ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.09.08 р.
Справа № 41/136пн

Суддя господарського суду Донецької
області      Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м. Горлівки в
інтересах держави в особі Горлівської міської ради, м. Горлівка

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка

про зобов'язання повернути
територіальній громаді міста самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00405
га із земель житлової та громадської забудови, розташовану по вул.
Немировича-Данченка в Калінінському районі м. Горлівки; зобов'язання за рахунок
власних коштів знести торгівельний павільйон, павільйон з літнім майданчиком та
настіл з плитки.

При участі представників:

від позивача: Долженко Д.О. -
довіреність № 1-182 від 15.01.2008 року

від відповідача: ОСОБА_1. -
особисто (паспортНОМЕР_1)

в засіданні брали участь: Кілійчук
Т.В.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Горлівки в інтересах
держави в особі Горлівської міської ради звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.
Горлівка про зобов'язання повернути територіальній громаді міста самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,00405 га із земель житлової та громадської
забудови, розташовану по вул. Немировича-Данченка в Калінінському районі м.
Горлівки; зобов'язання за рахунок власних коштів знести торгівельний павільйон,
павільйон з літнім майданчиком та настіл з плитки.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що в ході перевірки встановлений факт самовільного
зайняття та використання відповідачем земельної ділянки площею 0,00405 га під
розміщення торгівельного павільйону -0,0021 га та літнього майданчику з
настилу  з плитки - 0,00195 га по вулиці
Немировича-Данченка в Калінінському районі м. Горлівки, що підтверджується
актом перевірки додержання вимог земельного законодавства від 15.05.2008р. зі
схемою.

Позивачем позов прокурора
підтримано.

Відповідач у судове засідання
з'явився, але відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Головним спеціалістом Горлівського
міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій
області 03.09.2007 року проведено перевірку відповідача відповідно до вимог статей
6, 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною
земель” з питання дотримання вимог земельного законодавства, результати якої
викладені в акті перевірки від 03.09.2007 року.

Перевіркою встановлено та в акті
перевірки зафіксовано, що на час перевірки відповідачем самовільно зайнята та
використовується земельна ділянка площею 0,0032 га під розміщення павільйону з
літнім майданчиком по вул. Немировича-Данченка у Калінінську районі м.
Горлівки. Вищевказана земельна ділянка використовується без правовстановлюючих
документів на неї, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки
Горлівським міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель
в Донецькій області відповідачу 03.09.2007 року видано припис № 013625, яким
відповідачу приписано усунути порушення земельного законодавства.

Одночасно 03.09.2007 року головним
спеціалістом Горлівського міжрайонного відділу з контролю за використанням та
охороною земель в Донецькій області складено протокол № 007140 про
адміністративне правопорушення, вчинене відповідачем та передбачене ст. 531
Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 211 Земельного
кодексу України.

Постановою заступника начальника
Горлівського міського управління земельних ресурсів про накладення
адміністративного стягнення від 17.09.2007 року відповідача визнано винним у
скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена
ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19.11.2007 року здійснено повторну
перевірку відповідача з питання дотримання вимог земельного законодавства, якою
встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису від 03.09.2007 року
№013625 щодо усунення порушення земельного законодавства. За результатами перевірки
19.11.2007 року відповідачу видано припис № 013670, яким приписано усунути
порушення земельного законодавства вказані в припису від 03.09.2007 року за
№013625.

Перевіркою, проведеною 15.05.2008
року, встановлено та у відповідному акті перевірки зафіксовано, що на час
перевірки відповідачем не виконано вимоги приписів від 03.09.2007 року за №
013625 та від 19.11.2007 року № 013670 щодо усунення порушення земельного
законодавства, а саме при здійсненні перевірки відповідачем самовільно зайнята
та використовується земельна ділянка площею 0,00405 га під розміщення
торгівельного павільйону - 0,0021 га та під розміщення літнього майданчика з
бетонного покриття (плитка) площею 0,00195 га вул. Немировича-Данченка у
Калінінському районі м. Горлівка землі житлової та громадської забудови.

Листом Горлівського міського голови
від 18.08.2008 року № 1-4485, позивачем повідомлено суд про те, що орендні
відносини з відповідачем на земельну ділянку площею 0,00405 га, розташовану по
вул. Немировича-Данченка в Калінінському районі м. Горлівки, відсутні (в тому
числі відсутні у минулому).

Відповідно до Листа Горлівського
міського відділу Донецької регіональної філії Державного підприємства “Центр
державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсом”
від 18.08.2008 року № 2480, станом на 18.08.2008 року (в тому числі у минулому)
відомості в базі автоматизованої системи ведення державного земельного
кадастру, щодо орендних відносин між Горлівською міською радою та СПД ОСОБА_1
відсутні.

Господарський суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним кодексом
України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув чинності
з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного Кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Стаття 12 Земельного кодексу
України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою;
здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;
додержання земельного та екологічного законодавства.

Підстави набуття права на землю
передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених цим
Кодексом повноважень.

На підставі рішень сільських,
селищних, міських рад, а в окремих випадках -районних і обласних рад, земельні
ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної
власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення
відповідних правовстановлюючих документів.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу
України за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення
проектів визначаються договором після звернення зацікавленої особи з
відповідним клопотанням, до якого додаються документи, що обґрунтовують її
розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна рада розглядає
клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Цей
проект погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і
після одержання висновку державної землевпорядної експертизи, подається до
відповідної ради, яка його розглядає та приймає рішення про надання земельної
ділянки.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає документам
легітимності.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється   (п. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Визначення терміну „самовільне
зайняття земельних ділянок” наведене в ст. 1 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною земель”. За приписами цієї статті,
самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність
або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Виходячи з матеріалів справи,
рішення позивача про передачу відповідачу у власність спірної земельної ділянки
або надання її у користування (оренду), відсутнє, в матеріалах справи відсутні
вчинені відповідачем правочини щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з порушенням
земельного законодавства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема,
актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03.09.2007 року,
від 19.11.2007 року та від 15.05.2008 року.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою,
що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, що здійснюється без наявності відповідного рішення
та/або вчинення правочину щодо спірної земельної ділянки.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують право відповідача на користування земельною
ділянкою площею 0,00405 га із земель житлової та громадської забудови,
розташованої по вул. Немировича-Данченка в Калінінському районі м. Горлівки.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем не вжито, самостійно земельну ділянку
відповідачем не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання,
відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч.3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212 Земельного
кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст. 1 Закону України
„Про державний контроль за використанням та охороною земель” ст.ст. 1, 2, 22,
32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Прокурора м.
Горлівки в інтересах держави в особі Горлівської міської ради до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Горлівка про зобов'язання повернути
територіальній громаді міста самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00405
га із земель житлової та громадської забудови, розташовану по вул.
Немировича-Данченка в Калінінському районі м. Горлівки; зобов'язання за рахунок
власних коштів знести торгівельний павільйон, павільйон з літнім майданчиком та
настіл з плитки - задовольнити.

Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(84647, м. Горлівка, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) повернути територіальній громаді міста
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00405 га із земель житлової та
громадської забудови, розташовану по вул. Немировича-Данченка в Калінінському
районі м. Горлівки; зобов'язати за рахунок власних коштів знести торгівельний
павільйон, павільйон з літнім майданчиком та настіл з плитки.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (84647, м. Горлівка, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Державного бюджету України
державне  мито  в
розмірі 85 грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (84647, м. Горлівка, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області,
МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк, Ворошиловський
район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000) витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя
С.А.
Гончаров

Суддя