ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2008 р.

Справа № 12/464/07-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Ніколовій Г.П.

за участю представників сторін:

від позивача – Третяк Л.В. за довіреністю № 4311 від 02.09.08р.

від відповідача –Рижого В.Ф. за довіреністю №28 від 28.01.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Український радіотехнічний інститут”, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області від 01.10.2008р.

по справі № 12/464/07-Н.Р.

за позовом Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція”, м. Южноукраїнськ

до скаржника

про стягнення 2 980 000 грн.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2007р. державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція” /далі –ДП „НАЕК „Енергоатом”/ звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до державного підприємства „Український радіотехнічний інститут” /далі –ДП „УРТІ”/ про стягнення з відповідача 2 980 000 грн. заборгованості за векселями, як за борговими розписками.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.11.2007р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2008р., у задоволенні позовних вимог відмовлено через пропуск позивачем строків позовної давності.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2008р., означені судові рішення скасовані, а справу №12/464/07 направлено на новий розгляд з огляду на те, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог ДП „НАЕК „Енергоатом”, суди попередніх інстанцій не з’ясовували причини пропущення позовної давності і не визначили з достатньою повнотою час, коли позивач довідався або міг довідатись про порушене право, яке підлягає захисту в разі, якщо суд визнає поважними такі причини у відповідності до вимог ст. 267 ЦК України.

За результатами нового розгляду господарським судом Миколаївської області рішенням по справі від 01.10.2008р. (суддя Фролов В.Д.) визнано поважними причини пропущення позовної давності, які полягають у неможливості заявлення даного позову до розгляду Верховним судом України справи №12/211/05 стосовно стягнення цього ж боргу за векселями, поновлені строки позовної давності та позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ДП „УРТІ” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області від 01.10.2008р. скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимоги відмовити у повному обсязі.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що суд першої інстанції, мотивуючи рішення приписами ст. 161 ЦК УРСР та ст. 610 ЦК України, не вказав, яке зобов’язання відповідачем не було виконане, або виконане з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання, в той час, коли позивач просить стягнути заборгованість за векселями як за борговими розписками.

У запереченнях на апеляційну скаргу ДП „НАЕК „Енергоатом” просило залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу ДП „УРТІ” –без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги й скасування рішення місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання зобов’язань за договорами міни цінних паперів від 18.04.2000р. № 18/Д та міни векселів від 11.12.2002р. № 17, укладених між ДП „УРТІ” та ДП „НАЕК „Енергоатом”, позивач набув право власності на 11 простих векселів: № 596 на суму 500 000 грн., № 597 на суму 500 000 грн., № 598 на суму 500 000 грн., № 599 на суму 500 000 грн., № 600 на суму 200 000 грн., № 601 на суму 200 000 грн., № 602 на суму 180 000 грн., № 603 на суму 100 000 грн., № 604 на суму 100 000 грн., № 605 на суму 100 000 грн., № 606 на суму 100 000 грн. зі строком платежу 09.12.2003р. Означені прості векселі емітовані відповідачем.

Згідно акту прийому-передачі, зазначені векселі отримані ДП „НАЕК „Енергоатом” 11.12.2002р.

09.12.2003 р. позивач пред’явив відповідачу для оплати вищезазначені 11 векселів на суму 2 980 000 грн. про що складено акт від 09.12.2003 р..

ДП „УРТІ” оплату пред’явлених векселів не здійснив, що підтверджується відсутністю підпису та печатки останнього на акті пред’явлення векселів до оплати.

З метою опротестування неоплачених векселів, ДП НАЕК „Енергоатом” звернувся до державного нотаріуса, який постановою від 12.12.2003 р. відмовив в опротестуванні простих векселів про неоплату, виданих ДП „УРТІ” у кількості 11 шт. на загальну суму 2980000 грн., з посиланням на ст.49 Закону України „Про нотаріат”, а саме наявність дописок у векселях, крім того порушення Правил виготовлення та використання вексельних бланків, яке виразилося у зазначенні в вексельних бланках не юридичної особи в якості векселедержателя, а відокремленого підрозділу юридичної особи.

З огляду на вказані обставини, колегія відзначає, що позивач 11.12.2002р. за договором міни №17 отримав 11 векселів з дефектом встановленої форми, тобто отримав продану річ з недоліками, оскільки у даному випадку 11 векселів виступали як товар, що підлягає передачі за договором міни.

Однак, прийнявши продану річ з недоліками, про які він дізнався 12.12.2003р. /тобто з моменту винесення нотаріусом постанови про відмову в опротестуванні векселів/ позивач не скористався положеннями ст.ст.258, 681 ЦК України, згідно яких мав можливість протягом одного року від дня виявлення недоліку пред’явити продавцеві (ДП „УРТІ”) вимогу у зв’язку з недоліками товару-проданої речі.

За договором міни 11 векселів, що мали дефект форми, одночасно виступали засобом платежу, за яким відповідач розрахувався за придбані векселі. Тільки в цій якості векселя є борговими розписками, право вимоги за якими виникає з моменту їх отримання. Колегія суддів апеляційної інстанції, виконуючи вказівки суду касаційної інстанції в порядку ст. 111-12 ГПК України щодо з’ясування і визначення часу, коли позивач довідався або міг довідатись про порушене право, зазначає, що позивач дізнався про порушення його права 12.12.2003р. –з моменту винесення державним нотаріусом постанови про відмову у опротестуванні простих векселів про несплату на підставі ст.49 Закону України „Про нотаріат” через дефект форми. Відтак саме з цього моменту у відповідності з ч. 1 ст. 261 ЦК України і почався перебіг загального трирічного строку позовної давності на подачу даного позову про стягнення з відповідача 2 980 000 грн. заборгованості за векселями як за борговими розписками, який завершився 12.12.2006р.

Натомість ДП НАЕК „Енергоатом” звертався до суду з іншими позовами, а саме:

- про стягнення з ДП „УРТІ” збитків в рамках справи №3/35, в задоволенні якого судами різних інстанцій відмовлено;

- про визнання недійсними вказаних 11 простих векселів в рамках справи №12/171, в задоволенні якого судами відмовлено;

- про стягнення заборгованості з ДП „УРТІ” за вказаними векселями в рамках господарської справи №12/211/05, наслідком чого було прийняття Вищим господарським судом постанови від 29.11.2006р., якою рішення господарського суду від 28.07.2006р. було скасовано, а у позові –відмовлено.

Висновки місцевого господарського суду про обґрунтованість причин пропуску позовної давності, базуються на клопотанні позивача, в якому йдеться про неможливість пред’явлення ДП „НАЕК „Енергоатом” самостійного позову про стягнення заборгованості за векселями, як за борговими розписками, раніше вирішення вище перерахованих спорів, не відповідають закону, так як той факт, що позивач, невірно визначивши правову природу боргу, звертався до суду з вимогами про стягнення цих коштів з інших хибних підстав, згідно із ст.264 ЦК України не перериває перебігу строку позовної давності по вимозі, що є предметом даного позову і не може вважатися поважною причиною пропуску строку позовної давності на його подачу.

Оскільки даний позов поданий до господарського суду лише 25.07.2007р., колегія вказує, що позов про стягнення заборгованості за векселями, як за борговими розписками, поданий поза межами встановленого загального трирічного строку, про застосування якого заявлено стороною у справі, відповідно до ст. 267 ЦК України, з означеної причини не може задовольнятися.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що господарський суд Миколаївської області ретельно не з’ясував всіх обставин справи, давши помилкову оцінку причинам пропуску позивачем строків позовної давності та не вірно застосувавши норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДП „УРТІ” підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 01.10.2008р. –скасуванню, з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги відшкодовуються за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства „Український радіотехнічний інститут” задовольнити, рішення господарського суду Миколаївської області від 01.10.2008р. по справі № 12/464/07-Н.Р. скасувати, у задоволенні позовних вимог державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція” –відмовити.

2. Стягнути з державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція” (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, а/с 86, р/р 260025820 в МОД АППБ „Аваль”, МФО 326182, ) на користь державного підприємства „Український радіотехнічний інститут” (54031, м. Миколаїв, вул. Кірова, 238, р/р 001 в МФ АКБ „Причорномор’є”, м. Миколаїв, МФО 326115, ) 12 750 грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

3. Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя С.І.Колоколов

Суддя М.С. Петров