Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року                               Справа №
2/213-08

Харківський апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Шутенко І.А.,

судді     Бабакової Л.М.,

судді    Гончар Т.В.,

при секретарі -Міракові
Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача -  ОСОБА_1 (директор),

1-го відповідача -ОСОБА_1,

інші відповідачі  - не з'явились,

третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору -не з'явились,

третіх осіб, які не  заявляють самостійних вимог на предмет спору -не
з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу (вх. № 2017 С/2-4) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та апеляційну скаргу (вх. № 2018 С/2-4) ЗАТ «Завод
будівельних розчинів «Гарант»на рішення господарського суду Сумської області
від 30.07.2008р. по справі № 2/213-08

за позовом
ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант», м. Суми,

до
1. ОСОБА_1, с. Косівщина, Сумська
область,

2. ОСОБА_11, м. Суми,

3. ОСОБА_12, м.
Суми,

4. ОСОБА_13, м. Суми,

5. ОСОБА_14, м. Суми,

6. ОСОБА_15, м.
Суми,

7. ОСОБА_16, м. Суми,

8. ОСОБА_17, м. Суми,

9. ОСОБА_18, м. Суми,

10. ОСОБА_19, м. Суми,

11. ОСОБА_20, м. Суми,

12. ОСОБА_21, м. Суми,

13. ОСОБА_22, м. Суми,

14. ОСОБА_23, м. Суми,

треті особи, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору:

1. ОСОБА_2,
м. Суми,

2.  ОСОБА_3, м. Суми,

3. ОСОБА_4,
м. Суми,

4.
ОСОБА_5, м. Суми,

5.ОСОБА_6,
м. Суми,

6. ОСОБА_7,
м. Суми,

7. ОСОБА_8,
м. Суми,

8. ОСОБА_9,
с. Токарі, Сумська область,

9. ОСОБА_10,
м. Суми,

треті особи на стороні позивача,
які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. ОСОБА_24,
м. Суми,

2.
ОСОБА_25, м. Суми,

3.
ОСОБА_26, м. Суми,

4. ОСОБА_27,
м. Суми,

5. ОСОБА_28,
м. Суми,

6. ОСОБА_29,
м. Суми,

7.
ОСОБА_30, м. Суми,

8. ЗАТ
«Приватбанк»в особі Сумської філії, м. Суми,

про визнання договорів
купівлі-продажу акцій недійсними, переведення прав покупця, -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з
позовною заявою в якій просив визнати недійсними укладені ОСОБА_1 16.08.2007 р.
договори купівлі-продажу акцій ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант»з
акціонерами ОСОБА_11 (208 акцій), ОСОБА_12(33 акцій), ОСОБА_13(208 акцій),ОСОБА_14
(182 акції),ОСОБА_15(182 акції), ОСОБА_31 (182 акції),ОСОБА_17(208 акцій),
ОСОБА_23(233 акції), ОСОБА_18(182 акції), ОСОБА_19(208 акцій),ОСОБА_20 (208
акцій), ОСОБА_21 (182 акції), ОСОБА_22 (182 акції).

14.07.2008 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до господарського суду Сумської
області з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просили:
визнати частково недійсними договори купівлі-продажу акцій від 16.08.2008 р.,
укладені ОСОБА_1 з акціонерами ЗАТ «ЗБР «Гарант»ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_14,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_19,ОСОБА_20, ОСОБА_22, ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_15;
визнати частково недійсним укладений 25.10.2007 р. договір купівлі-продажу
акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант» в кількості 233 штук, укладений між ОСОБА_23 та
ОСОБА_1; визнати частково недійсним договір купівлі-продажу без номеру, без
дати акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант»в кількості 182 штуки, укладений між ОСОБА_18та
ОСОБА_1; перевести право покупців та визнати право власності на акції ЗАТ «ЗБР
«Гарант»за позивачами.

Рішенням господарського суду Сумської області від 30.07.2008р. по
справі №2/213-08 (суддя Соп'яненко О.Ю.) в задоволенні позовних вимог
ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант»та позовних вимог третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору -відмовлено.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, з рішенням суду першої інстанції не погодились, звернулись до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просять рішення господарського суду Сумської області від 30.07.2008р. по справі
№2/213-08 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору,
посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та
при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Свої вимоги треті особи, які заявляють самостійні вимоги на
предмет спору, обґрунтовують тим, що відповідно до ч. 3 ст. 81 ГК України,
акції закритого акціонерного товариства розподіляються між засновниками або
серед заздалегідь визначеного кола осіб і не можуть розповсюджуватися шляхом
підписки, купуватися та продаватися на біржі. Акціонери закритого товариства
мають переважне право на придбання акцій, що продаються іншими акціонерами
товариства. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначають, що вони мали бажання придбати акції ЗАТ „Завод
будівельних розчинів „Гарант" і про свій намір повідомляли Правління
товариства своїми заявами, в яких просили товариство невідкладно повідомляти їх
про намір інших акціонерів продати акції товариства, якщо такі заяви про продаж
будуть надходити від інших акціонерів
товариства.

Таким чином, перший апелянт, треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, вважає, що відповідачами було порушено його переважне
право на придбання акцій  ЗАТ „Завод
будівельних розчинів „Гарант", оскільки крім ОСОБА_1 також і ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 мали
бажання та наміри реалізувати своє переважне право на придбання акцій, що
продавались іншими акціонерами.

Позивач, ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант», з рішенням суду
першої інстанції також не погодився та звернувся до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Сумської області від 30.07.2008р. по справі №2/213-08
скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні ЗАТ «Завод
будівельних розчинів «Гарант», посилаючись на те, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи.

Вимоги своєї апеляційної скарги, позивач обґрунтовує тими ж
підставами, що викладені в апеляційній скарзі третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору. Крім того, позивач в апеляційні скарзі
посилається на те, що Правлінням ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант»
20.06.2007р.  було  затверджено Положення  „Про грядок реалізації акціонерами закритого
акціонерного товариства «Завод будівельних розчинів «Гарант»переважного права
на придбання акцій товариства, що продаються іншими його акціонерами", яке
було розроблено та затверджено з метою визначення порядку реалізації
акціонерами товариства переважного права на купівлю акцій Товариства, які
продаються іншими його акціонерами. Зазначене Положення про акції було
затверджено Правлінням товариства в межах компетенції, визначеної статтею 11.5
Статуту ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант», про що акціонери товариства
інформувались членами правління товариства.

Другий апелянт, позивач по справі, зазначає, що Правлінням ЗАТ
„Завод будівельних розчинів „Гарант" був виданий відповідний наказ по
Положенню про акції Товариства, проте суд першої інстанції не витребував
відповідний наказ, а тому другий апелянт не погоджується з висновкум суду
першої інстанції, що якщо наказ про втілення в життя рішення Правління про
затвердження Положення про акції товариства не було надано суду, то значить і
Положення про акції Товариства не введене в дію.

Другий апелянт також зазначає, що питання щодо затвердження правил
процедури та інших внутрішніх Положень Товариства не є виключним правом
загальних зборів товариства, оскільки п. 11.5 Статуту товариства право
затвердження внутрішніх Положень товариства надано також і правлінню
Товариства.

Другий апелянт вважає, що при укладенні оспорюваних договорів
купівлі-продажу були порушені права ЗАТ «Завод будівельних розчинів
«Гарант»щодо права на викуп акцій, яке надано товариству відповідно до ст. 32
Закону України «Про господарські товариства», було порушено процедуру продажу
акцій товариства, встановлену Положенням про акції товариства, через що
товариство не змогло повідомити інших акціонерів про можливість реалізації їх
переважного права на придбання акцій.

Відповідачі, ОСОБА_1, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_16, ОСОБА_17., ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, надали письмові відзиви на апеляційну скаргу третіх осіб, які
заявляють самостійні вимоги на предмет спору та на апеляційну скаргу позивача в
яких зазначили, що  рішення
господарського суду Сумської області від 30.07.2008р. по справі №2/213-08
вважають законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а
апеляційні скарги позивача та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на
предмет спору залишити без задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_30 та ЗАТ «Приватбанк»в особі Сумської філії, надили письмові відзиви на
апеляційну скаргу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору
та на апеляційну скаргу позивача в яких зазначили, що  рішення господарського суду Сумської області
від 30.07.2008р. по справі №2/213-08 вважають законним та обґрунтованим,
просять залишити його без змін, а апеляційні скарги позивача та третіх осіб,
які заявляють самостійні вимоги на предмет спору залишити без задоволення.

Інші треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору письмових відзивів не надали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм  матеріального
та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги  третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги
на предмет спору та позивача -  не
підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного провадження та судом першої інстанції
встановлено, що ЗАТ “Завод будівельних розчинів “Гарант” створено згідно з
рішенням зборів від 16.11.1994р., оформленого протоколом № 1, шляхом
перетворення Сумського державного заводу будівельних розчинів “Гарант” в ЗАТ
“Завод будівельних розчинів “Гарант” на підставі приватизації державного майна
підприємства. Статут ЗАТ „Завод будівельних розчинів „Гарант" (нова
редакція) затверджений загальними зборами учасників протокол № 2 від 15.05.2007
р. та зареєстрований державним реєстратором
12.07.2007 р.

16.08.2007р. акціонери  ЗАТ
„Завод будівельних розчинів „Гарант" - ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_14,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, , ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_22,  ОСОБА_13, ОСОБА_21 уклали договори
купівлі-продажу, відповідно до яких належні їм акції ЗАТ „Завод будівельних
розчинів „Гарант" придбав акціонер ОСОБА_1. 25.10.2007 р. аналогічний
договір купівлі-продажу акцій був укладений ОСОБА_1 з акціонером ОСОБА_23; у
договорі № 3, продавцем акцій за яким є ОСОБА_18, не зазначена дата його
укладення. За зазначеними договорами купівлі-продажу відповідач ОСОБА_1 придбав
2373 акції ЗАТ „Завод будівельних розчинів „Гарант".

Відповідно до ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержувати моральних засад суспільства. Власник не може
використовувати право власності на шкоду правам , свободам та гідності
громадян,  інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Пунктом 4.2 Статуту ЗАТ “Завод будівельних розчинів “Гарант”  визначено, що акції можуть набуватися
акціонерами Товариства за рахунок грошових коштів в національній та іноземній валютах,
а також переданих Товариству будівель, споруд, устаткування тощо. Акції
набуваються на підставі договору з її власником або держателем за ціною, що
визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку, а також у
порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб та з інших
підстав, передбачених законодавством. Додатково у п. 5.1 Статуту вказано, що
перехід та реалізація права власності на акції здійснюється відповідно до
законодавства  України.

Тобто, власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном, але, здійснюючи своє право, він
зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян,
юридичних осіб і суспільства.

Згідно з ч.3 ст.81 Господарського кодексу України акції закритого
акціонерного товариства розподіляються між засновниками або серед заздалегідь
визначеного кола осіб і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися
та продаватися на біржі. Акціонери закритого товариства мають переважне право на
придбання акцій, що продаються іншими акціонерами товариства.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 81 ГК України,
акціонери закритого акціонерного товариства мають переважне право перед іншими
особами, не акціонерами закритого акціонерного товариства, на придбання акцій,
що відчужуються іншими акціонерами закритого акціонерного товариства. Пункт 3
ст. 81 ГК України не встановлює переважне право одного акціонера закритого
акціонерного товариства перед іншим акціонером закритого акціонерного товариства
на купівлю акцій цього товариства.

Таким чином, акціонери ЗАТ “ЗБР “Гарант” ОСОБА_11,ОСОБА_12,
ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, , ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_22,  ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_18
продали акції закритого акціонерного товариства акціонеру цього ж товариства
ОСОБА_1, а акціонер ОСОБА_1 скористався переважним правом акціонера ЗАТ “Завод
будівельних розчинів “Гарант” на придбання акцій товариства.

Згідно матеріалів справи, Протоколом № 3 від 20.06.2007 р.
правління Товариства затвердило Положення про порядок реалізації акціонерами
ЗАТ “ ЗАТ “Завод будівельних розчинів “Гарант”
переважного права на придбання акцій товариства, що продаються іншими
його акціонерами (далі -Положення), відповідно до п. 1.2 якого акціонер
товариства зобов'язаний письмово повідомити товариство (правління товариства)
про свій намір щодо відчуження акцій, а товариство зобов'язане повідомити решту
акціонерів про намір акціонера продати акції.

Пунктом 11.5 Статуту ЗАТ “Завод будівельних розчинів “Гарант”  передбачено, що правління товариства на
регулярних засадах розглядає питання, зокрема, затвердження внутрішніх положень
Товариства. В той же час, затвердження правил процедури та інших внутрішніх
положень Товариства є компетенцією загальних зборів Товариства відповідно до п.
10.3 Статуту, що узгоджується з приписами ч. 5 ст. 41 Закону “Про господарські
товариства”.

Згідно п. 11.5 Статуту ЗАТ “Завод будівельних розчинів “Гарант”,
рішення правління Товариства втілюється в життя наказами правління Товариства,
проте відповідний наказ щодо втілення у життя прийнятого правлінням Положення
суду не наданий.

Колегія суддів не приймає посилань другого апелянта, позивача по
справі, не те що  суд першої інстанції
повинен був витребувати Положення про порядок реалізації акціонерами ЗАТ “Завод
будівельних розчинів “Гарант” переважного права на придбання акцій товариства,
оскільки згідно ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування обставин у справі
покладений на сторони тому, згідно ст. 33 ГПК України, позивач повинен був
надати докази в підтвердження існування та дійсності Положення про порядок
реалізації акціонерами ЗАТ „Завод будівельних розчинів „Гарант".

Матеріали справи свідчать, що про існування Положення знали тільки
акціонери, які висловили бажання придбати акції, і в подальшому звернулися до
суду з позовом і були допущені до участі у справі третіми особами з
самостійними вимогами на предмет спору. Ті акціонери, які у серпні-жовтні 2007
р. продали належні їм акції ОСОБА_1 про затверджене правлінням Положення
повідомлені не були, про що ними зазначено у наданих суду відзивах.

Оскільки Статутом ЗАТ „Завод будівельних розчинів „Гарант" не
визначений порядок реалізації акціонерами товариства переважного права на
придбання акцій, що продаються, прийняття правлінням ЗАТ “Завод будівельних
розчинів “Гарант”  20.06.2007 р.
Положення про порядок реалізації акціонерами ЗАТ „Завод будівельних розчинів
„Гарант" переважного права на придбання акцій товариства, що продаються
іншими його акціонерами, без внесення відповідних змін до Статуту, не
встановлює та не змінює порядку відчуження акцій шляхом їх купівлі-продажу. Тим
більше, що суду не надано доказів, що акціонери-продавці акцій були належним
чином повідомлені про наявність такого Положення, а тому повинні були
дотримуватися його приписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України
визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції  України правовий порядок грунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством  України.

Згідно зі ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 116 ЦК України передбачено, що акціонер має
право здійснити відчуження своїх акцій у порядку, встановленому законом, а ст.
ст. 25, 28 Закону “Про господарські товариства” стосовно акцій закритих
акціонерних товариств містять лише обмеження в частині  їх розповсюдження шляхом підписки, купівлі та
продажу на біржі.   Будь-які обмеження,
крім встановлення переважного права акціонерів на придбання акцій, що
продаються акціонером ЗАТ, визначеного ч. 3 ст. 81 ГК  України, є порушенням конституційного права
власності, закріпленого у ст. 41 Конституції
України.

За таких обставин, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що договори купівлі продажу Договори
купівлі-продажу акцій від 16.08.2007 р., укладені між ОСОБА_1 та
ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17., ОСОБА_19,ОСОБА_20,
ОСОБА_22,  ОСОБА_13, ОСОБА_21; договір
купівлі-продажу  акцій від 25.10.2007 р.,
укладений між ОСОБА_1 Та ОСОБА_23, та договір купівлі-продажу акцій № 3 без
дати, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_18 не суперечать ч. 3 ст. 81 ГК  України, при їх укладанні дотримані  вимоги ст. 203 ЦК України, а тому підстави
для визнання їх недійсними -  відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1
ГПК  України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести
обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Однак, позивач не довів, яким саме чином укладанням спірних угод
купівлі-продажу акцій порушило його право на викуп акцій, яке надано товариству
відповідно до ст. 32 Закону України «Про господарські товариства». Позивач,
також, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що акціонери  ЗАТ „Завод будівельних розчинів
„Гарант", переважне право яких на придбання акцій товариства, на думку
позивача, порушено укладанням спірних угод купівлі-продажу акцій, уповноважили
товариство на захист їх прав та інтересів у суді. Також, посилання позивача на
ст. 32 Закону України “Про господарські товариства”, як на підставу для
звернення до суду, не може бути прийняте до уваги, оскільки право акціонерного
товариства викупити у акціонера оплачені ним акції не є переважним правом на
придбання акцій закритого акціонерного товариства.

З огляду на викладене, при прийнятті рішення господарський суд
Сумської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед
статей 33, 38, 43, 79 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного
дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно чинного законодавства, та
дав правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його рішення
підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 101, ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7,    ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу позивача, ЗАТ «Завод
будівельних розчинів «Гарант»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від  30.07.2008р. по справі № 2/213-08  залишити без змін.

Головуючий суддя
Шутенко І.А.

Судді
Бабакова Л.М.

Гончар
Т. В.