ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.

№
2-2/14024-2007

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота
О.В.

Суддів

Шевчук
С.Р. (доповідач) Владимиренко
С.В.

розглянувши  касаційну               скаргу

Державного
підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного
порту"

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14.04.2008р.

у
справі

№2-2/14024-2007
господарського суду Автономної Республіки Крим

за
позовом

Інспекції
головного державного реєстратора флоту України в особі Одеського
регіонального представництва інспекції головного державного реєстратора флоту
України Міністерства транспорту та зв'язку України

до

Державного
підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного
порту"

про

стягнення
28421,4грн.

В судовому засіданні взяли участь
представники:

-          позивача: Ковальова С.В. дов. №168
від 18.07.2008р.,

Ключник О.С. дов.
№168-р від 18.07.2008р.

-          відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Інспекція
головного державного реєстратора флоту України в особі Одеського регіонального
представництва інспекції головного державного реєстратора флоту України
Міністерства транспорту та зв'язку України звернулась до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною заявою про стягнення з державного підприємства
"Морська адміністрація Керченського морського рибного порту"  28421,40 грн. збитків.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008р. (суддя Толпиго
В.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.04.2008р. (головуючий
Борисова Ю.В., судді Гонтар В.І., Голик В.С.) вказане рішення суду скасовано та
прийнято нове рішення про задоволення позову.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою відповідач звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати
та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У
відзиві на касаційну скаргу позивач повністю заперечує підстави скасування
постанови та просить суд касаційної інстанції оскаржуваний судовий акт залишити
без змін, а касаційну скаргу відповідача -без задоволення.

Подане
позивачем клопотання про відкладення розгляду справи відхиляється  як необґрунтоване.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи
з наступного.

Предметом
даного судового спору стала матеріально-правова вимога Інспекції головного
державного реєстратора флоту України в особі Одеського регіонального
представництва про стягнення з державного підприємства "Морська
адміністрація Керченського морського рибного порту"  28421,40 грн. збитків, які виникли через те,
що капітан порту без сплати реєстраційного збору зареєстрував 59 суден в
Судновій книзі України.

Відмовляючи
у задоволенні позову  місцевий
господарський суд виходив з того, що позивач не довів, розміру реального
доходу, протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв'язку
між поведінкою відповідача та збитками.

Проте,
з таким висновком не погодився Севастопольський апеляційний господарський суд,
зазначивши, що заявлена до стягнення сума несплаченого збору є реальним доходом
позивача, оскільки за ці кошти відшкодовуються витрати на утримання його
апарату, оренду приміщень, утримання єдиної державної електронно-інформаційної
системи реєстрації суден в Україні та інше. Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позову апеляційний
господарський суд виходив з того, що реєстрація капітаном морського порту в
Судновій книзі України суден без сплати збору є порушенням цивільного права
позивача, а тому він має право на відшкодування цих сум.

Між
тим, колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитись з
прийнятими судовими рішеннями, оскільки згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судове рішення" від 29.12.76 №11 (із змінами та
доповненнями) та ст.ст. 84, 105 ГПК України обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Прийняті
у даній справі судові рішення вказаним вимогам не відповідають, так як ні суд
першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції під час розгляду справи і
вирішення спору по суті не з'ясував до кінця дійсні права і обов'язки  та не перевірив повноваження сторін у питанні
реєстрації суден і права стягнення збору, а тому ухвалені у справі судові
рішення не містять повного юридичного аналізу обставин справи, а правові
висновки, що містяться в них, не ґрунтуються на конкретних матеріально-правових
нормах.

Так,
суди не встановили порядок та особу, яка уповноважена здійснювати стягнення
збору за реєстрацію саме капітаном морського порту суден в Судновій книзі
України.

Окрім
цього, розглядаючи позов про стягнення збитків за реєстрацію суден без сплати
збору суди не перевірили чи є у капітана морського порту повноваження відмовити
в реєстрації суден в Судновій книзі в разі відсутності документів про сплату
збору та чи має право капітан перевіряти правильність сплати такого збору, що
суттєво вплинуло б на встановлення такого обов'язкового елементу складу
цивільного правопорушення як вина.

При
цьому, судам слід було надати відповідну правову оцінку наявним в матеріалах
справи квитанціям про сплату коштів за реєстрацію в Судновій книзі, з
встановленням за що здійснена ця оплата та на підставі чого.

Вищевикладене
свідчить про неповний та необ'єктивний розгляд справи, як в суді першої, так і
в суді апеляційної інстанції оскільки, в порушення вимог ст.ст. 32-34, 43 ГПК
України, суди не з'ясували належним чином дійсні обставини справи і наявність
та доведеність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що вплинуло на їх
юридичну оцінку, а відповідно і правильність застосування норм матеріального
права.

З
огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК
України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти їх, Вищий господарський
суд   України вважає за
необхідне скасувати прийняті у справі рішення, з направленням справи на новий
розгляд до місцевого господарського суду.

Під
час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати
викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи щодо  наявності та доведеності всіх елементів
складу цивільного правопорушення, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне
значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього
прийняти основане на законі рішення.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського
морського рибного порту"
задовольнити частково.

Постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.04.2008р. та рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008р. у справі №
2-2/14024-2007 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського
суду Автономної Республіки Крим в іншому складі суду.

Головуючий
Кот О.В.

С у д д я
Шевчук С.Р.

С у д д я
Владимиренко С.В.