ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.10.08
Справа  № 15/18

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Зварич О.В.,

Юрченко Я.О.,

при
секретарі   Горбач Ю.Б.,

за участю
представників:

від позивача
(скаржник) -ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

від відповідача   -ОСОБА_3

розглянувши
апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н від 06.06.2008 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 13.03.2008 року, суддя Костів Т.С.

у справі № 15/18

за
позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с.Угерсько, Стрийський район, Львівська область

до
відповідача Відкритого
акціонерного товариства «Львівводбуд», м.Львів

про
стягнення 402500
грн.

в с т а н о в и в :

рішенням
господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року по справі №15/18 відмовлено
в задоволенні позову про стягнення із ВАТ «Львівводбуд»на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1. - 402500 грн. (згідно поданого уточнення до позовної
заяви - 25000 грн. - сума авансу, 357500 грн. - пеня за несвоєчасне повернення
авансу, 45000 грн. - пеня за ухиляння від укладення договору купівлі-продажу).

Суд
першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач не довів у
встановленому порядку належними доказами факт звернення до відповідача із
вимогою про повернення авансу в розмірі 25000 грн., сплаченого на підтвердження
намірів укладення в майбутньому із відповідачем договору купівлі-продажу. Суд
зазначає про те, що позивач в уточненні до позовної заяви помилково обчислив
суму пені виходячи не із суми сплаченого авансу, а з вартості майна, що
підлягала продажу. Поряд з цим, судом відзначено, що позивач не надав суду
доказу в підтвердження відмови (ухиляння) відповідача від укладення договору
купівлі продажу. Таким чином, суд зазначає, що підстав для задоволення позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. не доведені в установленому порядку та
керуючись ст.509,525, 526,629, 635 ЦК України прийшов до висновку про відмову у
позові.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення
господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року по справі №15/18,
прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Апелянт посилається на ч.2 ст.635
ЦК України, згідно якої сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення
договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій
стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім
договором або актами цивільного законодавства.

Позивач
(скаржник) та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримали, просили скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким позов
задоволити

Представник
відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив,
просив рішення господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року по
справі №15/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд,
заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи, 20.08.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Львівводбуд»( в тексті договору - Продавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1. (в тексті договору - Покупець) укладено попередній
договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався продати, а відповідач
купити об'єкт нерухомості - нежитлове приміщення, а саме цегляну котельню
позначену “В-1”, яке знаходиться за адресою Львівська область, Стрийський район,
с.Угерсько, вулиця Івана Франка буд.№6, загальною площею 147,7 кв.м. Підпунктом
б) п.1 попереднього договору передбачено, що договір купівлі-продажу має бути
укладено сторонами та нотаріально посвідчено не пізніше 01.10.2007 року. У п 2
попереднього договору зазначено, що вказане вище приміщення перебуває в
податковій заставі, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень
рухомого майна про податкові застави, виданим 20.08.2007 року.

Статтею
11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно
до ст.509 ЦК України  зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно ст.526
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.
525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно
до ст. 182 Господарського кодексу України - за попереднім договором суб'єкт
господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з
моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір
на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен
містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови
основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується
загальний порядок укладення господарських договорів. У разі якщо сторона, яка
уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони,
ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати
укладення такого договору в судовому порядку. Зобов'язання укласти основний
договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення
строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не
надішле проект такого договору другій стороні. Відносини щодо укладення попередніх
договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Стаття 635 Цивільного кодексу містить положення щодо
укладення попередніх договорів.

Слід
зазначити про те, що відповідно до умов попереднього договору від 20.08.2007
року, а саме п.п.4,5 купівля-продаж нежитлового приміщення за домовленістю
сторін має бути вчинена за 45000 грн. Інші істотні умови договору
купівлі-продажу будуть погоджені при підписанні договору купівлі-продажу. На
підтвердження дійсних намірів наступного укладення договору купівлі-продажу,
позивач передав, а відповідач отримав гроші в сумі 25000 грн. в якості авансу,
що підлягав врахуванню в рахунок наступного договору купівлі-продажу. Внесення
позивачем авансу відповідач не заперечує.

Згідно
п.7 попереднього договору у разі, коли договір купівлі-продажу не відбудеться,
відповідач зобов'язаний повернути покупцю отриманий аванс у повній сумі
протягом трьох діб з дня вимоги, заявленої у будь-якій формі. Позивачем не
представлено суду доказів надіслання відповідачу вимоги.

Пунктом
9 передбачено, що при несвоєчасному поверненні авансу сплачується пеня у
розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення
виконання; та із сторін, яка необґрунтовано відмовлятиметься (ухилятиметься)
від укладення договору купівлі-продажу у визначений термін та на визначених
умовах, зобов'язана відшкодувати контрагенту завдані збитки; а у разі відмови
(ухиляння) від укладення договору купівлі-продажу у визначений термін та на
визначених умовах, винна сторона повинна сплатити пеню в розмірі 100% від суми
авансу, переданого за цим договором.

Договір
купівлі-продажу між сторонами укладений не був, що не заперечується сторонами.

Позивач
просить сягнути з відповідача 25000 грн. - сплачений аванс та пеню в розмірі
10% за 133 дні прострочення, що становить 357500 грн., проте не надає доказів
звернення до відповідача з вимогою повернути аванс. Крім того, позивач просить
стягнути 45000 грн. - пені за ухиляння від укладення договору купівлі-продажу.

Як
вбачається із уточнення до позовної заяви, а саме розрахунку доданого до неї,
позивачем помилково обчислено суму пені виходячи не із суми сплаченого авансу,
а з вартості майна, що підлягала продажу.

Згідно
із ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач
доказів відмови (ухиляння) відповідача від укладення договору купівлі-продажу
суду не надав. Сам факт не укладення договору купівлі-продажу у визначений
строк не може свідчити про відмову чи ухиляння від його укладення.

З
огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є
безпідставними.

Рішення
місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а
тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись
ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення
господарського суду Львівської області від 13.03.2008 року по справі №15/18
залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без
задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному
порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:
Зварич О.В.

Юрченко
Я.О.