ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2008 р. Справа № 29/493-08

вх. № 8027/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Поповкін Д.В. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Хлібороб" с. Нестерне

до Нестернянської сільської ради, с. Нестерне

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач, СТОВ агрофірма “Хлібороб”, Харківська обл., звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежитлові споруди критого току, критої площадки, зерносушилки та огорожі з залізобетонних пліт по вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Харківська обл., Вовчанський р-н.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ним у 2005 р., за власні кошти побудував нежитлові споруди критого току літ. О-1, критої площадки літ. П-1, зерносушилки літ. Р-1 та огорожу з залізобетонних пліт по вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Вовчанського району, Харківської області. Усі будівельні роботи були проведені позивачем у 2005 році і на сьогодні повністю закінчені.

Ухвалою господарського суду від 03.11.2008 р., КП “Вовчанське БТІ”, було зобов'язано до 10.11.2008 р. надати технічні паспорти на нежитлові споруди критого току, критої площадки, зерносушилки та огорожі по вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Вовчанського району, Харківської області.

Позивачем, на підставі отриманих 27.11.2008 р. від КП “Вовчанське БТІ”, технічних паспортів на нежитлові споруди, подано заяву про уточнення позовних вимог по справі, відповідно до яких просить суд визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою “Хлібороб” (код 00708762) право власності на нежитлові споруди: критий тік літ. “О-1”, площею 1735,8 м. кв.; крита площадка літ. “П-1”, площею 798,9 м. кв.; зерносушилка літ. “Р-1”, площею 93,1 м. кв. та огорожа з залізобетонних пліт, за адресою: вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Харківська область, Вовчанський район.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі, до прийняття рішення по справі, змінити підставу, або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, або зменшити позовні вимоги.

Суд, розглянувши заяву позивача, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та підлягає прийняттю .

За таких обставин, позов розглядається з урахуванням уточнень від 01.12.08.

Відповідач в судове засідання не з"явився, у відзиві на позовну заяву проти позову не заперечує, посилаючись на те, що це не порушує права інших осіб, повідомляє господарський суд, що право користування земельною ділянкою для обслуговування будівель (споруд) СТОВ агрофірмі “Хлібороб”, буде оформлено після оформлення права власності на ці будівлі (споруди) та просить розглядати справу без участі їхнього представника.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивачем - СТОВ агрофірмою “Хлібороб” у 2005 р., за власні кошти побудовані нежитлові споруди критого току літ. О-1, площею 1735,8 м. кв., критої площадки літ. П-1, площею 798,9 м. кв., зерносушилки літ. Р-1 площею 93,1 м. кв. та огорожу з залізобетонних пліт по вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Вовчанського району, Харківської області, про що свідчить належним чином оформлена кошторисно-будівельна документація.

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації побудованих нежитлових споруд по вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Вовчанського району, Харківської області, виданого ТОВ “Альптехпром” (держ. ліцензія № 104045 від 12.04.2005 р.) всі будівельні роботи на сьогодні повністю закінчені, технічний стан будівельних конструкцій характеризується як задовільний, придатний для подальшої експлуатації. Будь-яких ознак порушення цілісності конструкцій не встановлено. Матеріали, що застосовувались, і розміри конструктивних елементів володіють достатньою міцністю і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності, а також протипожежним і санітарним нормам. Споруди знаходяться у задовільному технічному стані, годні до подальшої експлуатації, мають 100 відсоткову готовність до експлуатації.

У відповідності зі ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідач повідомив господарський суд, що право користування земельною ділянкою для обслуговування споруд позивача, буде оформлено після оформлення права власності на ці споруди. Відповідно до технічного висновку, щодо стану конструкцій, самочинно проведене будівництво, відповідає всім будівельним та санітарно-технічним нормам та правилам і не порушує права інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Також, слід зазначити, що підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Зважаючи на викладене вище, суд, визнав позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою “Хлібороб” (код 00708762, вул. центральна, 36, с. Нестерне, Харківська область, Вовчанський район) право власності на нежитлові споруди: критий тік літ. “О-1”, площею 1735,8 м. кв.; крита площадка літ. “П-1”, площею 798,9 м. кв.; зерносушилка літ. “Р-1”, площею 93,1 м. кв. та огорожа з залізобетонних пліт, за адресою: вул. Молодіжна, 2, с. Нестерне, Харківська область, Вовчанський район.

Суддя