ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 р.

№
21/24

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:

М.
Остапенка, Є. Борденюк, В. Харченка,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Управління
комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської
ради

на
постанову

від
15.07.2008

Львівського
апеляційного господарського суду

у
справі

№ 21/24

за
позовом

прокурора
Галицького району міста Львова в інтересах держави в особі Управління
комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської
ради

до

суб'єкта
підприємницької діяльності (СПД) -фізичної особи ОСОБА_1

про

розірвання
договору оренди, виселення із приміщень та стягнення заборгованості в сумі
9353,98 грн.

та за
зустрічним позовом

СПД
-фізичної особи ОСОБА_1

до

Управління
комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської
ради

про

зобов'язання
Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської
міської ради передати об'єкт оренди -не житлове приміщення площею 17,3 кв.м.
по вул. АДРЕСА_1 в користування СПД -фізичній особі ОСОБА_1

В
судове засідання прибули представники сторін:

СПД
-фізичної особи ОСОБА_1.

ОСОБА_2
(дов. від 19.11.2008), ОСОБА_3. (дов. від 19.11.2008)

Заслухавши
суддю-доповідача -Є. Борденюк, пояснення представників відповідача та
перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

21.02.2007
між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладений договір оренди
№ Г-5054-7, предметом якого є приміщення 12-1 площею 17.3 кв.м у м. Львові по
вул. Устияновича, 6 для використання під офіс.

Згідно
з розділом 3 договору приймання-передачі об'єкта оренди здійснюється орендарем
та орендодавцем в особі балансоутримувача і оформляється актом
приймання-передачі протягом п'яти днів з дати підписання договору. Об'єкт вважається
переданим в оренду з моменту підписання акта здачі-приймання (п.3.4 договору).

21.02.2007
орендодавець направив орендарю відповідні примірники акта  для підписання. Не заперечуючи  факту отримання примірників акта
приймання-передачі об'єкта оренди, 20.07.2007 орендар звернулася до орендодавця
із заявою про відмову від прийняття об'єкта оренди, оскільки приміщення не
відповідає вимогам, що ставляться до комерційних приміщень. Прийняття
орендодавцем такої відмови не відбулося. 25.02.2008 орендодавець звернувся до
орендаря із заявою про припинення договору оренди у зв'язку із закінченням
строку його дії і відмовою від продовження на новий термін.

Прокурором
заявлений позов про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати з
дати укладення договору оренди до закінчення строку його дії в інтересах
територіальної громади в особі органу, до компетенції якого входить управління
комунальним майном, у тому числі передача майна в оренду.

Орендар
звернувся із зустрічною позовною заявою про спонукання орендодавця передати
об'єкт оренди, належним чином оформивши акт приймання-передачі, посилаючись при
цьому на п.3 ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", відповідно до якого, якщо орендодавець у строк і на умовах, визначених
у договорі оренди, не передасть орендареві об'єкт оренди, орендатор має право,
зокрема, вимагати від орендодавця передачі об'єкта  та відшкодування збитків, завданих
затриманням передачі.

Рішенням
господарського суду Львівської області від 04.04.2008 (суддя Л.Масловська)
первісний позов задоволений в частині стягнення орендних платежів, оскільки у
відповідності до п.4.2 договору термін дії договору та настання обов'язку
орендаря щодо внесення орендної плати починається з дати підписання сторонами
договору і не пов'язаний із датою підписання акта приймання-передачі.
Провадження у справі за вимогою про розірвання договору припинене за
відсутності предмета спору, так як строк дії договору закінчився і орендодавець
попередив орендаря про відмову від продовження договору на новий термін.

У
задоволенні зустрічних вимог про спонукання орендодавця передати майно орендарю
в оренду за актом приймання-передачі відмовлено з посиланням на закінчення
строку дії договору оренди, з яким припинені права та обов'язки сторін, та ухилення
від прийняття в оренду майна шляхом підписання
акта  якраз орендаря.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 (колегія суддів:
Я.Юркевич, О.Зварич, Г.Якімець) рішення у справі скасовано в частині
задоволення вимог за первісним позовом про стягнення орендної плати. У цій
частині у позові  відмовлено.

У
апеляційному порядку оскаржувалося рішення лише у частині вимог про оплату
оренди.

Постанова
суду мотивована тим, що в порушення умов договору об'єкт оренди не був переданий
орендарю орендодавцем. Відповідно до ч.5 ст.762 ЦК України наймач звільняється
від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через
обставини, за які він не  відповідає.

Згідно
з ст.766 ЦК України  якщо наймодавець не
передає майно, наймач має право, зокрема, відмовити від договору найму і
вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Скориставшись
цим правом, орендар поданою 20.07.2007 заявою відмовилася  від орендованого приміщення, оскільки акту
приймання-передачі не підписувала.

Звертаючись
до суду з касаційною скаргою, орендодавець посилається на неправильне
застосування судом при ухваленні оскаржуваної постанови норм права; просить
постанову скасувати, заливши без зміни рішення у справі.

Перевіряючи
юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та  їх повноту, Вищий господарський суд України
дійшов висновку, що  касаційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Господарськими
судами попередніх інстанцій встановлено, що акт приймання-передачі об'єкта
оренди, направлений орендодавцем орендарю, останнім не підписаний з посиланнями
на невідповідність приміщення меті укладеного договору, тобто орендар не
прийняв приміщення в оренду.

Правові
наслідки неприйняття орендарем майна в оренду у законодавчому порядку не
визначені.

Посилання
господарського суду в оскаржуваній постанові
на положення ст.766 ЦК України, якою визначені правові наслідки
непередання майна орендодавцем орендарю, є помилковими, оскільки орендодавець
виконав своє зобов'язання, направивши акт приймання-передачі для підписання.

Відповідно
до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом
якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не
відповідає.

Право
орендаря на звільнення його від плати за оренду спростоване рішеннями у справі
з посиланнями на п.1 договору, об'єктом оренди якого є підвальне приміщення;
мета використання -офіс.

Зважаючи
на те, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК
України), а судовими рішеннями не встановлено ухилення орендодавця від
виконання зобов'язання передати майно в оренду, тоді як п.4.2 договору
визначено, що  внесення орендної плати
починається з дати підписання цього договору, то колегія суддів Вищого
господарського суду України погоджується з позицією господарського суду,
викладеною у рішенні зі справи про
обов'язок орендаря оплачувати
платежі з дати підписання договору.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Управління комунальної власності департаменту економічної політики
Львівської міської ради задовольнити.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від  15.07.2008 у справі № 21/24 скасувати.

Рішення
господарського суду Львівської області
від 04.04.2008 у справі №21/24 залишити без зміни.

Головуючий,
суддя
М. Остапенко

Судді:
Є. Борденюк

В. Харченко