ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.10.08
Справа № 10/97

За позовом   Товариства з
обмеженою відповідальністю “Евросеть ДС”, м. Донецьк

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про
стягнення 8 111 грн. 36 коп.

Суддя  Мінська  Т.М.

в присутності представників сторін:

від
позивача -Лубинець А.В., довіреність № б/н від 05.09.08.;

від
відповідача -ОСОБА_2,  довіреність № 2273
від 15.02.2008р.

У
судовому  засіданні  13.10.2008р. оголошено перерву до
17.10.2008р.

Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості
за договором оренди з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних у
розмірі  8111 грн. 36 коп.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи,
заслухавши  представників сторін,  суд

в с т а н о в и в:

24.05.2007р.  між
Товариством з обмеженою відповідальністю “Евросеть ДС” -   Орендарем
(позивачем  у  справі)
і  фізичною особою  -підприємцем
ОСОБА_1 -Орендодавцем
(відповідачем  у  справі)
укладено  Договір  оренди
№ 59/07  (надалі -Договір),  згідно
якого  Відповідач  передає,
а  Позивач   приймає
в  строкове  платне користування  частину
нежитлового  приміщення  загальною площею 17,3 кв.м.,  розташованого
за  адресою: АДРЕСА_1,  строком на
12 місяців з моменту  прийняття
об'єкту  оренди  по
акту  приймання  - передачі.

Згідно акту  приймання
- передачі  24.05.2007р.  Відповідач
передав,  а  позивач
прийняв  вищевказане  приміщення.

П. 4.2.  Договору
оренди  було  передбачено,
що  орендна  плата
перераховується  на  розрахунковий
рахунок  Орендодавця  протягом 5 днів  з моменту приймання  приміщення
по акту   приймання  - передачі,
авансом  за  перший
і  останній  місяці
орендного користування
об'єктом   оренди. В  подальшому
щомісяця  не пізніше  10 числа
поточного місяця.

24.07.2007р.  сторони
уклали додаткову  угоду  № 1 до
Договору  оренди  № 59/07 від 24.05.2007р.,  згідно якої
сторони  прийшли до угоди  розірвати
Договір  оренди  № 59/07 від 24.05.2007р.   з
31.07.2007р.

31.07.2007р.  згідно акту
приймання  - передачі  Позивач
передав,  а  Відповідач
прийняв  з  орендного
користування     приміщення   загальною площею 17,3 кв.м.,  розташованого
за  адресою: АДРЕСА_1,   тобто
об'єкт  оренди  повернуто
по  акту  приймання
- передачі  Орендодавцю.

Позивачем  було перераховано  оренду
плату  за  час
користування  приміщенням  з
24.05.2007р. по
31.07.2007р.,  а  також
в  якості  авансу
за  останній  місяць
орендного  користування  приміщенням
перераховано  відповідачу  6640 грн.
платіжним дорученням  №  3119
від  08.06.2007р.  Позивач
звернувся  з  претензією
до відповідача  про  повернення
суми  6640 грн.  дана
претензія отримана  відповідачем  08.10.2008р.

Позивач  просить
стягнути  цю суму  з урахуванням
індексу  інфляції  та
трьох  відсотків  річних,
оскільки  вважає,  що
дана сума  мала  бути повернута  відповідно до ст.  530 ЦК України  протягом семиденного  строку
з дня пред'явлення  вимоги  (претензії),
яка  отримана  відповідачем
08.10.2007р.  Нарахування
інфляційних  втрат  і
відсотків здійснено
позивачем  за  період
з  01.11.2007р.  по 01.08.2008р.   На
обґрунтування позовних вимог
позивач  посилається  на ст.ст.
530, 536, 625, 1048, 1212, 1214
ЦК України.

Відповідач  у
відзиві  на  позов
не  заперечує  проти
повернення  суми  6640 грн.,
але  вважає,  що  в  даному
випадку  не  може
бути застосована  ст. 625 ЦК  України,
а  відтак  просить відмовити   в
задоволенні  вимоги  про
стягнення   суми  1471 грн. 36 коп.,  що
становить  інфляційні  і
три  відсотки  річних.

Оцінивши   всі обставини справи,  суд
вважає,   позовні  вимоги
такими,  що  підлягають задоволенню частково   з
огляду  на  наступне:

Згідно ст.  1212 ЦК України  особа,
яка набула майно  або  зберегла
його  у  себе
за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),  зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли
підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї
глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне   набуття
або  збереження  майна
було  результатом поведінки
набувача майна,  потерпілого,  інших осіб
чи  наслідком події.

Положення цієї
глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення
виконаного за недійсним правочином;

2) витребування   майна
власником   із  чужого
незаконного володіння;

3) повернення
виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування
шкоди особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як  вбачається
з  матеріалів  справи
сума  6640 грн. була  перерахована
позивачем платіжним дорученням
№  3119  від
08.06.2007р.  на  виконання
умови  договору в  якості
авансу  за  останній
місяць  оренди  -  але  в
подальшому  договір  оренди був
достроково  припинено  в
зв'язку   з добровільним
розірвання  договору  сторонами.
Таким  чином,  зобов'язання
по  договору  оренди було виконано  однією
стороною,  а  підстави
для виконання зобов'язання  другою
стороною  відпали  в  зв'язку   з припиненням договору  оренди.

Згідно   ч. 1 ст.
1213 ЦК України  набувач  зобов'язаний
повернути    потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

З  огляду
на  вищевказане,  відповідач
має повернути  позивачу  грошові  кошти  в
сумі  6640 грн.  В  цій  частині
вимоги  визнаються  судом
такими, що підлягають задоволенню.

Щодо
стягнення   інфляційного  збільшення
безпідставно отриманої  суми  в
розмірі 1321 грн. 36 коп. і  3
відсотків  річних  в
розмірі  150 грн.,  то
суд  визнає  необґрунтованими  вимоги
щодо стягнення інфляційного
збільшення   безпідставно
отриманої  суми  в
розмірі 1321 грн. 36 коп. з огляду
на  таке:

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК
України  у  разі
безпідставного  одержання  чи
збереження  грошей нараховуються
проценти за  користування  ними
(стаття  536  цього Кодексу).    Тобто,
дана  норма  містить
пряме  посилання  на  ст.
536 ЦК України.  В  той  же  час
ч. 2 ст. 1214 ЦК України  не  містить
посилання  на  ст. 625 ЦК України,  відтак
ст. 625 ЦК України  не може  бути
безпосередньо  застосована   щодо
повернення  безпідставно  отриманих
коштів (та  прирівняних до  них
коштів).

Згідно  ст. 536 ЦК України  за
користування   чужими   грошовими
коштами   боржник
зобов'язаний   сплачувати   проценти,
якщо  інше  не
встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів
за користування чужими грошовими  коштами
встановлюється  договором,  законом
або  іншим  актом
цивільного законодавства.  Пряме
посилання  на  норми ст. 536
ЦК України,  можливість
застосування  до даних  правовідносин
аналогії  закону  (ст. 8 ЦК України),  суд
вважає,  дані  правовідносини  подібними за змістом  до порушення
грошового зобов'язання,  а  відтак
застосовується  розмір  процентів
за  користування  чужими
грошовими  коштами  в
розмірі  3 відсотки  річних.
Вимога  про  стягнення
відсотків  у  сумі
150 грн. підлягає задоволенню.

Згідно  ст.  49
ГПК  України  судові
витрати по сплаті  державного
мита   покладаються  на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На  підставі  викладеного
і,  керуючись  ст. ст.
44, 49, 78, 82, 84, 85 ГПК
України,   суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,  Луганська
область,  Слов'яносербський
район,  АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1  на  користь
Товариства  з обмеженою
відповідальністю  «Євросеть  ДС», м.
Донецьк,  б. Шкільний, 4,     безпідставно  отримані кошти  в
сумі  6640 грн.,  три проценти
річних в сумі  150 грн.,  витрати по сплаті  державного мита  в
сумі  85 грн. 38 коп.,   витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі  98 грн. 78
коп.,   видати  наказ після
набрання  рішенням законної сили.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його  підписання.

Підписано  22.10.2008р.

Суддя
Т.М.Мінська