ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 16/5

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М.

Харченко В.М.

розглянувши касаційну скаргу

НАК "Нафтогаз України"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2008 року

у справі за позовом

НАК "Нафтогаз України"

до

ЗАТ "Транснаціональна фінансово-промислова компанія "Укртатнафта"

про

стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2007 року, НАК "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ЗАТ "Транснаціональна фінансово-промислова компанія "Укртатнафта" 34 578 161 грн.

Позивач зазначав, що станом на 25.10.2006 року, був акціонером ЗАТ "Транснаціональна фінансово-промислова компанія "Укртатнафта" і, відповідно до своєї частки у статутному капіталі відповідача, яка складала 43,054 відсотка, мав право на частину прибутку, отриманого останнім у 2004-2005 роках.

Проте, відповідач, незважаючи на прийняте загальними зборами рішення, належну йому суму сплатив частково, а тому, залишок заборгованості у сумі 34 578 161 грн. позивач просив стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.03.2008 року у позові відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2008 року рішення місцевого господарського суду залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 18.09.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставинам справи, безпідставність відмови у стягненні спірної суми і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 72 Закону України " Про Державний бюджет України на 2004 рік", акціонерні, холдингові, лізингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать ( акції, паї), зобов'язані були сплачувати за результатами фінансово-господарської діяльності 2003 року та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році до загального фонду Державного бюджету України частину чистого прибутку відповідно до розміру державної частки (акції, паїв) у їх статутних фондах.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік (стаття 65) також встановлювалось, що господарські організації: державні казенні підприємства та їх об'єднання і дочірні підприємства, а також акціонерні, холдингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірні підприємства сплачують до загального фонду Державного бюджету України частину прибутку ( доходу).

Частина прибутку ( доходу) сплачується до Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності 2004 року ( крім результатів фінансово-господарської діяльності у 2004 році, з яких сплачено частину прибутку (доходу) відповідно до статті 72 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" (Відомості Верховної Ради України, 2004 рік, № 17-18, стаття 250) та наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2005 році.

Для акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї) та їх дочірніх підприємств зазначені відрахування провадяться з частини прибутку (доходу) відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах.

На виконання зазначених норм, та за наслідками своєї господарської діяльності у 2004 –2005 роках, відповідач перерахував безпосередньо до Державного бюджету України частину свого прибутку, зокрема, 19.05.2005 року 10 597 161 грн., а 19.05.2006 року, 20, 28 лютого, 31.07.2006 року –23 981 000 грн, і позивач погодився з цим, що посвідчується рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ "Транснаціональна фінансово-промислова компанія "Укртатнафта" від 25.10.2006 року.

Погодивши порядок використання частини належного йому прибутку та порядок отримання решти, позивач тим самим розпорядився належним йому майном, а тому, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд прийшли до правильного висновку щодо безпідставності заявлених вимог про стягнення коштів, які перераховані до бюджету за його згоди, обґрунтовано відмовили у задоволенні позову і підстав для скасування, судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М. Борденюк

В.М. Харченко