ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
У Х В А Л А

24.11.2008
Справа № Б29/138-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В.
(доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Лисенко
О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської області від 29 вересня
2008р. у справі № Б29/138-08

за заявою ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ

до
приватного підприємства “Сервісторг -Дніпро”, м.Дніпропетровськ

про визнання
банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна міжрайонна державна
податкова інспекція м.Дніпропетровська звернулась з апеляційною скаргою на
ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2008р про
затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора, ліквідацію приватного
підприємства “Сервісторг -Дніпро”, припинення провадження по справі.

Матеріали справи свідчать, що
провадження про справі №Б29/138-08 про банкрутство ПП “Сервісторг -Дніпро”
порушено за ознаками ст. 52 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

Частиною 5 статті 52 Закону про
банкрутство передбачено особливий порядок виявлення кредиторів відсутнього
боржника, відповідно до якого кредиторів боржника виявляє ліквідатор, який
письмово повідомляє усіх відомих йому кредиторів про визнання господарським
судом боржника банкрутом.

Як вбачається зі звіту ліквідатора
(а.с.25), листа ліквідатора до Лівобережної МДПІ від 21.07.2008р (а.с.34)
скаржник був повідомлений як можливий кредитор про порушення провадження у
справі про банкрутство ПП “Сервісторг -Дніпро”.

Лівобережна МДПІ м.Дніпропетровська
не звернулася до ліквідатора зі своїми вимогами до боржника, а відтак не є
кредитором у даній справі.

Відповідно до ч.2 ст 4-1 ГПК
України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, норми якого, як
спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 91 ГПК України право
на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, яке не набрало
законної сили, надається сторонам у справі та прокурору, які звертаються до
апеляційної інстанції відповідно з апеляційною скаргою або з апеляційним
поданням.

Відповідно до п.1 ст 1 Закону про
банкрутство, кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника,
щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника. Сторонами
у справі про банкрутство  є кредитори
(представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Оскільки Лівобережна МДПІ не
заявила свої кредиторські вимоги до боржника ПП “Сервісторг -Дніпро” вона не є
стороною у даній справі, а тому у неї відсутнє право на апеляційне оскарження
рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що
податкова інспекція має право на касаційне оскарження судового акту згідно ст.
107 ГПК України.

З огляду на викладене в прийнятті
апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.91 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Лівобережній міжрайонній
державній податковій інспекції м.Дніпропетровська в прийнятті апеляційної
скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2008р.

Додаток(на адресу скаржника):
апеляційна  скарга  та
додані до неї матеріали на 16 аркушах.

Головуючий суддя
О.В.Джихур

Судді                                                                                О.М.Виноградник

О.М.Лисенко