СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02"
жовтня 2008 р.

15:30

Справа
№  13/255/08

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль Ю.М.,

при
секретарі Бєловій А.І.,

з
участю представника позивача -Кравченко О.С., дов. № 3882/9/10-011 від
06.08.2008 р., (відповідач в судове засідання не з'явився),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом Державної податкової інспекції (ДПІ) у Центральному районі м.
Миколаєва, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьмкінська, 24,

до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (надалі -підприємець ОСОБА_1), АДРЕСА_1,

про стягнення боргу з
єдиного податку та пені, -

У С Т А Н О В И В:

ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва пред'явлено позов до підприємця  ОСОБА_1
про стягнення з останньої податкового боргу в сумі 700 грн. за несплату
у встановлені законом строки єдиного податку, а також пені в сумі 12 грн. 20
коп., що розрахована на суму несплаченого податкового боргу платника
податків,  а всього боргу в сумі 712 грн.
20 коп.

Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що підприємець перебуває на спрощеній системі
оподаткування, а тому згідно чинного законодавства зобов'язаний, незалежно від
здійснення підприємницької діяльності, щомісячно не пізніше 20 числа наступного
місяця сплачувати єдиний податок, ставку якого визначено органом місцевого
самоврядування. У зв'язку з цим, вважає позивач, підприємцю належить сплатити
недоїмку і пеню, яка нараховується після закінчення встановлених строків
погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу із
розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої
на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Оскільки
ОСОБА_1 не повністю сплатила єдиний податок за період квітень - липень 2008
року, ставка якого встановлена рішенням Миколаївської міської ради від
18.09.2006 р. за  № 4/14 в сумі 200 грн.
щомісячно за види діяльності код 51.19.0 «посередництво в торгівлі товарами
широкого асортименту», код 50.30.2 «роздрібна торгівля авто деталями і
приладами», то податковий борг і нарахована пеня підлягають стягненню.

Підприємець
ОСОБА_1  належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи, але наданими їй ст.ст. 49, 51 КАС України
правами  не скористалася, в судове засідання
не з'явилася, свого повноважного представника не направила, відзив по суті
позовної заяви та заперечення проти позову не надала.

Суд
визнає, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів, на підставі яких спір
може бути вирішено по суті, а відсутність відповідача не перешкоджає розгляду
справи.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідача
ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності, її взято на облік
платників податків, і, згідно її ж заяви, вона є платником єдиного податку, що
підтверджується відповідними свідоцтвом про реєстрацію, заявою та корінцем
свідоцтва НОМЕР_1.

Указом
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” від 28.06.1999 р. № 746/99 передбачено, що
фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності самостійно (за власним
бажанням) можуть обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від здійснення
підприємницької діяльності, за єдиним податком. Ставка єдиного податку
встановлюється місцевими радами за місцем державної реєстрації фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 грн. і більше 200 грн., і такий податок сплачується
щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.

Податковим
законодавством, зокрема, Законом України “Про систему оподаткування”
встановлено, що об'єктами оподаткування є доходи (прибуток),  додана вартість продукції (робіт,  послуг),
вартість продукції (робіт, послуг), у тому числі митна, або її
натуральні показники, спеціальне використання
природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об'єкти,
визначені законами України про оподаткування.

ДПА
України в листі від 16.06.2007 р. № 5882/6/1-0416 “Про єдиний податок” надано
роз'яснення, що єдиний податок сплачується виключно з доходів, отриманих фізичною
особою -суб'єктом господарської діяльності.

Отже,
діючим законодавством передбачено, що податки, в тому числі і єдиний податок,
сплачуються платниками за здійснення підприємницької діяльності.

В
обґрунтування заявлених позовних вимог у судовому засіданні представник
позивача надав докази здійснення відповідачем підприємницької діяльності у 2
кварталі 2008 року, про що надав звіт суб'єкта малого підприємництва -фізичної
особи -платника єдиного податку за 2 квартал 2008 року.

Враховуючи,
що ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у другому кварталі 2008 року,
проте, нею сплачено єдиний податок за цей період лише в сумі 200 грн., що
вбачається із зданого до податкового органу звіту за 2 квартал 2008 року, то
вимоги про стягнення недоїмки по сплаті єдиного податку, а також пені, є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У
зареєстрованій ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва заяві про право
застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності підприємець
ОСОБА_1 зазначила, що видами її діяльності є код 51.19.0 «посередництво в
торгівлі товарами широкого асортименту», код 50.30.2 «роздрібна торгівля авто
деталями і приладами».

Рішенням
Миколаївської міської ради від 18.09.2006 р. за
№ 4/14 встановлено ставки єдиного податку, зокрема, за вид діяльності
код 51.19.0 «посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту» в сумі 200
грн., а за вид діяльності код 50.30.2 «роздрібна торгівля автодеталями і
приладами»в сумі 200 грн.

Згідно
ч. 3 п. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва»у разі коли фізична особа  -
суб'єкт  малого  підприємництва здійснює   кілька
видів  підприємницької  діяльності,
для  яких установлено різні ставки
єдиного податку,  нею придбавається  одне свідоцтво   і
сплачується   єдиний   податок,
що  не  перевищує встановленої максимальної ставки.

З
урахуванням останнього, позивачем визнано до стягнення з підприємця ОСОБА_1
недоїмки по сплаті єдиного податку із розрахунку 200 грн. щомісячно.

Згідно
ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та інших
представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Таким
чином, суд вважає доведеним, що підприємець ОСОБА_1 протягом квітня - липня
2008 року здійснювала підприємницьку діяльність, але не виконала вимоги чинного
податкового законодавства в частині сплати єдиного податку, допустила за
вказаний період недоїмку із сплати такого податку в сумі 700 грн., тому в цій
частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи
викладене, стягненню також підлягає пеня в сумі 12 грн. 20 коп., нарахована
позивачем після закінчення встановлених строків погашення узгодженого
податкового зобов'язання на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків
річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день його погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його
сплаті.

Керуючись
ст.ст. 159, 161-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
на користь Державного бюджету України недоїмку зі сплати єдиного податку в сумі
700 (сімсот) грн. та пеню в сумі 12 (дванадцять) грн. 20 коп.

Постанова
набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через
господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, з
наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня
складання постанови в повному обсязі без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя

Ю.М.
Коваль