СУД
ПОСТАНОВА

"07" жовтня 2008 р.

Справа №  14/109

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій
С.Б.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 14/109

за адміністративним позовом:
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Світловодськ Кіровоградської області

до відповідача: Світловодської
об”єднаної державної податкової інспекції, м. Світловодськ Кіровоградської
області

про
визнання недійсними актів

Секретар судового засідання -
Адаменко А.В.

Представники сторін:

від позивача - участі не брав

від відповідача - Попов В.А.,
довіреність № 45 від 14.05.08

від відповідача - Сачевська І.Р.,
довіреність № 51  від 24.06.08

Подано позов про визнання недійсним
рішення Світловодської ОДПІ від 12.04.2006 року про анулювання реєстрації
приватного підприємця ОСОБА_1 в якості платника податку на додану вартість та
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0 від
09.06.2006 р.

Подано заяву про уточнення позовних
вимог, згідно якої позивач просить суд визнати нечинними рішення Світловодської
ОДПІ від 12.04.2006 р. про анулювання реєстрації приватного підприємця ОСОБА_1
в якості платника податку на додану вартість та визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення №0 від 09.06.2006 р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач стверджує, що не подавав до податкового органу і не підписував заяви
про анулювання свідоцтва платника ПДВ, не надавав податковому органу ні
оригіналу свідоцтва, ні заяви за встановленою формою про втрату свідоцтва з
пояснювальною запискою.

Позивач зазначає, що незаконість
рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є
підставою для визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Світловодської
ОДПІ №0 від 09.06.2006 р., оскільки відповідач не мав правових
підстав для нарахування податку на додану вартість на залишки товару приватного
підприємця ОСОБА_1

Відповідач заперечив проти позову
та зазначив, що відділом оподаткування фізичних осіб було проведено позапланову
перевірку приватного підприємця згідно поданої заяви на закриття
підприємницької діяльності, за результатами якої встановлено порушення пункту
9.8 статті 9 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме позивач не
провів умовного продажу придбаних і нереалізованих на момент ліквідації товарів
на суму 1 221 663,00 грн., і відповідно, не збільшив суму своїх податкових
зобов”язань на 244 335,00 грн. В зв”язку з чим відповідач вважає правомірним
донарахування податкового зобов”язання та штрафних санкцій за спірним
податковим повідомленням-рішенням.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши висновок
почеркознавчої експертизи №93002 від 15.04.2008 р. по справі, господарський
суд

ВСТАНОВИВ

Старшим державним податковим
ревізором-інспектором відділу оподаткування фізичних осіб Світловодської ОДПІ
на підставі направлення №000073 від 07.04.2006 р. проведено позапланову виїзну
перевірку фінансово-господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 за
період з 01.04.2004 р. по 07.04.2006 р.

За результатами перевірки складено
акт №551710- від 17.04.2006 р., в якому зафіксовано порушення
позивачем пункту 9.8 статті 9 Закону України “Про податок на додану вартість”,
а саме не проведення визначення умовного продажу придбаних і нереалізованих на
момент ліквідації товарів на загальну суму 1 221 663,00 грн. і відповідно не
збільшення суми своїх податкових зобов”язань на 244 335,00 грн.

Акт перевірки став підставою для
прийняття податкового повідомлення-рішеня №0 від 09.06.2006 р.

12.04.2006 р. приватний підприємець
ОСОБА_1 на підставі заяви від 12.04.2006 р. державним податковим органом був
виключений з Реєстру платника податку на додану вартість.

Анулювання реєстрації платників
податку на додану вартість регламентує пункту 9.8 саттті 9 Закону України “Про
податок на додану вартість” та наказ ДПА України №79 від 01.03.2000 р. “Про
затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість”,
зареєстрований в Мінюсті України 03.04.2000 р. за №2084429(далі по тексту -
Положення).

Відповідно до підпункту б) пункту
25 Положення реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати її
анулювання, яка відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону
України “Про податок на додану вартість”, в тому числі у разі, якщо
ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу
або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням
суду(фізична особа позбувається статусу суб”єкта господарювання).

Для цього відповідно до пункту 25.1
Положення платник податку на додану вартість подає до податкового органу за
місцем перебування на обліку заяву про анулювання реєстрації платника податку
на додану вартість за формою №3-ПДВ.

Разом із поданням такої заяви
платник податку зобов”язаний повернути податковому органу Свідоцтво та всі
засвідчені копії Свідоцтва. Якщо такі додатки відсутні, то податковий орган не
приймає до розгляду заяву про анулювання реєстрації.

Згідно пункту 22 Положення, в разі
втрати свідоцтва платник подає відповідну заяву, усі засвідчені копії
свідоцтва, оригінал платіжного документу про сплату встановленої суми за
свідоцтво, пояснювальну записку за підписом платника податку щодо втрати
свідоцтва.

За нормою підпункту 25.2.1 пункту
25.2 Положення органи державної податкової служби здійснюють постійний
моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та
приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на
додану вартість у разі існування підстав, визначених у тому числі підпункту
“б”пункту 25 Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності
відповідних підтвердних документів(відомостей)

Підставою для анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість та виключення з Реєстру платників податку
на додану вартість Світловодська ОДПІ вважала заяву позивача про виключення з
реєстру платника податку на додану вартість в зв”язку з ліквідацією суб”єкта
господарювання, оригінал якої додано до матеріалів справи.

При цьому будь-яких підтверджуючих
документів(відомостей) перелік яких викладено в підпункті 25.2.1 пункту 25.2
Положення, що підтверджують ліквідацію позивача, як суб”єкта господарювання
відповідач суду не надав. Відповідач не надав суду будь-яких доказів отримання
від платника податку пояснень з приводу втрати свідоцтва.

В той же час позивач заперечив факт
подання до податкового органу заяви про виключення з Реєстру платника податку
на додану вартість та її підписання, а також заперечив факт подання до
Світловодської ОДПІ заяви про анулювання свідоцтва платника податку на додану
вартість від 05.04.2006 р.

Для всебічного та повного
встановлення фактичних обставин справи позивач подав до суду клопотання про
призначення почеркознавчої експертизи щодо достовірності підпису ОСОБА_1 на
заяві про анулювання свідоцтва платника ПДВ від 05.04.2006 р. та на заяві про
виключення з реєстру платника ПДВ.

Ухвалою від 15.05.2007 р.
клопотання позивача судом задоволено.

Згідно висновку почеркознавчої
експерти №93002 від 15.04.2008 р.
підписи на заяві про анулювання свідоцтва платника податку на додану
вартість від 05.04.2006 р. та на заяві про виключення з реєстру платника
податку на додану вартість, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, що
підтверджує факт не подання та не підписання заяв позивачем.

Таким чином, зважаючи на
недоведення відповідачем факту подачі позивачем заяви про виключення з Реєстру
платника податку на додану вартість та заяви про анулювання Свідоцтва платника
ПДВ та порушення Світловодською ОДПІ норм Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість щодо анулювання реєстрації платників податку на
додану вартість, господарський суд задовольняє позовні вимоги щодо визнання нечинним
рішення Світловодської ОДПІ від 12.04.2006 р. про анулювання реєстрації
приватного підприємця ОСОБА_1, як платника податку на додану вартість.

Відповідно до частини 10 підпункту
9.8 статті 9 Закону України  “Про податок
на додану вартість” платник податку, в обліку якого на день анулювання
реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був
нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах,
зобов”язаний визнати умовним продаж таких товарів за звичайними цінами та
відповідно збільшити суму своїх податкових зобов”язань за наслідками
податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Керуючись даною нормою,
Світловодська ОДПІ прийшла до висновку, що на дату анулювання реєстрації
позивач не провів визнання умовного продажу придбаних і нереалізованих товарів
на загальну суму 1 221 663,00 грн., і відповідно не збільшив суму своїх
податкових зобов”язань на суму 244 335,00 грн., в зв”язку з чим прийняла
податкове повідомлення-рішення від 09.06.2006 р. №0 про нарахування
податкового зобов”язання по податку на додану вартість в розмірі 244 335,00
грн. основного платежу та 149 488,50 грн. штрафних(фінансових) санкцій, а
всього 393 823,50 грн.

Господарський суд вважає
безпідставним прийняття даного податкового повідомлення-рішення, оскільки
Світловодської ОДПІ не доведено правомірність рішення податкового органу про
анулювання реєстрації приватного підприємця ОСОБА_1, як платника податку на
додану вартість.

За таких обставин, господарський
суд задовольняє позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 повністю.

Господарський суд не вбачає підстав
для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по справі
№14109 до розгляду кримінальної справи №24-450 по факту заволодіння чужим майном
шляхом шахрайства за ознаками злочину, передбаченого частиною 5статті 190
Кримінального кодексу України, а саме протягом 2004 року невстановлені особи
шляхом внесення недостовірної інформації до податкових декларацій з податку на
додану вартість приватного підприємця ОСОБА_1 та подання вказаних декларацій до
Світловодської ОДПІ шахрайським шляхом отримали з держави відшкодування податку
на додану вартість в розмірі 213 000,00 грн. та відмовляє в його задоволенні,
оскільки державний податковий орган не надав суду доказів та обгрунтувань, що
підтверджують наявність обставин, які унеможливлюють розгляд даної справи до
вирішення кримінальної справи №24-450.

Керуючись частинами 1 - 3 статті
160, частинами 1 - 2  статті 162, статтею
163, частинами 1- 4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 розділу 7
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати нечинним рішення
Світловодської ОДПІ від 12.04.2006 р. про анулювання реєстрації приватного
підприємця ОСОБА_1, як платника податку на додану вартість.

Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення Світловодської ОДПІ №0 від 09.06.2006 р.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_7 судові витрати по
справі в розмірі 3 грн. 40 коп. державного мита.

За заявою стягувача після набрання
постановою законної сили господарський суд видає виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -з дня складання в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Примірники постанови направити
сторонам по справі.

Суддя