ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

10 грудня 2008 р.           Справа 4/109-08

за позовом:Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", вул. Ямська, 32, м. Київ, 03038

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецьке", с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712

про стягнення 85 670,00 грн.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Cекретар судового засідання Логінов А.О.

Представники

позивача : Садковська Г.М. за довіреністю

відповідача : не з"явився (присутній в судовому засіданні 02.12.08 р.)

В зв"язку із запереченням представника відповідача в судовому засіданні 02.12.08 р. проти оголошення вступної та резолютивної частини рішення і в зв"язку з подачею відводу судді, ухвалою від 03.12.08 р. оголошено перерву до 10.12.2008 р. о 10:00 год. для підготовки і оголошення повного тексту рішення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про стягнення 85670 грн., в тому рахунку 65900 грн. боргу за елітне насіння озимої пшениці згідно договору поставки від 25.09.2007 року № 2-30, накладних від 02.10.2007 р. № 2-53 від 02.10.2007 р., № 2-54 19770 грн. штрафу за порушення сторків оплати.

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали від 06.10.2008р., від 30.10.2008р. (вручено відповідачеві 03.11.2008р.) щодо надання письмових пояснень з приводу заявленого позову, його обґрунтованості чи необґрунтованості в терміни встановлені названими ухвалами не надав. Письмових пояснень причин цього як то вимагалося ухвалах не надав. Доказів які б свідчили поважність причин невиконання вимог ухвал не надав.

Судове засідання в час (11:00 год. 02.12.2008р.) призначений ухвалою від 30.10.2008р. не розпочалося, в зв'язку з поданням представником відповідача клопотання про ознайомлення з матеріалами справи і наданням йому справи для ознайомлення.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив покликаючись на: 1) не погоджено договір № 2-30 від 25.09.2007р. з головним підприємством; 2) у дорученні серії ЯОА № 216947 підпис не належить Невелюку та в дорученні немає ссилок на накладні; 3) у договорі не погоджено строки поставки, не доведено факт поставки згідно договору (п. 2.2.3 та 2.3), в суду є право визнати договір неукладеним; у справі також немає актів прийняття товару згідно п. 2.2.3 договору; 4) штраф по позовній заяві суперечить Господарському Кодексу України, про що надав письмові пояснення (а.с. 46).

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві. Із запереченнями відповідача проти позову не погодився покликаючись на те, що відповідачем фактично отримано елітне насіння озимої пшениці згідно накладних вказаних в позові, що стверджується проведеною відповідачем частковою оплатою, в тому рахунку і після отримання товару.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно, всебічно, об"єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд на підставі ст. 11, 16, 204, 239, 241,509, 525, 526, ч. 1 ст. 530, 549, ч. 1,2 550, 551, 552, 655, 656 ,692, 712 Цивільного кодексу України, 265, 266, Господарського кодексу України прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 65900 грн. боргу за елітне насіння озимої пшениці, 19770 грн. штрафу за несвоєчасне проведення розрахунків. До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

25.09.2007 р. між позивачем (за договором „Постачальник”) та відповідачем (за договором „Покупець”) було укладено договір поставки насіння № 2-30. За цим договором позивач брав зобов’язання передати у власність відповідачу, а останній прийняти і оплатити насіння озимої пшениці в кількості 20 тн. вартістю 114000 грн. Оплата мала бути проведена поетапно згідно п. 3 даного договору, а саме:

- відповідно до п. 3.2.1. - суму у розмірі 17100,00 грн. на умові 100 % передоплати;

-відповідно до п. 3.2.2. суму заборгованості у розмірі 96900 грн. наступним чином:

- у 2007 році - до 23 жовтня - 500 грн., до 23 листопада 500 грн., до 23 грудня 500 грн.,

- у 2008 році - до 23 січня 500 грн., до 23 лютого 500 грн., до 23 березня 500 грн., до 23 квітня 500 грн., до 23 травня 500 грн., до 23 червня 500 грн., до 23 липня 500 грн., до 23 серпня 500 грн. Остаточний розрахунок мав бути проведений в сумі 91400 грн. до 01.09.2008 р. На виконання вказаного договору позивач передав відповідачу насіння на суму 114000 грн. Це стверджується такими належними доказами як видаткові накладні № 2-53 від 02.10.07 р., № 2-54 від 02.10.07 р., та довіреністю серії ЯОА № 216947. Відповідач станом на 17.09.2008 р. свої зобо”язання відповідно до умов договору виконав частково, а саме сплатив 48100 грн., що підтверджується банківськими виписками від 20.11.2007 р., 24.01.2008 р., 11.08.2008 р., 01.09.2008 р., 12.09.2008 р. р. та іншими доказами справи. Це свідчить про часткове погашення заборгованості перед позивачем. Проте відповідач свої зобов'язання за договором в строки і в сумі визначених в договорі не виконав і заборгував позивачу суму 65900 грн. Це і стало причиною виникнення спору.

З огляду на предмет і характер зобов‘язань взятих сторонами в договорі № 2-30 між сторонами виникли правовідносини щодо поставки (купівлі –продажу) товару, які регулюються ст.655, 712 ЦК України. Причиною виникнення спору є часткове виконання відповідачем взятих на себе в договорі грошових зобов’язань щодо строків і суми оплати. Відповідно до ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, 655, 712 ЦК України зобов’язання мають виконуватися відповідно до умов договору, в строк передбачений в ньому. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ст. 230, 231 ГК України, ст. 549, 550, 551 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання має сплатити кредитору неустойку (пеню, штраф). В п. 4.2 Договору сторони передбачили сплату відповідачем штрафу в розмірі 30% від несплаченої суми. Відповідач допустив прострочення в оплаті і не доплатив позивачеві 65900 грн. Відповідно до п. 4 Договору, названих статей сума штрафу складає 19770 грн.

Наведене свідчить про те, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими поданими в справу доказами.

Заперечення представника відповідача проти позову судом до уваги не береться оскільки спростовується поданими в справу документами, якими в сукупності стверджується отримання відповідачем як юридично особою від позивача 20 тн. насіння озимої пшениці "Селянка" еліта вартістю 57000 грн. та 20 тн. насіння озимої пшениці "Ремеслівна" еліта вартістю 57000 грн., а всього на суму 114000 грн. на виконання договору поставки № 2-30 від 25.09.2007 р., схвалення відповідачем цього договору, яке виразилося послідуючими після отримання товару оплатами - банківські витяги від 20.11.2007 р., 24.01.2008 р., 11.08.2008 р., 01.09.2008 р., 12.09.2008 р. Згідно ст. 204, 271 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень створює, змінює, припиняє цивільні права та обов"язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про його виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов"язки з моменту вчинення цього правочину. Послідуюче проведення часткової оплати і посилання в платіжних документах на договір № 2-30 від 25.03.2007 р. з огляду на положення ст. 241 ЦК України розцінюється як схвалення відповідачем цього договору та отримання згідно нього товару від позивача. Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 р. № 293/1318, з послідуючими змінами, не передбачено обов"язку вказувати в довіреності перелік накладних, згідно яких переданий товар. Відповідач не пред"являв, в строки передбачені нормативним актом - Інструкцією про порядок прийняття продукції, товарів за кількістю, якістю № П-6, № п-7, ніяких зауважень щодо кількості і якості отриманого насіння. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996 - ХІV від 16.07.1999 р., п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, з послідуючими змінами, доказами про передачу позивачем товару і отримання його відповідачем є накладні № 2-53, № 2-54 від 02.10.2007 р. в яких підставою передачі, отримання товару вказано договір поставки № 2-30 від 25.09.2007 р. В ч. 1 ст. 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також ті обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Тому посилання відповідача на недоведеність передачі позивачем відповідачу товару, в зв"язку з відсутністю актів прийому - передачі насіння, вказаних в п. 2.2.3 договору № 2-30 не береться до уваги оскільки така передача стверджується накладними № 2-53, № 2-54, підтверджується, частково проведеними відповідачем платежами за нього після отримання товару. Штраф в сумі 19770 грн. пред"явленим позивачем в межах строку передбаченого ч. 1 ст. 223, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 253,254, п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, оскільки остаточний розрахунок за товар відповідач мав здійснити до 01.09.2008 р., то оскільки він цього не зробив, а оплатив товар лише частково в сумі 48100 грн., то з 01.09.2008 р. у позивача виникло право на застосування штрафу, передбаченого п. 4.3. договору № 2-30.

З позовом до суду позивач згідно календарного штемпелю на конверті № 08 звернувся 01.10.2008 р., тобто в межах строку нарахування нарахування і позовної давності, встановленого законом для штрафу.

В зв"язку із задоволенням позову судові витрати на державне мито в сумі 856,70 грн. та інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., а всього в загальній сумі 974,70 грн. на підставі ч. 1,5 ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст. 4-5, ч. 2 ст. 28, 32,33,34,36,43,ч.1,5 ст. 49, ч. 3 ст. 77, ст. 82-84,115,116 ГПК України

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 65900 грн. боргу за елітне насіння пшениці, 19770 грн. штрафу за несвоєчасне проведення розрахунків. Судові витрати на державне мито, інфомраційно - технічне забезпечення судового процесу в загальній сумі 974, 70 грн. покласти на відповідача.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецьке" (с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712, ) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (вул. Ямська, 32, м. Київ, 03038, р/р 2502 в першій Київській філії АКБ "Форум", МФО 300948, ) 65900 (шістдесят п"ять тисяч і дев"ятсот гривень) грн. боргу за елітне насіння пшениці, 19770 (дев"ятнадцять тисяч і сімсот сімдесят гривень) грн. штрафу за несвоєчасне проведення розрахунків, 974,70 (дев"ятсот сімдесят чотири гривні і сімдесят копійок) грн. судових витрат на державне мито та інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам.

Суддя Білоус В.В.

Повний текст рішення суду оформлено, підписано і оголошено відповідно до вимог ст.84 ГПК України 10 грудня 2008 р.

віддрук.3 прим.:

1 - до справи

1 - позивачу

1 - відповідачу