ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 листопада 2008
р.           Справа 14/101-08

Господарський
суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г. при
секретарі  судового засідання Петрук
О.А., за участю представників сторін:

позивача
: Гуль В.І.,
представник за довіреністю

відповідача : не з`явився

за
позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (02089, вул. Радистів
73а, м. Київ)

до: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1. (АДРЕСА_1)

про
стягнення 5954 грн.

ВСТАНОВИВ :

Посилаючись
на умови договору відповідального зберігання № 236/2007 в/з від 14.03.2007 р.,
укладеного між сторонами, позивач просить стягнути з відповідача 5954 грн., з
яких 4580 грн. вартості неповерненої продукції та 1374 грн. штрафу.

Ухвалою
від 20.10.2008 р. розгляд справи було відкладено на 10.11.2008 р. в зв'язку з
неявкою представників сторін та не виконання ними вимог суду щодо надання
витребуваних доказів.

На
визначену дату відповідач повторно не з"явився, свого повноважного
представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, витребуваних
ухвалою суду доказів не подав. Про дату і час розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином про що свідчить вихідна кореспонденція суду №
9659-9660 від 22.10.08 р., крім того, конверт з копією ухвали до суду не
повертався, що був розцінений судом як належний доказ повідомлення відповідача.

За
вказаних обставин суд вважає, що ним вжито усіх заходів для забезпечення
відповідачу права на судовий захист своїх інтересів.

Враховуючи
викладене, беручи до уваги відсутність клопотання відповідача про відкладення
розгляду справи, справа розглядається без участі представника відповідача за
наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представником
позивача подано клопотання про незастосування технічної фіксації судового
процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1
ГПК України.

Заслухавши
представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку
наданим  доказам, в судовому засіданні
встановлено наступне.

14.03.2007
р. між ТОВ "ТІДІСІ Україна" (власник) та Фізичної особи - підприємцем
ОСОБА_1. (зберігач) був укладений договір відповідального зберігання № 236/2007
в/з, відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу на відповідальне зберігання
пневматичні шини для вантажного автотранспорту, а відповідач в свою чергу,
прийняв вказану продукцію.

Пунктом
2.1 передбачено, що продукція передається на склад зберігача по Акту
прийому-передачі.

Відповідно
до п. 3.4.2 вказаного договору зберігач зобов"язаний в дводенний термін
повернути товар Власнику за першою його вимогою.

Положенями
п. 5.2 договору передбачено, що у випадку втрати, псування, приведення
продукції в стан непридадтний для подальшого його цільового використання, що
відбулось з вини зберігача, останній відшкодовує власникові її повну вартість,
яка вказана в актах приймання-передачі.

14.03.2007
р. згідно з акту прийому-передачі № 1 ТОВ "ТІДІСІ Україна" передало
на зберігання відповідачу -  Фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_1. продукцію на суму 4580 грн.

20.11.2007
р. позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу № 278 про повернення
переданої відповідачу продукції в належному стані, або в разі неможливості
такого повернення сплатити власнику вартість продукції в сумі 4580 грн.

Відповіді
на вказану вимогу відповідачем не надано.

Згідно
п. 3.1.1 договору від 14.03.2007 р. № 236/2007 в/з, де зазначено, що власник
має право перевіряти умови зберігання продукції на складі зберігача, а також
проводити інвентаризацію залишків продукції, позивачем було проведено
інвентаризацію наявності продукції на складі відповідача, в наслідок чого було
встановлено факт відсутності належної позивачу продукції, про що був складений
інвентаризаційний опис станом на 22.04.2008 р.

Відповідно
до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно
зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону,  інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Окрім
того, положеннями ст. ст. 949, 950, п. 1 ч. 1 ст. 951 та ст. 952 ЦК України
зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на
зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої
якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була
прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. За
втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату
(нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок
непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи
її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої
необережності поклажодавця. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею)
або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі
- у розмірі її вартості.

Разом
з тим, відповідно до ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу
поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Водночас
позивачем крім суми основого боргу на підставі п. 5.3 договору від 14.03.2007
р. № 236/2007 в/з за неналежне виконання умов вказаного договору заявлено до
стягнення з відповідача штраф у розмірі 30% від вартості втраченого товару, що
становить 1374 грн.

Статтями
546, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно
до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України,  кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно
ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і
ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи
викладене вище та беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи
та наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до
чинного законодавства та у межах заявлених вимог в розмірі 5954 грн., з яких
4580 грн. вартості неповерненої продукції та 1374 грн. штрафу.

Судові
витрати, відповідно до положень ст. 49 ГПК України, слід покласти на
відповідача.

Керуючись 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.
82-84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1.
Позов задовольнити.

2.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в "Приват Банк", МФО 302689) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (02089, вул.
Радистів 73а, м. Київ, , п/р 1241 в Міжрайонному
відділенні Київської міської філії АКБ "Укрсоцбанк" м. Києва, МФО
322012) 4580 грн. (чотири тисячи п"ятсот вісімдесят грн.) вартості
неповерненої продукції; 1374 грн. (тисячу триста сімдесят чотири грн.) штрафу,
102 грн. (сто дві грн.) витрат на сплату державного мита; 118 грн. (сто вісімнадцять
грн.) витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.
Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя
Залімський І.Г.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  14 листопада 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу