ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№
2/13/326-Б

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі
:

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Коваленка
В.М.

Заріцької
А.О.

розглянувши
касаційну скаргу

гр. ОСОБА_1., с. Бубнівка Городоцького
району Хмельницької області

на
постанову

від
24.06.2008 р. Житомирського апеляційного господарського суду

та
ухвалу

від
01.04.2008 р. господарського суду Хмельницької області

у
справі

№
2/13/326-Б
господарського суду Хмельницької області

за
заявою

Городоцької
МДПІ Хмельницької області

до

ТОВ
"Бубнівське", с. Бубнівка Городоцького району Хмельницької області

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

Іващук
В.А.

в судовому засіданні взяв участь представник:

гр.
ОСОБА_1.

ОСОБА_2.,
довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Хмельницької області від 24.11.2004 р. за заявою Городоцької
МДПІ Хмельницької області було порушено провадження у справі № 13/326-Б
про банкрутство ТОВ "Бубнівське" в порядку ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (далі -Закон про банкрутство).

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 24.12.2004 р. визнано ТОВ
"Бубнівське" банкрутом відповідно до ст. 52 Закону про банкрутство та
відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ініціюючого
кредитора -Городоцьку МДПІ Хмельницької області та зобов'язано ліквідатора
вчинити певні дії.

Ухвалою
господарського суду Хмельницької області від 02.09.2005 р. звільнено Городоцьку
МДПІ Хмельницької області від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та
ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3. на підставі ч.
3 ст. 52 Закону про банкрутство.

08.08.2006
р. гр. ОСОБА_1  було подано скаргу на дії
ліквідатора банкрута ОСОБА_3., в якій він просив визнати незаконними дії
ліквідатора банкрута ОСОБА_3. щодо продажу квартири АДРЕСА_1 та у разі її
включення до ліквідаційної маси -зобов'язати ліквідатора банкрута ОСОБА_3.
виключити квартиру з останньої, а також зобов'язати ліквідатора банкрута
ОСОБА_3. передати квартируАДРЕСА_1на баланс Бубнівської сільської ради та
стягнути з ліквідатора банкрута ОСОБА_3. моральну шкоду в сумі 1 650,00 грн.

Ухвалою
господарського суду Хмельницької області від 01.04.2008 р. (судді: Дячук Т.В.
-головуючий, Матущак О.І., Саврій В.А.) відмовлено у задоволенні скарги жителя
с. Бубнівка Городоцького району ОСОБА_1про визнання незаконними дій ліквідатора
банкрута ОСОБА_3. щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , про зобов'язання ліквідатора
банкрута ОСОБА_3. виключити квартиру із ліквідаційної маси, про зобов'язання
ліквідатора банкрута ОСОБА_3. передати квартируАДРЕСА_1на баланс Бубнівської
сільської ради. Провадження у справі в частині скарги про стягнення з
ліквідатора банкрута ОСОБА_3. моральної шкоди в сумі 1 650,00 грн. припинено.

Ухвала
мотивована тим, що скаржником не надано доказів на підтвердження у нього права
власності на спірну квартиру та не доведено, що неправомірними діями
ліквідатора порушено його права власника.

Постановою
Житомирського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р. (судді:
Вечірко І.О. -головуючий, Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А) апеляційну скаргу гр.
ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Хмельницької
області від 01.04.2008 р. -без змін.

При
винесенні постанови суд виходив з того, що скаржником не представлено до суду
доказів, які підтверджують право власності або інше передбачене законом право
на квартиру, що є предметом судового розгляду, та не доведено факту порушення
ліквідатором банкрута ОСОБА_3. прав скаржника при виконанні ліквідатором своїх
повноважень по здійсненню ліквідаційної процедури.

Не погоджуючись
з винесеними за результатами скарги на дії ліквідатора банкрута судовими
рішеннями, гр. ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р. та ухвалу господарського
суду Хмельницької області від 01.04.2008 р. скасувати та постановити нове
рішення, яким визнати незаконними дії ліквідатора ТОВ "Бубнівське"
ОСОБА_3. із включення квартириАДРЕСА_1до ліквідаційної маси ТОВ "Бубнівське".

Касаційна
скарга мотивована порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

На
думку заявника касаційної скарги, судами постановлено судові рішення на
суперечливих доказах при неповному з'ясуванні обставин справи.

Заслухавши
пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 3 ст. 52 Закону про банкрутство, у разі виявлення майна відсутнього
боржника, ліквідатора має бути замінено за клопотанням кредитора арбітражним
керуючим.

Як
вбачається з матеріалів справи, у серпні 2005 р. ініціюючий кредитор
-Городоцька МДПІ Хмельницької області, посилаючись на встановлення під час
ліквідаційної процедури  ряду активів
боржника, які не розпайовані і, відповідно, можуть бути використані для
погашення вимог кредиторів, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його
від виконання обов'язків ліквідатора банкрута.

Ухвалою
суду першої інстанції від 02.09.2005 р. вказане клопотання було задоволено,
звільнено ініціюючого кредитора від виконання обов'язків ліквідатора банкрута
та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3. у зв'язку з
виявленням майна боржника.

Як
встановлено судом апеляційної інстанції (зв. стор. а.с. №59 том ІІІ) та
вбачається з матеріалів справи (а.с. №96 том І), згідно з актом інвентаризації
майна банкрута -ТОВ "Бубнівське" станом на 20.09.2005 р.,
затвердженого ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 ., було виявлено
майно в кількості 37 одиниць, в т.ч. три житлові будинки.

У
відповідності до ст. ч. 3 ст. 52 Закону про банкрутство у разі виявлення
ліквідатором майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, сума виручки від
продажу такого майна направляється на покриття витрат, пов'язаних з
провадженням у справі про банкрутство. Тобто, у такому випадку законодавцем не
передбачено перехід до загальних судових процедур банкрутства.

Втім,
згідно з ч. 6 ст. 52 Закону про банкрутство за клопотанням ліквідатора у разі
виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський
суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією
статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство,
передбачених цим Законом.

Отже,
господарський суд здійснює перехід до загальних судових процедур у разі
виявлення майна відсутнього боржника, сума виручки від продажу якого більша від
суми, необхідної для покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про
банкрутство.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно до проміжного звіту ліквідатора
банкрута від 13.02.2006 р. №13/326-Б (а.с. №№56-57 том І) вартість виявленого
майна та активів банкрута за експортною оцінкою становить 90 433,40 грн.,
частина якого реалізована на суму 47 603,07 грн.

Таким
чином, при виявленні ще у 2005 році майна банкрута суд станом на квітень 2008
року не здійснив перехід до загальних процедур банкрутства.

Однак,
у разі виявлення майна відсутнього боржника, реалізаційна вартість якого
перевищує витрати на здійснення процедури банкрутства, до боржника не може
застосовуватись спрощена процедура банкрутства.

Відповідної
правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові
від 05.12.2006 р. у справі № 9/33.

У
спрощеній процедурі банкрутства відсутні органи конкурсного самоуправління.
Зокрема, зазначена процедура не передбачає створення комітету кредиторів, який
здійснює контроль за такими діями ліквідатора банкрута, як вчинення оцінки
майна боржника, здійснення його продажу та задоволення вимог кредиторів.

У
зв'язку з чим, загальна судова процедура забезпечує дотримання учасниками
справи принципів процедури банкрутства, а відтак і проведення повноцінних
заходів з реалізації майна боржника та пропорційного задоволення вимог
кредиторів.

Разом
з  тим, частиною 1 статті 26 Закону про
банкрутство (в редакції Закону України від 03.03.2005 р. N 2453-IV, який набрав
чинності 05.04.2005 р.), передбачено, що усі види майнових активів (майно та
майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного
господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за
винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих
дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури. Вказані об'єкти в
разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому
законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без
додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже,
виявлені під час ліквідаційної процедури жилі будинки не могли бути включені до
ліквідаційної маси банкрута і відчужені ліквідатором банкрута та підлягали безумовній
передачі ліквідатором банкрута до комунальної власності відповідної
територіальної громади.

Таким
чином, в діях ліквідатора банкрута ОСОБА_3. вбачається ігнорування вказаних
норм, а відтак і грубе порушення імперативних приписів Закону про банкрутство.

На
вказане попередні судові інстанції увагу не звернули та не дали цьому
відповідної правової оцінки. Втім, такі дії ліквідатора банкрута тягнуть за
собою певні правові наслідки, як-то повернення об'єктів житлового фонду, які
неправомірно відчужені ліквідатором банкрута, усунення ліквідатора банкрута від
виконання ним своїх обов'язків тощо.

Між
тим, згідно із ч. 4 ст. 25 Закону про банкрутство дії ліквідатора можуть бути
оскаржені до господарського суду особою, яка, посилаючись на свої права
власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює
правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Отже,
наявність у особи, яка оскаржує дії ліквідатора, права власності на майно, що
включено до ліквідаційної маси, не є обов'язковим.

Відтак,
висновок суду першої інстанції про те, що заявником скарги на дії ліквідатора
банкрута -гр. ОСОБА_2. не надано доказів на підтвердження у нього права
власності на спірну квартиру та не доведено, що неправомірними діями
ліквідатора порушено його права власника, є необґрунтованим, оскільки скаргу на
дії ліквідатора банкрута може бути подано і іншою, крім власника, особою, яка
має інші передбачені законом або договором правові підстави на це майно.

Водночас
посилання суду апеляційної інстанції на те, що заявником скарги на дії
ліквідатора не представлено суду доказів, які підтверджують інше передбачене
законом право на квартиру в житловому будинку, що  включений до ліквідаційної маси банкрута,
також не можуть бути визнані правомірними.

В
силу ч. 3 ст. 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння майном
вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено
рішенням суду.

Відповідно
до довідки від 26.09.2006 р. №271, виданої Виконавчим комітетом Бубнівської
сільської ради Городоцького району Хмельницької області, (а.с. №3 том ІІІ) гр.
ОСОБА_2. проживає та зареєстрований в квартирі одного з житлових
будинків відомчого житлового фонду ТОВ "Бубнівське" по АДРЕСА_1

Неправомірність
такого володіння не встановлена рішенням суду.

Отже,
сам по собі факт проживання та реєстрації особи у встановленому порядку у
будівлі, що включена ліквідатором банкрута до ліквідаційної маси, надає їй
право на оскарження таких дій ліквідатора банкрута.

Все
вищенаведене в сукупності свідчить про істотне порушення попередніми судовими
інстанціями положень чинного законодавства.

Враховуючи
вказане, колегія суддів вважає за необхідне винесені за результатами розгляду
скарги на дії ліквідатора судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії ліквідатора
банкрута ОСОБА_3. із включення квартириАДРЕСА_1до ліквідаційної маси банкрута.

У
зв'язку з чим, суду першої інстанції необхідно вирішити питання щодо повернення
об'єктів житлового фонду, що неправомірно відчужені ліквідатором банкрута, та
передачі їх до комунальної власності відповідної територіальної громади.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 25, 26, 52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу гр. ОСОБА_1.
задовольнити.

2.          Постанову Житомирського апеляційного
господарського суду від 24.06.2008 р. та ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 01.04.2008 р. у справі № 2/13/326-Б скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким визнати
дії ліквідатора ТОВ "Бубнівське" ОСОБА_3. із включення квартириАДРЕСА_1до
ліквідаційної маси ТОВ "Бубнівське" незаконними.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

А.О. Заріцька