АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.08.08
Справа  № 5/3

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого -судді Городечної
М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу
Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” від 11.06.2008 року №
142-ДЛП (вх. № 328 від 25.06.2008 року)

на рішення
господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі №
5/3

за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській
області, м.Івано-Франківськ.

до
Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс”, м.Івано-Франківськ.

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача-1 -Міністерство промислової політики України, м.Київ.

про
визнання недійсним додатку № 1 від 25.12.2003 року та додаткової угоди від
01.08.2006 року до договору оренди нерухомого державного майна № 20-ДЛП від
20.05.2003 року, укладеного між відповідачами, припинення його дії на майбутнє,
та зобов'язання Приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити два нежитлових
приміщення загальною площею 27,6 кв.м., що розташовані на третьому поверсі,
кабінет № 317, адмінбудинку за адресою:АДРЕСА_1

за
участю представників сторін: від позивача
-Чернов Р.М., довіреність від 15.02.2008 року; від відповідача-1
-Чабанюк І.Д., Василишин М.В., від відповідача-2 -ОСОБА_1., від третьої особи -  не з'явився.

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки передбачені ст. 22 ГПК України.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі № 5/3 задоволено позов
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській
області до Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” та
Приватного підприємця ОСОБА_1: визнано недійсним додаток № 1 від 25.12.2003
року та додаткову угоду від 01.08.2006 року до договору оренди державного майна
№ 20 -ДЛП від 20.05.2003 року, укладені між відповідачами, та припинено дію
даного договору оренди на майбутнє; зобов'язано Приватного підприємця
ОСОБА_1звільнити нежитлові приміщення адміністративної будівлі площею 27,6 кв.м
(третій поверх, каб. № 317), що перебуває на балансі Державного
лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” та розташоване за адресою: місто
АДРЕСА_1.Також даним рішенням стягнено з Приватного підприємця ОСОБА_1 в дохід
державного бюджету 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням
місцевого суду, Державне лісопромислове підприємство “Прикарпатліс” оскаржило
його в апеляційному порядку. Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі № 142-ДЛП
від 11.06.2008 року (вх. № 328 від 25.06.2008 року) вважає дане рішення
господарського суду Івано-Франківської області незаконним та необгрунтованим, а
тому просить його скасувати, з огляду на наступне:

- оспорюваний договір укладався з
дозволу Мінпромполітики України, який уповноважений виконувати правомочності
власника майна;

- всупереч ч. 3 ст. 9 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна»позивач у справі на
звернення скаржника не надав ні висновку про умови договору оренди, ні про
відмову в укладенні договору оренди, що відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону
розцінюється як погодження з уповноваженим органом питання укладення договору
оренди;

- орендодавець не повинен
узгоджувати розмір орендної плати з Фондом державного майна України.

Відповідач-2 -Приватний підприємець
ОСОБА_1в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу Державного
лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” та просить скасувати рішення
господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі №
5/3 та прийняти нове рішення, яким відмовити Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по Івано-Франківській області в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу від
15.07.2008 року № 09/1812 (вх. № 4591 від 17.07.2008 року), Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області
заперечило доводи апеляційної скарги та просило залишити рішення господарського
суду Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі № 5/3 без змін.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 -Міністерство
промислової політики України явку представника в судове засідання не
забезпечила. Однак, колегія суддів апеляційої інстанції, враховуючи
повідомлення її про час та місце розгляду даної справи, що стверджується
поштовим повідомленням про вручення її відповідальній службовій особі під
розписку ухвали суду від 23.07.2008 року, вважає, що судом забезпечено право
даної особи на участь в судовому засіданні, та є можливим відповідно до ст. 101
ГПК України здійснення апеляційного провадження в даному судовому засіданні та
прийняття за наслідками перегляду рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі № 5/3 відповідної
постанови апеляційного суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши викладені в апеляційній скарзі мотиви, заперечення другої
сторони, матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції
встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Між відповідачами у справі було
укладено 20.05.03 року договір оренди нерухомого державного майна (приміщення)
№ 20-ДЛП (надалі -Договір), а саме: нежитлового приміщення адмінбудинку, що
знаходиться на балансі Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс”
(АДРЕСА_1), площею 21,9 кв.м., а з врахуванням використання площ загального
призначення розміром 5,69 кв.м., всього 27,6 кв. (п. 1.1). Термін дії договору
оренди встановлений сторонами до 31.05.2005 року (п. 10.1).

25.12.2003 року між сторонами
договору № 20-ДЛП від 20.05.2003 року було підписано додаткову угоду (додаток №
1 до Договору, а.с. 7), якою внесено зміни в зазначений Договір, зокрема,
викладено п.п. 1.1, 3.1, 10.1 в новій редакції. Даними пунктами Договору
уточнено його предмет, зокрема, зазначено про передачу в оренду не житлового
приміщення ІІІ поверху, кім. 317, корисною площею 21,9 кв.м. в будівлі, що
знаходиться на балансі Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс”
(АДРЕСА_1), а з врахуванням площ загального призначення -5,69 кв.м., всього
27,6 кв.м.; встановлено орендну плату в розмірі 217,96 грн. за базовий місяць
грудень 2003 року та строк дії договору -до 31.12.08 року.

Окрім того, 01.02.06 року ДЛП
«Прикарпатліс»та підприємцем ОСОБА_1укладено додаткову угоду до договору з
додатком оренди нежитлових приміщень державного майна № 20-ДЛП від 20.05.03р.
(а.с. 5), відповідно до змісту якого була збільшена вартість оренди, вартість
орендованих приміщень та внесено зміни до п. 3.1 Договору, відповідно до якого
орендна плата була встановлена відповідно до Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМ
України від 04.10.95р. № 786, зі змінами, за базовий місяць оренди -липень 2006
року, у розмірі 309,18 грн. Окрім того, викладено п. 10.1 Договору в новій
редакції, а саме: строк дії основного договору вказаною додатковою угодою було
продовжено до 31.12.08 року.

Як зазначив відповідач-1 у справі,
договір оренди нежитлових приміщень державного майна № 20-ДЛП від 20.05.03р.
погоджено Міністерством промислової політики України, лист № 10/6-2-2/39 від
23.10.03р., яке здійснювало на час укладення даного договору функції щодо
управління майном, що є у загальнодержавній власності. ДЛП
"Прикарпатліс" входить до сфери управління даного Міністерства, яке є
його засновником .

Відповідно до ст. 5 Закону України
“Про оренду державного та комунального майна”, орендодавцями є Фонд державного
майна України, його регіональні відділення та представництва -щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських
товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною
власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії
наук України та галузевих академій наук; органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування управляти майном
- щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та
нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності; підприємства -щодо окремого індивідуально
визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.
м на 1 підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах 2 та 3 цієї
статті -також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць)
та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м (зміни до цього пункту були
внесені 24.06.2004 р. Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про
оренду державного та комунального майна””).

З 01.01.2004 року набрав чинності
Господарський кодекс України, ст. 287 якого передбачено, що орендодавцями щодо
державного майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні
відділення -щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого
майна у випадках, передбачених законом; 2) державні (комунальні) підприємства  - щодо окремого індивідуально визначеного
майна, а з дозволу орендодавців, зазначених у пункті 2 цієї статті, - також
щодо цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого
майна.

Таким чином, державні підприємства
втратили право бути орендодавцями державного нерухомого майна, крім єдиного
винятку, передбаченого Законом України “Про внесення змін до Закону України
“Про оренду державного та комунального майна” від 24.06.2004 р. (після набрання
чинності ГК України), яким встановлено право підприємства бути орендодавцем
нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на 1 підприємство.

Як вбачається з довідки від 28.07.06
року, РВ ФДМУ по Івано-Франківській області було проведено перевірку дотримання
чинного законодавства при передачі в оренду державного майна, яке перебуває на
балансі ДЛП “Прикарпатліс” (АДРЕСА_1),
якою встановлено, що станом на 01.06.2006 року зазначеним Підприємством
передано в оренду 2049,13 кв.м. будівлі по АДРЕСА_1.

Листом від 24.02.04р. № 08/311
регіональне відділення Фонду державного майна України повідомляло керівника ДЛП
“Прикарпатліс” про зміни в чинному законодавстві щодо права бути орендодавцем
державного майна та вказало на заборону пролонгації договорів оренди нерухомого
майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна»у разі надходження до
орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його
структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до
статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації
(корпоратизації), орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви
надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 9 вказаного Закону орган, уповноважений управляти
державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів
після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та
умови договору оренди.

Статтею 10 цього ж Закону,
визначено істотні умови договору оренди державного майна, серед яких є термін,
на який укладається договір оренди, орендна плата з врахуванням індексації.

Як встановлено колегією суддів
апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні докази надання
Мінагропромполітики України, на момент закінчення строку дії договору оренди №
20-ДЛП від 20.05.03 року (в даному випадку - 31.05.2005 року), дозволу на
продовження строку дії даного Договору, що було зроблено відповідачами оспорюваними
додатковими угодами.

Крім цього, зміни щодо терміну
договору оренди, як істотної умови договору
№ 20-ДЛП від 01.02.03р., вчинені відповідачами оспорюваними додатковими
угодами, не були погоджені з регіональним відділенням ФДМ України по
Івано-Франківській області. Тобто, орендодавцем не була дотримана норма ч. 3
ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Також при укладенні оспорюваних
додаткових угод відповідачами, як підставно встановлено судом першої інстанції,
допущено порушення вимог п. 2 Методики розрахунку і порядку використання плати
за оренду державного майна, затвердженої постановою КМ України від 04.10.95 №
786 з подальшими змінами, яка містить вимогу щодо обов'язкового затвердження РВ
ФДМ України по Івано-Франківській області розміру орендної плати за оренду
державного майна. Як вбачається з матеріалів справи, орендна плата за договором
оренди № 20-ДЛП від 20.05.2003 року, зі змінами згідно додаткових угод: додатку
№ 1 від 25.12.03р., угоди від 01.08.06р., з позивачем не погоджена.

При цьому господарський суд
апеляційної інстанції зазначає, що відповідачами у справі ні під час розгляду
даної справи в господарському суді Івано-Франківської області, ні при її
перегляді в порядку апеляційного провадження не було подано доказів погодження
розміру орендної плати.

Разом з цим, посилання скаржника на
ту обставину, що він звертався до позивача у справі за погодженнями не
визнаються Львівським апеляційним господарським судом обґрунтованими, з огляду
на те, що як зазначає сам скаржник у поданій апеляційній скарзі, з листами до
позивача у справі для погодження розміру орендною плати він звертався
26.02.04р. та 19.09.06р., в той час, як такі зміни були внесені, як встановлено
вище: 25.12.03р., 01.08.06р. Як вбачається з листів позивача від 18.03.04р.,
від 05.10.06р., Фондом не погоджено розрахунку орендної плати по Договору.

Крім цього, відповідно до положень
ст. 287 ГК України, ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, в редакції Закону України від 24.06.04р., відповідач-1 з дня набрання
чинності даного Закону, втратив право бути орендодавцем державного майна
(враховуючи обсяг переданого в оренду майна, що встановлено довідкою РВ ФДМУ по
Івано-Франківській області від 28.07.06 року ) та, відповідно, на пролонгацію
укладених до цього договорів оренди державного майна.

Таким чином, судом першої інстанції
в оскаржуваному рішенні від 03.06.2008 року, зроблено правильний висновок про
те, що оспорювані додаткові угоди до договору оренди нерухомого державного
майна (приміщень) № 20-ДЛП від 20.05.03р., а саме: додаток № 1 від 25.12.03р.,
додаткова угода від 01.08.06р., не відповідають вимогам чинного законодавства,
а тому є недійсними з моменту їх укладення, а з врахуванням природи орендних
відносин, оскільки неможливо повернути спожиті орендарем послуги по оренді
приміщення, припиняється дія договору на майбутнє.

Недійсний договір не створює
правових підстав для володіння й користування орендарем займаним приміщенням, а
тому об'єкт оренди: нежитлове приміщення
адміністративної будівлі площею 27,6 кв.м. підлягає звільненню
орендарем.

Враховуючи вищенаведене, Львівський
апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд Івано-Франківської
області дійшов правильного висновку про задоволення позову Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, а
тому, рішення даного місцевого господарського суду від 03 червня 2008 року у
справі № 5/3 є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Судові витрати по розгляду
апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 49,105 ГПК України віднести на рахунок
апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України,-

П О С Т А Н О В И
В  :

1. Апеляційну скаргу Державного
лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 03.06.2008 року у справі № 5/3 залишити без
змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки,
передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Справу повернути в господарський суд
Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                         М.І.Городечна

суддя
М.В.Юркевич

суддя                                                                                                  В.Л.Кузь