ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

21 листопада 2008
р.           Справа 6/156-08

за
позовом:Суб"єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Вінниця

до:Вінницької міської ради      м. Вінниця

Про
визнання права користування земельною ділянкою

За
позовом Вінницької міської ради  м.
Вінниця

До
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Вінниця

Про
знесення самочинно збудованої будівлі  та
повернення самовільно зайн

Головуючий суддя     Говор Н.Д.

Cекретар судового
засідання Мовчан Г.

Представники

позивача  :     Суб'єкт
підприємницької діяльності
ОСОБА_1, ОСОБА_2( дор. від
04.03.08)

відповідача :
Вінницької міської ради  О.Никонюк
( дор. від  02.01.08) , О.Журавський  ( дор. від
09.01.08)

місце  проведення -приміщення суду к. 1107

ВСТАНОВИВ :

Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1. подано позов доВінницької міської ради  про визнання права користування земельною
ділянкою площею 0,0060 га, розташованою по АДРЕСА_1, призначеної для
обслуговування та експлуатації торгового павільйону, та про зобов'язання
відповідача укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки площею 0,0060
га, яка розташована уАДРЕСА_1. ( справа №6/156-08).

Позивачем
у даній справі подано відмову від позову в частині зобов'язання відповідача
укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки площею 0,0060 га, яка
розташована уАДРЕСА_1.

Ухвалою
від 23.10.2008 провадження у справі у цій частині припинено з підстав п.4 ст.
80 ГПК України .

Вінницькою
міською радою подано позов до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1. про знесення самочинного збудованого торгового павільйону поАДРЕСА_1та
про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 52 кв.м в земельний
фонд Вінницької міської ради з приведенням її до первинного стану за рахунок
відповідача   ( справа № 6/201-08).

Ухвалою
від 23.10.2008 суд об'єднав  справи  для спільного розгляду на підставі ст. 58 ГПК
України.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва до 21.11.08.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд
встановив наступне.

30.09.1999
р. Виконавчий комітет Вінницької міської ради прийняв рішення №1294  "Про надання дозволу Відкритому
акціонерному товариству "Вінницький пивзавод" на проектування та
благоустрій території поАДРЕСА_1з розміщенням малих архітектурних форм та на
проектування і будівництво  пивного бару
по вул. Червоноармійській,1 ", яким, зокрема,  надав дозвіл ВАТ "Вінницький
пивзавод" на проектування та благоустрій території площею 60,0 кв.м
поАДРЕСА_1з розміщенням малих архітектурних форм для тимчасової, терміном на
три роки , торгівлі пивом.

27.03.2001
р. комісія міськвиконкому склала акт про готовність до введення в експлуатацію
малої архітектурної форми для торгівлі пивом по вул. Л.Ратушної.

27.02.2003
р. ВАТ "Вінницький пивзавод" продав, а Приватний підприємець ОСОБА_1
купив  малу архітектурну форму
(павільйон) , про що був укладений договір купівлі - продажу.

17.06.2003
14 сесія 24 скликання  Вінницької міської
ради прийняла рішення № 358, яким вирішила надати  Приватному підприємцю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1,
під існуючий павільйон , орієнтовною площею 0,0060 га, з них: для комерційних
потреб - 0,0052 га, для громадських потреб - 0, 0008 га, за рахунок земель
територіальної громади міста.

На
підставі вказаного рішення Приватному підприємцю ОСОБА_1. був оформлений Дозвіл
№15/10 на розробку проекту відводу земельної ділянки.

Відповідно
до вказаних рішення міської ради та дозволу , спеціалізованою організацією
розроблений проект відведення земельної ділянки загальною площею 0,0060 га, що
знаходиться поАДРЕСА_1 у м. Вінниці.

Вказана
проектна документація на час прийняття рішення у даній справі не затверджена в
установленому порядку.

Вінницька
міська рада  стверджує, що земельна
ділянка площею 52 кв.м по АДРЕСА_1зайнята підприємцем ОСОБА_1самовільно,
самочинно збудованою будівлею.

З
наведених вище обставин вбачається, що будівля павільйону не є збудованою
Приватним підприємцем ОСОБА_1, а придбана ним після прийняття до експлуатації
на підставі правочину, що не визнаний недійсним у встановленому порядку.
Землекористування під будівлею знаходиться у стадії оформлення. В діях
Підприємця немає умислу та протиправної поведінки щодо захоплення та
самовільного використання спірної земельної ділянки.

Відповідно
до ст.1 Закону України " Про державний контроль за використанням та
охороною земель" , ( в редакції
Закону від 15.04.2008)  термін
"самовільне  зайняття  земельної
ділянки"  визначений як  будь-які дії, які свідчать  про
фактичне   використання   земельної
ділянки   за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є  правомірними.

Таким
чином використання земельної ділянки Приватним підприємцем ОСОБА_1не є
самовільним, а тому позов Вінницької міської ради задоволенню не підлягає.

Щодо
визнання права користування земельною ділянкою площею 0,0060 га, розташованою
по АДРЕСА_1за Приватним підприємцем ОСОБА_1. слід зазначити наступне.

Статтею
13 Конституції України   визначено, що
земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського
народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи
державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією
Конституцією

Відповідно
до ст. 142 Конституції України право на землю комунальної власності належить
територіальним громадам. Таким чином, органи місцевого самоврядування є
суб'єктами земельних відносин, здійснюючи регулювання земельних відносин, а
також контроль за додержанням земельного законодавства. У таких земельних
відносинах вони здійснюють установлені для них функції і повноваження.

Відповідно
до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи набувають
права власності  та права  користування
земельними  ділянками із земель
державної або комунальної власності за рішенням
органів  виконавчої  влади
або органів   місцевого   самоврядування   в
межах  їх  повноважень, визначених  цим
Кодексом  або  за
результатами аукціону.

Тобто
законом передбачено в якості необхідної умови набуття права на земельну
ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, наявність
відповідного рішення визначеного законом органу.

Відповідно
до частини другої статті 19 Конституції органи державної (в тому числі судової)
влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наслідки
відмови органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні
земельної ділянки в користування, або залишення клопотання без розгляду
передбачені ч. 9  ст. 123  Земельного кодексу. Зокрема позивач мав у
такому разі право оскаржити  таку відмову
органу або бездіяльність посадової особи . Отже, Приватним підприємцем
ОСОБА_1.  в даному випадку невірно
обраний спосіб захисту свого права, а тому його позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49,
82,   84, 85, 115, 116  ГПК України;

ВИРІШИВ :

В
позові Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. до Вінницької міської
ради   про визнання права
користування   земельною ділянкою площею
0,0060 га, розташованою по АДРЕСА_1- відмовити.

В
позові Вінницької міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.
про знесення самочинного збудованого торгового павільйону поАДРЕСА_1та про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 52 кв.м - відмовити.

Суддя
Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  21 листопада 2008 р.

віддрук 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу