ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.08 р.
Справа № 36/105пд

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

м.Запоріжжя

до відповідача Колективного
підприємства „Колос” м.Селидове

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Універсальна
спеціалізована товарна біржа „Укрінкомбіржа” м.Красноармійськ

про визнання договору дійсним

Суддя Будко Н.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з”явився;

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 м.Запоріжжя, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до відповідача, Колективного підприємства
„Колос” м.Селидове, про визнання договору купівлі-продажу №16 нерухомого майна:
нежитлового приміщення кафе „Колос”, загальною площею 216,6м.кв., що складає
1/1 частку розташоване за адресою Донецька область, м.Селидове,АДРЕСА_1, від
15.05.08р., укладеного на Універсальній спеціалізованій товарній біржі
„Укрінкомбіржа” дійсним.

В ході розгляду спору позивач надав
суду пояснення №2 (вих.№24/07 від 22.07.08р.), які фактично є уточненням
позовних вимог згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, і
просить суд визнати договір купівлі-продажу №16 нерухомого майна, а саме
нежитлового приміщення кафе „Колос”, загальною площею 216,6м.кв., що складає
1/1 частку, розташованого за адресою Донецька область, м.Селидове,АДРЕСА_1, від
15.05.08р., укладеного на Універсальній спеціалізованій товарній біржі
„Укрінкомбіржа” дійсним, а також визнати право власності на нежитлове
приміщення кафе „Колос”, загальною площею 216,6 м.кв., що складає 1/1 частку,
розташовану за адресою Донецька область, м.Селидове,АДРЕСА_1, за Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1.

Суд розглядає вимоги позивача з
урахуванням уточнення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, у відзиві на позовну заяву №5/07 від 03.07.2008р. вимоги позивача з
урахуванням уточнення визнає у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Універсальна
спеціалізована товарна біржа „Укрінкомбіржа” м.Красноармійськ, у судове
засідання не з'явилась, направила до суду заяву №21/06/1 від 19.06.08р., в якій
просить суд розглянути спір без її участі, а також відзив на позов №02-07/1 від
02.07.08р., в якому вважає вимоги позивача з урахуванням уточнення законними та
обґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

14.05.08р. відповідач, Колективне
підприємство „Колос” в особі директора ОСОБА_2, та Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 (Брокер), уклали договір - доручення №7.

Розділом 1 означеного договору
передбачено, що брокер зобов”язується представляти інтереси відповідача на
біржових торгах, що будуть проведені за місцезнаходженням УСТБ „Укрінкомбіржа”,
та укласти від імені відповідача біржову угоду щодо купівлі-майна, а відповідач
зобов”язується оплатити брокеру винагороду за виконане доручення. Об”єктом
продажу є майно, що належить відповідачу, а саме нежитлове приміщення кафе
„Колос”, загальною площею 216,6м.кв., що складає 1/1 частку, розташоване за
адресою Донецька область, м.Селидове, АДРЕСА_1, початковою вартістю 25 620грн.

На виконання умов за вищевказаним
договором, 15.05.2008р. між відповідачем, Колективним підприємством „Колос” в
особі директора ОСОБА_2, в імені якого діяв брокер №10 - члена УСТБ
„Укрінкомбіржа” ОСОБА_3. та позивачем - Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1,  в особі брокера №10 - члена
УСТБ „Укрінкомбіржа” ОСОБА_4,   був
підписаний договір купівлі-продажу №16.

Відповідно до умов даного договору
відповідач прийняв на себе зобов'язання продати, а позивач купити  нежитлове приміщення кафе „Колос”, загальною
площею 216,6 м.кв., що складає 1/1 частку, розташовану за адресою АДРЕСА_1,
м.Селидове, Донецька область.

Вартість проданого майна складає 25
650грн. 00коп.(п.2.2 договору).

На виконання умов за цим договором
відповідач передав позивачу нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення кафе
„Колос” загальною площею 216,6 м.кв., що складає 1/1 частку, розташовану за
адресою Донецька область, м.Селидове, АДРЕСА_1.

Отримане нерухоме майно позивачем
було оплачено в повному обсязі, про що свідчить прибутковий касовий ордер від
15.05.08р.

Відповідно до ст.185 Господарського
кодексу України до укладання господарських договорів на біржах застосовуються
загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з
урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних
бірж.

Згідно із ст.15 Закону України
"Про товарну біржу" біржовою операцією визнається угода, що
відповідає сукупності зазначених у вказаній статті умов.

Як встановлено судом, за своїм
змістом договір №16 від 15.05.2008р. являє собою біржовий контракт, а
учасниками вказаного договору є члени біржі.

Вказаний договір  поданий до реєстрації та зареєстрований на
біржі згідно із ч.1 ст.15 Закону України "Про товарну біржу", що
підтверджується підписом та печаткою повноважного представника товарної біржі
на зворотній стороні спірного договору.

Згідно із ст.657 Цивільного кодексу
України договір купівлі-продажу земельної ділянки,   єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Одночасно, частиною 2 ст.15 Закону
України "Про товарну біржу" передбачено, що угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

За приписом ст.220 Цивільного
кодексу України суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, за змістом ст.220
Цивільного кодексу України сторони можуть звернутися до суду з вимогами про
визнання дійсним лише того договору, який підлягає нотаріальному посвідченню.
Тому  угоди, зареєстровані на біржі, згідно
із ст.15 Закону України "Про товарну біржу" не підлягають
нотаріальному посвідченню, і є дійсними в силу закону.

Однак, у п.1.3 договору №16 від
15.05.08р. зазначено: відповідач гарантує, що нерухоме майно (нежитлове
приміщення кафе „Колос” загальною площею 216,6 м.кв., що складає 1/1 частку,
розташовану за адресою Донецька область, м.Селидове, АДРЕСА_1) не обтяжене
майновими зобов'язаннями, не знаходиться під арештом, не є предметом договору
застави і не є предметом майнового спору.

Але, як вбачається з витягу з
Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №19303089 від
24.06.08р., виданого Приватним нотаріусом
ОСОБА_5.,  на нерухоме майно
Колективного підприємства „Колос”, зокрема на спірний об'єкт -  нежитлове приміщення кафе „Колос” загальною
площею 216,6 м.кв., що складає 1/1 частку, розташовану за адресою Донецька
область, м.Селидове, АДРЕСА_1, був накладений арешт на підставі постанови ВДВС
Синельниковського міськрайонного управління юстиції №АА 054385 від 30.12.05р.

До того ж, суд звертає увагу на те,
що в матеріалах справи міститься Статут Колективного підприємства Кафе „Колос”,
згідно якого дане підприємство є самостійною юридичною особою.

За таких обставин господарський суд
дійшов висновку, що відповідач не мав право відчужувати вищевказане нерухоме
майно шляхом укладання з позивачем договору купівлі-продажу №16 від 15.05.08р.,
оскільки на нього був накладений арешт і воно внесено до Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Стаття 203 Цивільного кодексу
України передбачає, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного
законодавства а також моральним принципам суспільства.

Недотримання означеної вимоги
закону в момент вчинення правочину є підставою для визнання такого правочину
недійсним (ст. 215 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що договір №16 від
15.05.08р. суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки нерухоме майно,
яке є предметом даного договору знаходиться під арештом і відповідач не мав
права на його відчуження, господарський суд на підставі 83 Господарського
процесуального кодексу України визнає означений договір недійсним.

Однією з вимог позивача є
визнання  за ним права власності на
нежитлове приміщення кафе „Колос”, загальною площею 216,6 м.кв., що складає 1/1
частку, розташовану за адресою АДРЕСА_1, м.Селидове, Донецька область.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що він звернувся до ДКП „Бюро технічної інвентаризації” м.Селидове з
заявою №1/07 від 01.07.08р. з проханням зареєструвати право власності на
нежитлове приміщення кафе „Колос”, загальною площею 216,6м.кв.,що складає 1/1
частку, розташовану за адресою Донецька область, м.Селидове,АДРЕСА_1.  Листом №2045 від 21.07.08р. ДКП „Бюро
технічної інвентаризації” відмовило позивачу у реєстрації права власності,
оскільки згідно Тимчасового положення про порядок державної  реєстрації
прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.02р. №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 18.02.02р. №157/6455, не передбачено реєстрація прав власності на нерухоме
майно, яке виникло відповідно до договорів купівлі-продажу майна на товарних
біржах та які не посвідчені в нотаріальному порядку.

Однак, вимоги позивача про визнання
права власності на спірний об'єкт задоволенню не підлягають враховуючи наступне:

Відповідно до ст.328 Цивільного
кодексу України право власності набувається з підстав, не заборонених законом,
зокрема із правочинів.

За приписами ст. 204 Цивільного
кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги той факт, що
договір №16 від 15.05.08р. купівлі-продажу спірного нерухомого майна -
нежитлове приміщення кафе „Колос” загальною площею 216,6 м.кв., що складає 1/1
частку, розташовану за адресою Донецька область, м.Селидове, АДРЕСА_1, на яке
позивач просить визнати право власності, визнаний недійсним, господарський суд
вважає, що у позивача відсутні правові підстави для визнання за ним права
власності на оспорюване майно, у зв'язку з чим відмовляє в цій частині позову.

Таким чином, причиною виникнення
спору є намагання позивача легалізувати майно, набуте без відповідних правових
підстав, а також неправильне розуміння позивачем норм права, які регулюють
режим права власності та порядок його судового захисту.

Суд не приймає визнання
відповідачем позову, оскільки всупереч ст. 78 Господарського процесуального
кодексу України визнання відповідачем позову суперечить нормам чинного
законодавства України.

Судові витрати підлягають
віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

У позові  Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 м.Запоріжжя до Колективного підприємства „Колос” м.Селидове, за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Універсальної спеціалізованої товарної біржі „Укрінкомбіржа”
м.Красноармійськ, з урахуванням уточнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Суддя
Будко Н.В.