ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"31" жовтня 2008 р.
Справа №     А20/237-08

Суддя господарського суду Київської
області Бабкіна В.М., розглянувши справу

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до

Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції

про

визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

секретар
судового засідання: Павленко О.Є.

за
участю представників:

від позивача

ОСОБА_2, довір. від 10.01.2008 р.

від відповідача

Пилипенко М.І., довір. №
10952/10/10 від 06.05.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 31.10.2008 р. об 11 год. 50 хв. проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 05.11.2008 р., про що повідомлено сторін після
проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшов адміністративний позов Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) до Білоцерківської обєднаної
державної податкової інспекції (далі - відповідач) про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення від 10.07.2008 р. №
510/001524171/0/1856/НОМЕР_1, яким позивачеві нараховано 13311,25 грн.
прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності у зв'язку з
перевищенням у 3 кварталі 2007 року 500-тисячного обсягу виручки підприємця,
який перебуває на спрощеній системі оподаткування.

В обгрунтування позовних вимог
підприємець зазначає про те, що перехід на загальну систему оподаткування у
разі перевищення обсягу виручки над встановленим статтею 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування обліку і звітності суб'єктів малого
підприємництва»повинен бути проведений, починаючи з наступного звітного періоду
(кварталу), шляхом подання до податкового органу декларації про доходи та
витрати за наслідками звітного кварталу, наступного за тим, в якому було
перевищення.

На думку позивача, перевищення було
допущено нею у 3 кварталі 2007 року, тому загальна система оподаткування
повинна застосовуватися для визначення податкового зобов'язання, починаючи з 4
кварталу 2007 року, у зв'язку з чим
зобов'язання щодо сплати податку з доходів фізичних осіб було
розраховано на підставі річної декларації за 2007 рік.

У запереченнях на адміністративний
позов, наданих відповідачем, Білоцерківська ОДПІ просить залишити позовні
вимоги без задоволення, оскільки у разі порушення вимог, встановлених статтею 1
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку і звітності
суб'єктів малого підприємництва», зокрема, якщо у звітному періоді (кварталі, році)
обсяг виручки платника єдиного податку від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) перевищив 500 тис. грн., то такий підприємець, починаючи з
наступного звітного періоду (кварталу), повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності. На думку відповідача, СПД ФО ОСОБА_1 як
платник єдиного податку повинна була подати до податкового органу податкову
декларацію за наслідками звітного періоду, наступного за тим, в якому виникло
перевищення обсягу виручки, та сплатити відповідну суму податку в порядку,
встановленому Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян»від 26 грудня 1992 р. №13-92, який діє в частині оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, за 3 квартал 2007 року.

В судових засіданнях 29.08.2008 р.,
12.09.2008 р., 10.10.2008 р., 24.10.2008 р. та 31.10.2008 р. представник
позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідача проти позову
заперечували.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

На підставі направлення на
перевірку від 17.06.2008 р. № 1053 працівниками відділу контрольно-перевірочної
роботи управління оподаткування фізичних осіб Білоцерківської ОДПІ згідно з
п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні»та відповідно до плана-графіка на 2 квартал 2008 року була
проведена виїзна планова документальна перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.04.2005 р.
по 31.03.2008 р., за результатами якої складений акт від 01.07.2008 р. №
1437/17-01/НОМЕР_1.

Як зазначено в акті перевірки,
приватним підприємцем ОСОБА_1 занижено обсяг виручки від реалізації товарів на
суму 43029,85 грн., чим порушено абзац 5 статті 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва». СПД ФО ОСОБА_1 за 3 квартал 2007 року перевищено дозволений
обсяг виручки від реалізації товарів для платників податків спрощеної системи
оподаткування (500 тис. грн.) на 4106543,85 грн., чим порушено абзац 2 статті 1
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва». У зв'язку з цим нею було занижено
чистий дохід, який підлягає оподаткуванню, на суму 88741,68 грн., що призвело
до перерахування податковим органом податку з доходів за перевірений період з
визначенням податкового зобовязання на суму 13311,25 грн.

На підставі зазначеного акта
перевірки заступником начальника Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції винесено податкове повідомлення-рішення №
510/001524171/0/1856/НОМЕР_1 від 10.07.2008 р., яким позивачу донарахований
податок з доходу фізичних осіб на суму 13311,25 грн., скасування якого і є
предметом даного адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 в періоди з
13.04.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.07.2006 р. по 31.12.2006 р., з 01.07.2007
р. по 30.09.2007 р. здійснювала свою підприємницьку діяльність за спрощеною
системою оподаткування.

Водночас в періоди з 01.01.2006 р.
по 30.06.2006 р., з 01.01.2007 р. по 30.06.2007 р. та з 01.10.2007 р. по
31.03.2008 р. СПД ФО ОСОБА_1 здійснювала свою підприємницьку діяльність на
загальній системі оподаткування.

Відповідно до акта перевірки від
01.07.2008 р. перерахунок зобов'язань позивача по сплаті податку з доходів
фізичних осіб був проведений відповідачем на підставі податкової декларації
позивача за 3 квартал 2007 р., яка визначає зобов'язання позивача, що виникли
упродовж 3 кварталу 2007 року.

Проте на протязі 3 кварталу 2007 р.
на позивача розповсюджувалися пільги, надані суб'єктам, що обрали спрощену
систему оподаткування, тобто перебували на єдиному податку відповідно до Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про державну підтримку малого підприємництва»застосування субєктами малого
підприємництва спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності
здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Такий порядок визначає, зокрема,
Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності субєктів малого підприємництва». Так, згідно з приписами частини
першої ст. 1 Указу спрощена система оподаткування запроваджується для фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і
у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Отже, річний обсяг виручки
підприємця (500 тис. грн.) є критерієм визначення можливості фізичної особи -
СПД перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Водночас відповідно до частини
третьої ст. 11 Закону України «Про державну підтримку малого
підприємництва»спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та
звітності може застосовуватися поряд з діючою загальною системою оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір
суб'єкта малого підприємництва. Аналогічні положення містяться в статті 4
зазначеного Указу.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»(п.22.10 ст.22 Закону), до
набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності, діє розділ IV Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з громадян», який застосовується з урахуванням
положень пункту 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб».

Відповідно до пп. 9.12.1 п. 9.12
ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням
норм цього пункту.

Відтак положення цього пункту,
зокрема, пп. 9.12.2 Закону передбачають, що якщо фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності, або фізична особа, яка сплачує ринковий збір,
отримує інші доходи, ніж визначені у пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 даного Закону, то
такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом
для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Тобто за змістом наведених норм,
якщо підприємець від здійснення підприємницької діяльності отримав інші доходи,
ніж доходи, які можуть обкладатися єдиним податком згідно з правилами,
встановленими спеціальним законодавством з питань спрощеної системи
оподаткування, такий підприємець повинен сплатити з цих доходів (тобто із суми
перевищення понад 500 тис. грн.) податок з доходів фізичних осіб -суб'єктів
підприємницької діяльності.

Відповідно до пп. 4.2.8 п. 4.2 ст.
4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»до складу загального
місячного оподатковуваного доходу, який входить до складу річного
оподатковуваного доходу платника податків, включається оподатковуваний дохід
(прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів
попередніх податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді
платником податку або нарахований податковим органом згідно із законом.

Крім того, згідно зі ст. 13 розділу
IV Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян»оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто
різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням
доходу. До складу витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу)
або підлягають амортизації згідно із Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

У разі порушення вимог,
установлених статтею 1 згадуваного Указу Президента України, зокрема, якщо у
звітному періоді обсяг виручки СПД - платника єдиного податку від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) перевищив 500 тис. грн., то такий
підприємець, починаючи з наступного звітного періода, повинен перейти на
загальну систему оподаткування, обліку та звітності, подавши до податкового
органу декларації про доходи та витрати за наслідками звітного кварталу,
наступного за тим, в якому було перевищення.

Оскільки перевищення було допущено
СПД ФО ОСОБА_1 у 3 кварталі 2007 року, то загальна система оподаткування
повинна застосовуватися для визначення її податкового зобов'язання, починаючи з
4 кварталу 2007 року.

Як зазначає позивач, усі доходи та
витрати підприємця були належним чином відображені у первинному бухгалтерському
і податковому обліку, що підтверджується актом перевірки, згідно якого при
перевірці Книги обліку доходів та витрат суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 порушень не встановлено. Крім того, сума перевищення у передбаченому
чинним законодавством порядку була перенесена позивачем до наступного звітного
періоду зі сплатою податку з доходів у повному обсязі за 2007 рік.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на наведене, дослідивши
обставини даної справи, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку з
чим вони підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог
частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються
позивачеві з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції,
ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п  о
с  т  а
н  о  в
и  в  :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним рішення
Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції №
510/001524171/0/1856/НОМЕР_1 від 10.07.2008 р.

3.Стягнути з Державного бюджету
України на користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідент. номер  НОМЕР_1) 3 (три)
грн. 40 коп. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя
В.М. Бабкіна

Дата складення та підписання
постанови в повному обсязі -05.11.2008 року.