ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"28" жовтня 2008 р.               м. Київ                                     Справа
№     2а-35/07/15-08

14 год. 50 хв.

Господарський суд Київської області
у складі судді Рябцевої О.О.  розглянув

позов Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, Київська обл., Бородянський р-н., с. Микуличі

до      Микулицької  сільської
ради Київської області, Київська обл., Бородянський р-н., с.
Микуличі

про         визнання  неправомірними рішень

Секретар судового засідання Совенко
Д.В.

за участю
представників:

від позивача -
ОСОБА_1

від відповідача -Удовиченко
О.В. (дов. від 19.09.2008 р. № 300);

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 28.10.2008 р. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладалося на
04.11.2008 р., про що повідомлено в судовому засіданні після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС
України.

Суть спору:

До Бородянського районного суду
Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Микулицької  сільської
ради Київської області про визнання неправомірними рішення другої сесії
п`ятого скликання від 12 травня 2006 р.
Микулицької  сільської  ради
про ненадання йому в оренду земельної ділянки для комерційної діяльності
та рішення п`ятої сесії п`ятого скликання від 22.09.2006 р. Микулицької  сільської
ради  про затвердження протоколу №
2 земельно-узгоджувальної комісії від 19.09.2006 р. про скасування рішення 18
сесії четвертого скликання від 27.04.2005 р. та зобов`язання відповідача
затвердити проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки в оренду
та передати йому в оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 0,221
га, з них 0,221 га- землі з незначним рослинним покривом для комерційного
використання (будівництво та обслуговування магазину в с. Микуличі по вул.
Стадіонній за рахунок земель загального користування Микулицької сільської
ради.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що рішенням відповідача від 27.04.2005 року позивачу
надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування магазину
на земельній ділянці площею 0,20 га в с. Микуличі на вул. Стадіонній за рахунок
земель загального користування Микулицької сільської ради Бородянського району
Київської області, на підставі якого позивач отримав необхідні висновки для
виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки в оренду.
Рішенням відповідача від 01.03.2006 р. погоджено місце розташування магазину на
земельній ділянці площею 0,20 га в с. Микуличі на вул. Стадіонній за рахунок
земель загального користування Микулицької сільської ради та надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду
терміном на 49 років позивачу площею 0,20 га для комерційного використання
(будівництво та обслуговування магазину) в с. Микуличі по вул. Стадіонній за
рахунок земель загального користування Микулицької сільської ради. Позивач
зазначає, що після отримання необхідних документів він звернувся до відповідача
з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної
ділянки в оренду терміном на 49 років площею 0,221 га, з них 0,221 га з
незначним рослинним покривом  для
комерційного використання (будівництво та обслуговування магазину) в с.
Микуличі по вул. Стадіонній за рахунок земель загального користування
Микулицької сільської ради, проте оскаржуваним рішенням відповідача від 12.05.2006
р. йому такий дозвіл не наданий в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка
використовується громадою села для проведення урочистих подій, а рішенням
відповідача від 22.09.2006 р. затверджено протокол № 2 земельно-узгоджувальної
комісії від 19.09.2006 р. про скасування рішення 18 сесії четвертого
скликання  від 27.04.2005 р. Позивач
вважає, що такі рішення є неправомірними та такими, що суперечать ст. ст. 12,
93, 124, 186 Земельного кодексу України, оскільки відмова в затвердженні
наданого ним проекту щодо відведення земельної ділянки в зв`язку з тим, що
земельна ділянка використовується
громадою села для проведення урочистих подій є надуманою, що
підтверджується погодженням управління культури і туризму Київської обласної
державної адміністрації. Крім того, позивач вважає, що ним на виконання рішення
від 27.04.2005 р. були виконані всі поставлені вимоги, підготовлено проект
землеустрою.

Постановою Бородянського районного
суду Київської області від 26.04.2007 р. позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2008 р. постанову Бородянського районного суду
Київської області від 26.04.2007 р. скасовано, справу направлено на новий
розгляд до господарського суду Київської області.

В судових засіданнях 19.09.2008 р.,
03.10.2008 р., 17.10.2008 р. та 28.10.2008 р.
позивач підтримав позовні вимоги.

В судових засіданнях 19.09.2008 р.,
03.10.2008 р., 17.10.2008 р. та 28.10.2008 р.
представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у
запереченнях на позовну заяву, що містяться в матеріалах справи. Крім того,
відповідач зазначав, що позивачем не погоджено проект відведення земельної
ділянки органами охорони культурної спадщини та не одержано висновку державної
землевпорядної експертизи.  Відповідач
також посилався на те, що  з листа №
6/113 від 22.09.2008 р. Київського обласного центру охорони і наукових
досліджень пам`яток культурної спадщини вбачається, що на території парку Слави
знаходиться пам`ятник на честь воїнів-односельців, що не повернулися з фронтів
війни, занесений до «Переліку пам`яток історії та мистецтва, що не підлягають
приватизації»рішенням Київської обласної ради від 23.01.2003 р. №
068-06-ХХІV.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності,
господарський суд

встановив:

Рішенням 18 сесії 4 скликання від
27.04.2005 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на підготовку матеріалів
погодження місця  розташування магазину в
с. Микуличі»Микулицької  сільської  ради Бородянського району Київської області
надано дозвіл суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 на підготовку
матеріалів погодження місця розташування магазину на земельній ділянці площею
0,20 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель загального користування Микулицької
сільської ради.

Рішенням 26 сесії 4 скликання від
01.03.2006 р. «Про погодження місця розташування магазину СПД ОСОБА_1 в с.
Микуличі»Микулицької  сільської  ради Бородянського району Київської області
погоджено місце розташування магазину СПД ОСОБА_1 на земельній ділянці площею
до 0,20 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель загального користування Микулицької
сільської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду терміном на 49 років СПД ОСОБА_1 площею 0,20 га для
комерційного використання (будівництво та обслуговування магазину) в АДРЕСА_1
за рахунок земель загального користування Микулицької сільської ради.   Пунктом 3 зазначеного рішення передбачено,
що проект землеустрою необхідно погодити відповідно до вимог Земельного кодексу
України та подати для розгляду та затвердження в сільську раду.

Рішенням 2 сесії 5 скликання  від 12.05.2006 р.  Микулицької
сільської  ради за результатами
розгляду заяви СПД ОСОБА_1 про передачу
в оренду земельної ділянки розміром
0,221 га терміном на 49 років, що розташована в АДРЕСА_1 (в парку) для
комерційного використання вирішено не надавати в оренду земельну ділянку   для комерційної діяльності в зв`язку з тим,
що дана земельна ділянка використовується громадою села для проведення урочистих
подій.

Рішенням (протокол № 2)
узгоджувальної земельної комісії Микулицької
сільської  ради від 19.09.2006 р.
вирішено рекомендувати сесії Микулицької
сільської  ради  внести зміни та відмовити в наданні в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки розміром   0,221 га на території Микулицької  сільської
ради в парку «Слави»для комерційної діяльності в зв`язку з тим, що це
землі загального використання і використовуються громадою для проведення
урочистого мітингу на честь «Дня Перемоги».

Рішенням 5 сесії 5 скликання  від 22.09.2006 р.  Микулицької
сільської  ради  затверджено протокол № 2
земельно-узгоджувальної  комісії від
19.09.2006 р. про скасування рішення 18 сесії четвертого скликання  від 27.04.2005 р. щодо надання земельної
ділянки для комерційної діяльності
розміром 0,20 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Перевіряючи відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України чи прийняті оскаржувані позивачем рішення другої сесії п`ятого
скликання від 12 травня 2006 р. та 5 сесії 5 скликання  від 22.09.2006 р. на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання рішень
неправомірними з огляду на таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 124
Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Частиною 3 статті 124 Земельного
кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок громадянам
і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під
забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому
статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 123
Земельного кодексу України до клопотання про відведення земельної ділянки
додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього
Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце
розташування. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення
проекту відведення земельної ділянки. (ч. 5 ст. 123 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення відповідача від 01.03.2006 р. «Про погодження місця розташування
магазину СПД ОСОБА_1 в с. Микуличі»яким погоджено місце розташування магазину СПД
ОСОБА_1 на земельній ділянці площею до 0,20 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель
загального користування Микулицької сільської ради та надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49
років є згодою на розроблення проекту відведення земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1.

Звертаючись з даним позовом до
суду, позивач посилається на те, що оскаржуваними рішеннями порушено його право
на оренду земельної ділянки, оскільки ним на виконання рішень від 27.04.2005 р.
та від 01.03.2006 р. були виконані всі поставлені вимоги, підготовлено проект
землеустрою.

У пункті 3  рішення відповідача від 01.03.2006 р.
зазначено, що проект землеустрою необхідно погодити відповідно до вимог
Земельного кодексу України та подати для розгляду та затвердження в сільську
раду.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, вони не містять доказів, що проект відведення земельної ділянки у
встановленому законодавством порядку позивачем
погоджено.

Позивач зазначає, що з наявних у
справі матеріалів вбачається, що проект землеустрою щодо відведення йому в
оренду земельної ділянки площею 0,221 га погоджено Макарівською державною
екологічною регіональною інспекцію (висновок № 168 від 07.04.2006 р.),
Бородянською районною санітарно-епідеміологічною станцією, відділом
містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Бородянської
райдержадміністрації (висновок № 128/1 від 05.04.2006 р.), управлінням культури
і туризму Київської обласної державної адміністрації (висновок від 22.02.2007 р.)

Згідно з ч. 6 ст. 123 Земельного
кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання земельної ділянки.

З частини 6 ст. 123 ЗК України
вбачається, що подання погодженого проекту відведення земельної ділянки є
обов`язковим етапом, який передує прийняттю повноважним органом рішення про
надання земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
в них містяться:  1) висновок № 11/351 управління  культури і туризму Київської обласної
державної адміністрації щодо погодження проекту відведення; 2) висновок
б/н, б/д Бородянського районного відділу земельних ресурсів  про погодження проекту землеустрою щодо
відведення в оренду земельної ділянки відповідачу; 3) висновок № 168 від
07.04.2006 р. Макарівської державної екологічної регіональної інспекції про
погодження проекту землеустрою; 4) висновок б/н, б/д Бородянської районної
санітарно-епідеміологічної станції про погодження проекту землеустрою; 5)
висновок № 128/1 від 05.04.2006 р. відділу містобудування, архітектури та
розвитку інфраструктури Бородянської райдержадміністрації про погодження
проекту землеустрою.

Отже, проект землеустрою щодо
відведення в оренду земельної ділянки відповідачу погоджений органом по
земельних ресурсах (висновок б/н, б/д Бородянського районного відділу земельних
ресурсів), природоохоронним органом (висновок № 168 від 07.04.2006 р.
Макарівської державної екологічної регіональної інспекції),
санітарно-епідеміологічним органом (висновок б/н, б/д Бородянської районної
санітарно-епідеміологічної станції), органом архітектури (висновок № 128/1 від
05.04.2006 р. відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури
Бородянської райдержадміністрації).

Висновку органу охорони культурної
спадщини про погодження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної
ділянки відповідачу в матеріалах справи не міститься.

Як на доказ погодження органом
охорони культурної спадщини  проекту
землеустрою позивач посилається на
висновок № 11/351 управління
культури і туризму Київської обласної державної адміністрації щодо
погодження проекту відведення, отриманий позивачем після прийняття
відповідачем оскаржуваних рішень.

Проте,  управління
культури і туризму Київської обласної державної адміністрації не є
органом охорони культурної спадщини.

Таким чином, в ході розгляду справи
позивач не надав доказів на підтвердження того, що проект відведення земельної
ділянки у встановленому законодавством порядку ним погоджено.

Висновку державної землевпорядної
експертизи, який є необхідним відповідно до вимог ч. 6 ст. 123 КАС України,
матеріали справи також не містять.

Відповідно до ст. 35 Закону України
«Про державну експертизу землевпорядної документації»якщо об'єкт державної
експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими
стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується.
Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної
експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами
виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття
фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною
документацією.

Судом встановлено, що позивачем не
виконані усі вимоги законодавства, передбачені ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу
України, по погодженню проекту відведення земельної ділянки з необхідними
органами, а саме: не погоджено проект відведення органом охорони культурної
спадщини, а також не отримано позитивного висновку державної землевпорядної
експертизи.

В матеріалах справи міститься  лист № 6/113 від 22.09.2008 р. Київського
обласного центру охорони і наукових досліджень пам`яток культурної спадщини,
наданий відповідачем, з якого вбачається, що на території парку Слави
знаходиться пам`ятник на честь воїнів-односельців, що не повернулися з фронтів
війни, занесений до «Переліку пам`яток історії та мистецтва, що не підлягають
приватизації»рішенням Київської обласної ради від 23.01.2003 р. № 068-06-ХХІV.
В зазначеному листі зазначено, що будь-яке будівництво на території парку біля
пам`ятника забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону
України «Про охорону культурної спадщини»з метою захисту об'єктів археології, в
тому числі тих, що можуть бути виявлені, надання земельних ділянок здійснюється
за погодженням відповідних органів охорони культурної спадщини згідно із
законом.

Отже, Київський обласний центр
охорони і наукових досліджень пам`яток культурної спадщини, який є органом  охорони культурної спадщини, зазначив, що
будь-яке будівництво на території парку біля пам`ятника забороняється в зв`язку
з тим, що на території парку Слави знаходиться пам`ятник на честь
воїнів-односельців, що не повернулися з фронтів війни, занесений до «Переліку
пам`яток історії та мистецтва, що не підлягають приватизації».

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач правомірно, на підставі закону прийняв рішення  від 12.05.2006 р. про ненадання в оренду
земельної ділянки відповідачу   для
комерційної діяльності.

Оскільки на зазначеній земельній
ділянці (парк Слави) знаходиться пам`ятник на честь воїнів-односельців, що не
повернулися з фронтів війни, занесений до «Переліку пам`яток історії та мистецтва,
що не підлягають приватизації»рішенням Київської обласної ради від 23.01.2003
р. № 068-06-ХХІV, на території парку біля пам`ятника будівництво забороняється,
що вбачається з листа  № 6/113 Київського
обласного центру охорони і наукових досліджень пам`яток культурної спадщини,
який є органом охорони культурної спадщини, то відповідачем правомірно рішенням
від 22.09.2006 р.  затверджено протокол №
2 земельно-узгоджувальної  комісії від
19.09.2006 р. про скасування рішення 18 сесії четвертого скликання  від 27.04.2005 р. щодо надання земельної
ділянки для комерційної діяльності
розміром 0,20 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Відповідно до ст. 129 Конституції
України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
оренду землі»орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором
оренди землі.

На підставі наведеного суд вважає,
що позовні вимоги про визнання неправомірними рішення другої сесії п`ятого
скликання від 12 травня 2006 р.
Микулицької  сільської  ради
про ненадання йому в оренду земельної ділянки для комерційної діяльності
та рішення п`ятої сесії п`ятого скликання від 22.09.2006 р. Микулицької  сільської
ради  про затвердження протоколу №
2 земельно-узгоджувальної комісії від 19.09.2006 р. про скасування рішення 18
сесії четвертого скликання  від
27.04.2005 р. та зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо
відведення йому земельної ділянки в оренду та передати йому в оренду терміном
на 49 років земельну ділянку площею 0,221 га, з них 0,221 га- землі з незначним
рослинним покривом для комерційного використання (будівництво та обслуговування
магазину в с. Микуличі по вул. Стадіонній за рахунок земель загального
користування Микулицької сільської ради не ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, є безпідставними, відповідачем спростованими в повному обсязі, а
за таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
ст.ст. 2, 7, 17, ст. 158, 161, 162 та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова можу бути оскаржена в апеляційному порядку:
заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у
повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі,
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України).

Суддя                                                                        Рябцева
О.О.