С. дов. від 24.06.2008 року

відповідачів

Шевчук
Н.Л. дов. від 17.04.2008 року

третьої
особи

не
з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Закритого
акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа"

на
постанову

від
23.04.2008 року Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 9/257
господарського суду Львівської області

за
позовом

Закритого
акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа"

до

Львівського
управління капітального будівництва та розвитку профспілкового майна

до

Акціонерного
товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

ОСОБА_1

про

стягнення
3155,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите
акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа"
звернулось до господарського суду Львівської області з позовною заявою до
Львівського управління капітального будівництва та розвитку профспілкового
майна, Акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова
компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія" 2645,23 грн. сплаченого
страхового відшкодування, та про стягнення з Львівського управління
капітального будівництва та розвитку профспілкового майна 510,00 грн.
сплаченого страхового відшкодування.

Рішенням
господарського суду Львівської області від 17.12.2007 року в позові відмовлено
повністю.

За
апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Українська страхова
компанія "Княжа" судове рішення переглянуте в апеляційному
порядку  і постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 23.04.2008 року залишено без змін.

Закрите
акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа"
звернулося до Вищого господарського суду України  із касаційною скаргою на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2008 року, в якій
просить зазначену постанову та рішення господарського суду Львівської області
від 17.12.2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача та присутніх у судовому засіданні представників
сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної
оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі у даній справі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови
апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як
встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів
справи 02.09.2005 року між Закритим акціонерним товариством "Українська
страхова компанія "Княжа" та ОСОБА_1 було укладено договір
№06/01-12-05/14 добровільного страхування наземного транспорту строком на один
рік, за умовами якого було застраховано автомобіль Chevrolet Lacetti, д.н.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1на праві власності.

26.09.2005
року в місті Львові по вул. Драгоманова, 18 мала місце дорожньо-транспортна
пригода, за участю автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_1 та автомобіля Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, який
належить Львівському управлінню капітального будівництва та розвитку
профспілкового майна, під керуванням його працівника -ОСОБА_2., в результаті
якої автомобіль Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1 було пошкоджено.

Згідно
із страховим актом від 07.12.2005 року позивачем ОСОБА_1. було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 3155,23 грн., з розрахунку: 3905,23 грн.
-750,00 грн. (1% франшиза, передбачена договором № 06/01-12-05/14).

Також
судами встановлено, що між Акціонерним товариством "Українська
пожежно-страхова компанія" та Львівським управлінням капітального
будівництва та розвитку профспілкового майна був укладений поліс № Б/5836907
(договір) обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників
транспортних засобів, за умовами якого Акціонерне товариство "Українська
пожежно-страхова компанія" взяло на себе зобов'язання відшкодувати збитки
третій особі, які можуть бути нанесені з вини страхувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Звертаючись
із позовом позивач посилався на статтю 27 Закону України "Про
страхування" та статтю 993 Цивільного кодексу України, згідно з якими до
страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник -ОСОБА_1. або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за збиток, тобто до позивача від ОСОБА_1. перейшло
право вимоги майнових збитків у розмірі 3155,23 грн.

Оскільки
автомобіль Skoda Oktavia, д.н. НОМЕР_2 був застрахований в Акціонерному
товаристві "Українська пожежно-страхова компанія" полісом № Б/5836907
обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів на території України, то позивач має право регресної вимоги до
останнього у розмірі 2645,23 грн. шкоди, а до Львівського управління
капітального будівництва та розвитку профспілкового майна має право вимоги
стягнення 510,00 грн. франшизи, яка передбачена п. 2 полісу № Б/5836907
обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів на території України.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що
позивачу не заподіяно безпосередніми активними (чи пасивними) діями
(бездіяльністю) відповідача -1 та його працівниками майнової шкоди, відтак є
неприпустимим застосування до спірних правовідносин з реалізації регресних
вимог позивача норм статті 1172 Цивільного кодексу України.

Врахувавши
приписи статі 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України
"Про страхування" попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого
висновку, що Акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова
компанія" не є відповідальною особою за заподіяння шкоди автомобілю
Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1., а отже Закрите
акціонерне товариство "Княжна" не наділене в силу закону правом
вимоги до Акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова
компанія".

Що ж
стосується позовної вимоги про стягнення з Львівського управління капітального
будівництва та розвитку профспілкового майна 510,00 грн. виплаченого страхового
відшкодування, то судами зроблено висновок, що чинне законодавство встановлює
обов'язок щодо компенсації потерпілому суми франшизи для страхувальника або
особи, відповідальність якої застрахована, і відповідно право вимоги до даних
осіб щодо компенсації суми франшизи має саме потерпілий, а не страховик, а
відтак, відсутні підстави для задоволення позову і в цій частині.

Отже,
матеріали справи свідчать, що господарські суди як першої так і апеляційної
інстанції в порядку статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу
України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності; дослідили, встановили та надали юридичну
оцінку наданим сторонами доказам та дійшли обґрунтованого висновку про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Твердження
заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права не
знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до
переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції,
в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення та постанови
апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Таким
чином, враховуючи, що судами повно і всебічно розглянуто всі обставини справи в
їх сукупності та надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам,
правильно застосовано норми діючого законодавства, касаційна інстанція не
вбачає підстав для зміни або скасування рішення та постанови.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117,
пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду Львівської області від 17.12.2007 року та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2008 року у справі №
9/257 господарського суду Львівської області залишити без змін.

Касаційну
скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія
"Княжа" залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

С у д д і                    Н. Волковицька

Л.Рогач