РІШЕННЯ

"07"
жовтня 2008 р.

Справа №
9/122-2700

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув
справу

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
АДРЕСА_1,

до
Суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2
АДРЕСА_2

до відповідача-2:
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 АДРЕСА_3

За
участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_4, довір. № 2385 від. 16.04.07
р.

Відповідача: ОСОБА_2, свідоцтво НОМЕР_1 від
25.10.95 р., ОСОБА_5, довір. № 8613 від 01.09.08 р. - представник ОСОБА_3

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні
представникам сторін права та обов'язки
учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29
ГПК  України,

встановив:

Позивач
, СПД ФО ОСОБА_1, м. Тернопіль, звернувся
11.07.2008 р.  до господарського
суду Тернопільської області з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2, про  усунення
перешкод в користуванні майном та відшкодування збитків в розмірі 8890 грн.

Внаслідок  задоволеного
судом  клопотання  Позивача
від   24.09.2008 р. ,    суд залучив в якості співвідповідача СПД -
ФО ОСОБА_3. Згідно  цього ж
клопотання    Позивач  просив
визнати за суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_1 право власності на приміщення площею 12.7 кв.м., позначене  у плані поверхів будови літери "А"
під цифрами 1-2, в торговому комплексі
"Сучасник" по АДРЕСА_4, зобов'язавши Відповідачів передати           Позивачу вказане приміщення та  звільнити його від усього майна Відповідачів,
що знаходиться у ньому, а саме: 5 стелажів під мобільні телефони, товар
(мобільні телефони), 1 стіл, 1 стілець.

Крім
того, Позивач заявив  вимоги   про
стягнення    з  підприємців
ОСОБА_3 та  ОСОБА_2 солідарно в
рівних частках доходи, які вони отримали за весь час  володіння приміщенням, в сумі 8 890 грн. та
судові витрати.

Відповідач
-2 , ОСОБА_3 ,  проти позову
заперечує,   мотивуючи  наявністю
на розгляді господарського суду
спору між ОСОБА_3   та
Позивачем   про  відшкодування з останнього  матеріальних
збитків   і моральної шкоди  , розірвання    договірних відносин.  Як зазначає
Відповідач,2 ,   Позивач  не врахував
що  підприємці    ,
які  торгували на ринку,    у тому числі ОСОБА_3  за рахунок
власних  коштів    надавали
фінансову допомогу   ТзОВ
«Тернопільський міський ринок» у будівництві
торгівельного  комплексу
«Сучасник»,  яке    згодом
Товариство  продало   Підприємцю ОСОБА_1

Розглянувши   матеріали справи, заслухавши доводи  представників сторін,  суд дійшов
до висновку, що позов  підлягає
частковому   задоволенню   ,
виходячи з наступного.

Як
випливає з матеріалів справи, Позивачу
,   ОСОБА_1    на праві
приватної власності   належить
нерухоме  майно   - торговий комплекс  «Сучасник»,
розташований    уАДРЕСА_4.
Реєстрація  прав власності  із видачею
свідоцтва   була
здійснена06.12.2007 р.
Товариством  з обмеженою
відповідальністю «Міське бюро технічної
інвентаризації»    на
підставі    рішень від 05.10.2007 р.    та
від   12.11. 2007 р.     Тернопільського   міськрайонного  суду.

Після  реєстрації своїх прав на нерухомість  Позивач
виявив,  що     приміщенням,  площа
якого 12,7  кв.м.  на 1-му поверсі  комплексу «Сучасник» ,  позначеного
на  інвентарному плані   значком
«1- 2»,    користується    для здійснення  підприємницької діяльності   підприємець    ОСОБА_2
.

06.
05.  2008 р.    Позивач
направив  Підприємцю ОСОБА_2  рекомендованим листом    із
повідомленням  про  вручення
лист  з  вимогою
звільнити   займане  нею
без   правової підстави     приміщення    . Як
вбачається із   відмітки  на
повідомленні  про вручення
поштового  відправлення ,   ОСОБА_2
отримала    вказану   вимогу
27.05.2008 р.

У
судовому засіданні    ОСОБА_2    заявила , що   у цьому ж приміщенні    здійснює
підприємницьку   діяльність   також
її  чоловік,  ОСОБА_3.

Обидва
підприємці   вважають ,   що
правомірно   володіють і
користуються   спірним  приміщенням.

Між
тим,     на противагу  Позивачу
Відповідачі    документально не
довели   ,  що володіння ними  приміщенням ,
площею   12,7  кв.м. , розташованому  на 1-му поверсі  торгового комплексу «Сучасник»  ,
який    знаходиться у
АДРЕСА_4,  є правомірним     і заснованим на законі або    договорі .

Не
доведеними  матеріалами справи  є
доводи  Відповідачів     про те , що     ними
набуто   право  власності
на  спірне нерухоме майно.

В
силу  частини 1 статті  400  ЦК
України  недобросовісний володілець  зобов'язаний повернути  майно
особі,  яка має на  нього право власності або  інше
право  відповідно до договору   або закону. У разі  невиконання
недобросовісним володільцем  цього
обов'язку  власник      майна
має право  на  витребування
цього    майна  в порядку
статті  387 ЦК України.

За
змістом   частини    1 статті
392 ЦК України  власник майна  не позбавлений права  на
позов  про  визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Як  свідчить
відзив    на позовну заяву,   Відповідачі не визнають    за Позивачем   права
власності    на  нерухоме майно,  мотивуючи
тим,  що   за усною домовленістю  із адміністрацією   Тернопільського  міського
речового ринку   надавали
останньому  грошову допомогу   у будівництві  нового
торгівельного  комплексу  «Сучасник»,
після чого  торговий комплекс       був проданий  Позивачу.

Наведені     Відповідачами    доводи
судом відхиляються  як такі  , що
не спростовують  правомірності
підстав набуття     прав власності  Позивача
на  приміщення,  площею
12,7 кв.м.       у  торгівельному
комплексі «Сучасник»   .

Враховуючи
наведене ,   вимоги про визнання    права власності  на нерухоме майно - приміщення площею 12.7
кв.м., позначене  у плані поверхів будови
літери "А" під цифрами 1-2, в торговому комплексі  "Сучасник" по АДРЕСА_4 , та   про
витребування   цього  майна з чужого  незаконного
володіння    підлягають    до
задоволення як обґрунтовано заявлені.

Оскільки  Відповідачі
не є титульними  володільцями
приміщення , користуються    річчю   без
будь-яких правових підстав,
а  про особу   власника
дізналися   25.05.2008 р.    з
отриманого від   нього   листа-вимоги,   тому
відповідно до ч. 1 ст.   390  ЦК України
Позивач    має право  на
передання йому від
недобросовісних   володільців    всіх
доходів  від майна , які   останні
отримали   за час володіння
річчю  .

З
поданих  Позивачем   розрахунків
випливає, що   середня   плата за користування   1 кв. м.
нерухомого    майна  на
території ринку  становить    100 грн.
Безоплатно  користуючись  та володіючи
приміщенням     площею 12,7
кв.м.      з  метою
зайняття підприємницькою
діяльністю,  Відповідачі тим
самим       отримали    економічні вигоди    від
володіння  річчю.

Разом
з тим,  при  обчисленні
розміру   доходу,  отриманого
Відповідачами,    слід
врахувати    момент,     коли
недобросовісні   володільці   дізналися
про особу власника  , або
могли  дізнатися  про нього.

Між
тим,  Позивач необґрунтовано       розраховує     розмір отриманих   доходів
від 06.12.2007 р.    -  дня,
коли    його    право власності  на
нерухомість  було  зареєстроване    міським
бюро технічної
інвентаризації   у Державному    реєстрі
на підставі виконання судового
рішення.

Суд
вважає,   що  документально
підтвердженим  слід визнати    дату отримання ними листа  від
Позивача  -  25.05 2008 р.   ,    з
якого  Відповідачі  дізналися про
особу  власника  і про
його права  на  приміщення.

При
таких обставинах справи,    підлягають до
стягнення   з Відповідачів  1778 грн.
доходів,      які  отримані
ними     за час   неправомірного  користування     приміщенням      за період    з
25.05.23008 р. по  11.07.2008
р  .

З огляду на викладене,   позовні вимоги  підлягають частковому задоволенню, а  судові витрати  в силу ст.. 49 ГПК України покладаються   на
Відповідачів у справі, оскільки
спір доведено  до суду з їх вини.

У
судовому засіданні  07.10.2008 р. за
згодою представників сторін  оголошено
лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З
огляду на наведене, керуючись  ст. ст..
4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 77,  82, 84,
85, 116, 117 ГПК України, господарський суд

Вирішив:

1.          Позов
задовольнити частково.

2.          Визнати   за
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1  право власності на приміщення площею 12.7
кв.м., позначене  у плані поверхів будови
літери "А" під цифрами 1-2, в торговому комплексі  "Сучасник" по АДРЕСА_4.

3.          Вилучити    у
суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, та
суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3,      приміщення , площею 12.7 кв.м.,
позначене  у плані поверхів будови літери
"А" під цифрами 1-2, в торговому комплексі  "Сучасник" по АДРЕСА_4,  та передати
його  власнику  -
суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1,АДРЕСА_1,   р/р
НОМЕР_2 в ТФ ВАТ «КБ «Хрещатик»,
МФО  НОМЕР_3,  ЗКПО
НОМЕР_4.

4.          Стягнути 1778 грн.     солідарно
з  суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, та суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3,    що
проживають  у АДРЕСА_3  ,   на
користь  суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 ,АДРЕСА_1,
р/р  НОМЕР_2 в ТФ ВАТ «КБ
«Хрещатик»,  МФО  НОМЕР_3,
ЗКПО  НОМЕР_4 .

5.          Стягнути    305 грн.
судових витрат з     суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, та суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3,    що проживають  у АДРЕСА_3
,   на користь  суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 ,АДРЕСА_1,
р/р  НОМЕР_2 в ТФ ВАТ «КБ
«Хрещатик»,  МФО  НОМЕР_3,
ЗКПО  НОМЕР_4 .

6.          У
стягненні  з Відповідачів 7112
грн.  в користь  Позивача
-відмовити.

Накази
видати після набрання  рішенням законної
сили.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) “27” жовтня
2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя
Л.В. Кропивна