АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 26/179
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів
Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Вера-Україна», м.Стебник Львівської
області

на рішення Господарського
суду Львівської області від 20.08.2008р.

у справі №
26/179

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Вера-Україна», м.Стебник Львівської
області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с.Волоща Дрогобицького
району Львівської області

про стягнення 254636,91
грн.

За
участю представників:

позивача:
Власюк В.В.

відповідача:
ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської
області від 20.08.2008р. у справі № 26/179 в частині позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вера-Україна»про стягнення з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на користь позивача 243
386,38 грн. провадження у справі припинено, в частині позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вера-Україна»про стягнення з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на користь позивача 541,53
грн. трьох процентів річних від простроченої суми за час фактичного
прострочення та 10 709,00 грн. суми з врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час фактичного прострочення - у задоволенні позову відмовлено,
судові витрати покладено на позивача.

При прийнятті рішення місцевий
господарський суд виходив з того, що у відповідача немає заборгованості перед
позивачем, що підтверджується двостороннім актом звірки розрахунків між
позивачем та відповідачем станом на 01.01.2008р. та заявою СПД-ФО ОСОБА_1 про
зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.07 2008р. Зважаючи на
відсутність з боку відповідача прострочення поставки товару, оскільки строк
поставки товару або повернення грошових коштів встановлений не був, нарахування
відповідачем трьох процентів річних від суми боргу та інфляційних втрат
здійснено безпідставно.

Скаржник, позивач у справі, не
погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, просить рішення суду
скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи, позов задоволити з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні
вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення
суду залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені
в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши
наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.01.2007р. між сторонами укладено
договір № б/н, згідно з яким відповідач зобов'язався продати позивачу товар.

Відповідно до п.3 договору № б/н від
10.01.2007р. строк (термін) поставки товару сторонами встановлений не був.

Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має
право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідач надіслав позивачу вимогу від
18.03.2008р. № 08 щодо негайної поставки товару або повернення заборгованості
та претензію від 25.03.2008р. № 13 щодо повернення відповідачем заборгованості,
в підтвердження чого надав суду поштові квитанції.

Однак, у відповідності до п.4
Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.94р. „Про
деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошових зобов'язань”, затвердженого Постановою Вищого
арбітражного суду України № 2 від 14.07.94р. (із змінами та доповненнями), днем
пред'явлення вимоги слід вважати дату одержання вимоги боржником.

Відповідач стверджує, що ніяких вимог
поставити товар або повернути заборгованість, в тому числі вимоги від
18.03.2008р. № 08 та претензії від 25.03.2008р. № 13, від позивача не
одержував. В свою чергу позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували
факт одержання відповідачем вимоги позивача поставити товар або повернути
заборгованість, зокрема повідомлень про вручення поштового відправлення.

Таким чином, доводи позивача про те, що
у відповідача 31.03.2008р. виник обов'язок сплатити кошти, є необґрунтованими і
до уваги не приймаються.

Актом звірки розрахунків між позивачем
та відповідачем станом на 01.01.2008р., який підписаний керівником позивача та
відповідачем і засвідчений відтисками печаток сторін, підтверджується факт
відсутності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі, яка є
предметом спору.

Заперечення скаржника проти фактів
проведення звірки та підписання позивачем акту звірки розрахунків до уваги не
приймаються, оскільки є некоректними, надуманими і суперечать наявним у справі
доказам. Підписавши акт звірки розрахунків без жодних застережень зі свого боку
та скріпивши його печаткою, позивач тим самим підтвердив відсутність у
відповідача заборгованості перед ним.

Крім того, підписавши акт звірки
розрахунків, сторони в тому ж акті домовились провести взаємозалік коштів. У
зв'язку з цим відповідачем було подано позивачу заяву від 25.07.2008р. про
зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 222 000,00 грн., про що
зроблено позначку на заяві «вхідний 0408 від 04.08.2008р.». Однак проти
отримання такої заяви скаржник в судовому засіданні заперечив.

Відповідно до ст.601 ЦК України,
зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк
виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Наявність між сторонами зустрічних
однорідних вимог підтверджується матеріалами справи, зокрема актом звірки
розрахунків, платіжним дорученнями позивача про перерахування коштів
відповідачу, платіжними дорученнями відповідача про перерахування коштів
позивачу.

Крім того, позивачем безпідставно
включено до загальної суми позовних вимог кошти в сумі 21 386,38 грн., які були
перераховані відповідачу 12.09.2005р. Вказані кошти сплачені позивачем не на
підставі договору № б/н від 10.01.2007р. і не входять в суму заборгованості за
ним, а тому не є предметом даного спору. Відсутність заборгованості у вказаній
сумі перед позивачем відображено в акті звірки розрахунків між позивачем та
відповідачем станом на 01.01.2008р.

Відтак, з огляду на викладене в
сукупності, правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 243 386,38 грн. боргу відсутні.

Зважаючи на відсутність з боку
відповідача прострочення поставки товару, оскільки строк поставки товару або
повернення грошових коштів встановлений не був, а також враховуючи відсутність
заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.01.2008р. в сумі 243
386,38 грн., нарахування відповідачем трьох процентів річних від вказаної суми
у розмірі 541,53 грн., та інфляційних втрат у розмірі 7 544,98 грн. є
безпідставним, відповідно позовна вимога про стягнення коштів в цій частині
також не підлягає задоволенню.

Наведених обставин доводами апеляційної
скарги не спростовано, відтак підстави для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої інстанції відсутні. Останнє прийнято з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з
фактичними обставинами та матеріалами справи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської
області від 20.08.2008р. у справі № 26/179 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вера-Україна», м.Стебник
Львівської області -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого
господарського суду.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Зварич О.В.

Суддя
Якімець Г.Г.