Харківський апеляційний
господарський суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року
Справа № 5/506-08

Колегія суддів у
складі: головуючого судді  Олійника В.Ф.,
судді  Гончар Т.В., судді Кравець
Т.В.,

при
секретарі -Бухановій Т.А.

за
участю представників:

позивача
-Вижунов
Ю.М.

відповідача
-не
з'явився

розглянувши
апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (вх. № 2533 С/2-5)

на
рішення господарського суду Сумської області від 20.10.2008 року

по
справі № 5/506-08 (суддя Гудим В.Д.)за позовом Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до
відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сумитеплоенерго", м. Суми

про
стягнення 4000 грн. 00 коп., -

встановила:

В серпні 2008 р. фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сумитеплоенерго" - 4000 грн. 00 коп. збитків, пов'язаних з оплатою
витрат на  правову допомогу при розгляді
справи № 14/737-07 у господарському суді Сумської області та Харківському
апеляційному господарському суді.

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.10.2008 року
клопотання фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 б/н від 20.10.08р. про зупинення
провадження у справі № 5/506-08 -залишено без задоволення. В позові відмовлено.
Рішення мотивоване необґрунтованістю вимог позивача, оскільки віднесення
позивачем до складу збитків витрат на юридичну допомогу суперечить вимогам
закону.

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 в апеляційній скарзі порушує
питання про скасування зазначеного рішення та прийняття нового, яким
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" 4000 грн., посилаючись
на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач у направленому суду клопотанні просив відкласти розгляд
справи на інший день в зв'язку з неможливістю з поважних причин підготуватись
належним чином та висловити свою правову позицію.

Перевіривши повноту
встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським
судом Сумської області норм матеріального та процесуального права та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про  відмову в задоволенні апеляційної скарги, з
наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того,
що віднесення позивачем до складу збитків витрат на юридичну допомогу
суперечить вимогам закону, зокрема положенням ст. ст. 22, 623 ЦК України, так
як такі витрати не мають обов'язкового характеру. Крім того, факт наявності
витрат на юридичну допомогу та їх розмір не знаходяться у необхідному зв'язку
зі збитками, стягнення яких було предметом розгляду у справі  № 14/737-07,
а тому в позові відмовив.

З такими висновками погоджується колегія суддів апеляційної
інстанції.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної
інстанції між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 і фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг від 11.12.2007.
(далі -Договір) та додаткову угоду до нього від 17.06.2008р., згідно умов яких
останній надавав позивачу юридичну допомогу щодо захисту прав та законних
інтересів позивача при  розгляді в
господарському суді Сумської області
справи за  позовом фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1  до ТОВ
„Сумитеплоенерго”, третя особа: Приватне виробничо-комерційне підприємство
“Рубін” про відшкодування майнової
шкоди.

Зазначене волевиявлення позивача щодо звернення до послуг фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було викликане необхідністю захисту порушених прав
позивача.

За наслідками розгляду справи 14/737-07 за позовом фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1  до ТОВ
„Сумитеплоенерго”, третя особа: Приватне виробничо-комерційне підприємство
“Рубін”, де представництво позивача здійснював
ОСОБА_2, господарським судом Сумської області винесено рішення від
14.05.2008р. ( а.с.7 ), яким  з
відповідача стягнуто на користь позивача -118672,77 грн., 1186,73 грн.
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Переглядаючи зазначене рішення в апеляційному порядку, постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.08р. ( а. с. 10 )
рішення господарського суду Сумської області від 14.05.2008р. по справі №
14/737-07 було залишено без змін.

За надані підприємцем
ОСОБА_2 послуги позивач поніс витрати на правову допомогу загальною
вартістю 4000 гривень, сплативши за юридичні послуги, які він і просить
стягнути з відповідача та на його твердження відносяться до нанесених йому
збитків. При цьому позивач посилається на ст. 224 Господарського кодексу
України та  ст. 22 Цивільного кодексу
України.

Слід зазначити, що надання правової допомоги учасникам судового
процесу (склад учасників процесу визначений ст.18 ГПК України) при розгляді
спорів в господарських судах передбачено, перш за все, статтею 59 Конституції
України, в якій вказано і вірно зазначив в скарзі позивач, що кожен має право
на правову допомогу та кожен є вільним у виборі захисника своїх прав і в даному
випадку позивач використав таке право.

Рішенням
Конституційного Суду України від 16.11.2000 року по справі №1-17/2000
визначено, що положення частини першої ст.59 Конституції України про те, що
«кожен є вільним у виборі захисника своїх прав»треба розуміти як конституційне
право, з метою отримання правової допомоги, вибирати захисником своїх прав,
крім адвоката, ще й особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право
на надання правової допомоги, особисто чи за дорученням юридичної особи.

Аналогічні норми містить і частина 1 ст. 56 ЦПК України, якою
гарантовано, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання правової допомоги.

В силу статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм
законодавством та установчими документами, через свого представника. Громадяни
можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через
представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою
довіреністю. Представництво інтересів сторони у господарському суді іншими, ніж
зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 28 ГПК України, особами не носить обов'язкового
характеру і пов'язано лише з волевиявленням самої сторони.

Таким чином держава
в  особі
відповідних  органів  визначає
певне  коло суб'єктів надання
правової допомоги  та  їх
повноваження.  Правову допомогу
можуть надавати, як адвокати, так і особи, які є фахівцями у галузі права і за
законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням
юридичної особи.

Витрати на правову допомогу, які є предметом даного спору, позивач
як вже зазначалося вище відносить  до
збитків.

Так відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України  учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою
стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які
управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.  Збитками є:  втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).  Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Однак, в силу ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою
допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права закон відносить до витрат
на правову допомогу.

Аналогічні норми містять і приписи ст. 90 КАС України.

Оскільки оплата юридичних послуг віднесена законодавством до
судових витрат, то дана категорія послуг не може бути ні матеріальною шкодою,
ні тим більш збитками з огляду на приписи ст. 225 ГК України, яка прямо вказує
що саме відноситься до збитків. Оплата юридичних послуг під визначення збитків
не підпадає.

Таким чином надання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2позивачу
юридичних послуг по захисту інтересів позивача в суді закон не відносить  до збитків.

Правову позицію з цього питання викладено в постанові Верховного
Суду України від 04.03.02 р. по справі № 2/217 за позовом ТОВ “Укренергосервіс”
до “Промінвестбанку” p. та Першого українського міжнародного банку про
стягнення збитків, з яких зокрема 60 000 грн. витрат,  пов'язаних
з наданням юридичної допомоги щодо захисту своїх прав, де зазначено, що
віднесення арбітражним судом до збитків витрат товариства на правове
обслуговування суперечить закону, зокрема, положенням статті 203 ЦК ( дійсної
на час виникнення спірних правовідносин ), оскільки  такі
витрати  не  мають обов'язкового  характеру
і  факт  їх
наявності  та  розмір
не знаходяться у необхідному зв'язку з оспорюванню шкодою, що підлягала
стягненню по цій справі.

Наведені вище положення законодавства дають колегії суддів суду
апеляційної інстанції підстави вважати, виходячи із правової природи  судових витрат, пов'язаних з розглядом справи
в господарському суді, що до складу таких витрат відносяться витрати, пов'язані
з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, який надає
правову допомогу за договором.

Аналіз
вищевикладених фактів та обставин, а також аналіз вище приведених положень
відповідних норм законів у їх системному зв'язку приводить до висновку про те,
що підстави для скасування рішення Сумської області від  20.10.2008 року - відсутні,  тому апеляційна скарга позивача задоволенню
не підлягає, а рішення суду першої інстанції -залишається  без змін.

На підставі
вищезазначеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, ГПК
України,

постановила:

Апеляційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Рішення  господарського суду
Сумської області   20.10.2008 року по
справі № 5/506-08 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.Ф.Олійник

Суддя
Т.В. Гончар

Суддя
Т.В. Кравець

Повний текст постанови

підписаний 25 листопада
2008 року