ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 р.

№ 9/107

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кочерової Н.О.

суддів:

Дунаєвської Н.Г.

Барицької Т.Л.

перевіривши

касаційну скаргу

закритого акціонерного товариства "Путильський лісокомбінат"

на постанову

у справі

від 13.03.2008

Львівського апеляційного господарського суду

№ 9/107 господарського суду Чернівецької області

за позовом

закритого акціонерного товариства "Путильський лісокомбінат"

до

треті особи

Путильського акціонерного торгівельно-виробничого підприємства

Путильське КР БТІ

Путильська селищна рада

про

повернення майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача: Івонча П.М. –директор, Григоряк Ю.В. дов. № 575 від 01.10.2008

від відповідача: не з'явилися

від третіх осіб: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007 року закрите акціонерне товариство "Путильський лісокомбінат" пред’явило в суді позов до Путильського акціонерного торговельно-виробничого підприємства про зобов’язання відповідача повернути з свого користування та володіння приміщення складу техматеріалів (промтоварів) площею 385 кв.м., яке знаходиться за адресою: смт.Путила, вул.Франка,6.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірна споруда була побудована ним і взята на баланс, а в зв’язку з тим, що Путильське АТВП обслуговувало працівників лісокомбінату, то було надано відповідачу під склад промислових товарів в безоплатне користування на невизначений термін.

Згідно договору купівлі-продажу КП-15 від 31.05.1994 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області і організацією орендарів Путильського лісокомбінату, склад лісоматеріалів було передано у власність позивачу.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 13.09.2007 року (суддя Чорногуз М.Г.) позов задоволено.

В примусовому порядку вилучено у Путильського акціонерного торгово-виробничого підприємства "АТВП" та передано ЗАТ "Путильський лісокомбінат" приміщення складу техматеріалів (промтоварів) площею 385 кв.м., яке знаходиться по вул.Франка,6 смт.Путила Чернівецької області інвентарний № 4809 (будівля зображена на схематичному плані під літерою "Б" розміром 29,65 м на 13,77 м) .

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з того, що особа, яка вважає себе власником має право обрати форму захисту шляхом подання віндикаційного позову. Спір про право відсутній, оскільки матеріалами справи підтверджено право власності позивача на спірну будівлю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 року (судді: Марко Р.І. –головуючий, Бонк Т.Б., Бойко С.М.) рішення скасовано і прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Скасовуючи рішення господарського суду та відмовляючи в позові, апеляційна інстанція виходила з того, що позивач не довів факт набуття права власності на спірну будівлю в порядку, встановленому законом.

В касаційній скарзі закрите акціонерне товариство "Путильський лісокомбінат" просить скасувати постанову апеляційної інстанції, а рішення господарського суду залишити без змін, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та повноту встановлених обставин справи.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій і вбачається з матеріалів справи, предметом спору є приміщення складу (бази), яке знаходиться по вул.Франка,6 в смт.Путила.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з того, що позивач є власником спірної споруди, а тому має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно заволоділа ним.

Проте з цим висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Власник, що пред’являє вимогу про повернення йому майна, яке належить йому на праві власності, повинен довести, що як раз це майно є об’єктом його права власності.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України позов може бути пред’явлений тільки тоді, коли відповідач незаконно заволодів річчю. Якщо відповідачеві річ передана позивачем, останній може витребувати річ, пред’являючи позов або про визнання правочину недійсним, і про повернення сторін до первинного майнового стану, або про розірвання договору і покладення на відповідача обов’язку повернути раніше передану за договором річ, або про повернення речі у зв’язку з односторонньою (передбаченою законом) відмовою від договору, або про повернення в натурі безпідставно набутого майна, або про повернення майна, переданого боржнику на строк, у зв’язку з закінченням строку договору. Пред’явлення віндикаційного позову у подібних випадках є неможливим, оскільки для захисту права повинні застосовуватися інші спеціальні норми і передбачені ними способи захисту цивільного права.

Пред’являючи позов про витребування спірної будівлі, закрите акціонерне товариство "Путильський лісокомбінат" зазначало, що спірне приміщення було передано ним Путильському акціонерному торгово-виробничому підприємству "АТВП" у безоплатне користування на невизначений термін, а тому висновок суду першої інстанції про повернення цієї споруди шляхом задоволення віндикаційного позову є помилковим.

Задовольняючи позов, господарський суд послався на договір КП № 31 купівлі-продажу від 31.05.1994 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та організацією орендарів Путильського лісокомбінату.

Скасовуючи рішення господарського суду і відмовляючи в позові, апеляційна інстанція послалася на договір КП-15 купівлі-продажу від 31.12.1993 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та організацією орендарів Путильського орендного торговельно-виробничого підприємства.

Але в порушення ст.43 ГПК України щодо повного, всебічного і об’єктивного з’ясування обставин справи як судом першої, так і апеляційної інстанції не досліджені обставини, які пов’язані з майном, яке було передано як позивачу, так і відповідачу.

На підтвердження своїх позовних вимог, які підтверджують право власності позивача, останній посилався на доповнення та зміни до договору купівлі-продажу КП № 31, проте ці зміни та доповнення не були предметом з’ясування як суду першої, так і апеляційної інстанції.

Поза увагою судів залишилось з’ясування обставин, пов’язаних з реєстрацією спірної споруди.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення не можна визнати законними і обгрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону та обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Путильський лісокомбінат" задовольнити частково.

Постанову від 13.03.2008 року Львівського апеляційного господарського суду та рішення від 13.09.2007 року господарського суду Чернівецької області у справі № 9/107 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Н.Кочерова

Судді: Н.Дунаєвська

Т.Барицька