АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.11.08
Справа  № 2п-34/08

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                     Бойко
С.М.,

суддів:                                           Бонк
Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників:

від скаржників
з»явилися,

від інших учасників процесу
не з»явилися,

розглянув апеляційні
скарги:

1.          ОСОБА_1, м.Ужгород

2.          ОСОБА_2,  с.Кам»яниця Ужгородського району

на
рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від
04.07.2008 року, суддя Мотич О.В., в справі
за  № 2п-34/08

за позовом:
ОСОБА_3, м.Ужгород

до  відповідачів:

1.          товариства з обмеженою
відповідальністю Закарпатського коледжу управління і бізнесу «Ерудит»,
м.Ужгород

2.          ОСОБА_2,  с.Кам»яниця Ужгородського району

3.          ОСОБА_1, м.Ужгород

4.          товариства з обмеженою
відповідальністю Проектного
конструкторсько-технологічного бюро «Едельвейс», м.Ужгород

про визнання
недійсним рішення загальних зборів ТОВ Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»від 16.09.2002 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про вихід із
складу учасників товариства,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2008 року задоволено
позов  ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю Закарпатського коледжу управління і бізнесу «Ерудит», ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»від 16.09.2002 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про вихід із
складу учасників товариства.

Рішення суду мотивоване тим, що
збори учасників від 16.09.2002 року скликані, підготовлені та проведені з
порушенням встановленого діючим законодавством порядку, оскільки позивача не
було належним чином повідомлено про час та місце їх проведення, не повідомлено
про порядок денний зборів та зазначена кількість присутніх учасників в
протоколі не відповідає дійсній кількості присутніх учасників. Крім цього,
прийняте на зборах рішення в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про вихід із
складу учасників товариства не відповідає вимогам діючого законодавства та
встановленим обставинам по справі, оскільки на момент проведення спірних зборів
позивач не мав наміру виходити зі складу учасників, а тому вказаним рішенням
порушено право позивача, що є підставою для визнання його недійсним.

При цьому, суд вважає, що позивачем
не пропущено строк позовної давності звернення до суду з  даним позовом, оскільки позивач дізнався про
своє порушене право лише в березні 2005 року під час розгляду справи за позовом
ОСОБА_4 до ТОВ ПКТБ «Едельвейс», виконкому Ужгородської міської ради та третіх
осіб ОП «Ужгородський коньячний завод»та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення
зборів учасників ТОВ ПКТБ «Едельвейс», при написанні відповідної нотаріально
посвідченої заяви від 11.03.2005 року щодо його відсутності на загальних зборах
учасників.

В апеляційній скарзі скаржник- 1
просить рішення  суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, в зв”язку з неповним
з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що на
момент проведення спірних зборів позивач вже не був учасником ТОВ ПКТБ
«Едельвейс», а тому товариство не зобов»язано було повідомляти його про час та
місце проведення зборів та про порядок денний спірних зборів. При цьому,
скаржник покликається на те, що
підставою втрати позивачем статусу учасника товариства є подана ним
заява у січні 2002 року, а тому позивач вважається таким, що вибув з числа
учасників саме з дати подання цієї заяви, оскільки вихід з товариства - це
одностороннє добровільне безумовне волевиявлення учасника, спрямоване на
припинення корпоративних правовідносин.

Скаржник заперечує висновок суду
про те, що позивач залишився учасником товариства, оскільки  23.07.2002 року надіслав заяву про
відкликання попередньої заяви про вихід з учасників товариства з тих підстав,
що відсутні докази подання такої заяви позивачем. При цьому, зазначає, що
учасник не вправі відкликати подану ним заяву про вихід без згоди товариства.

Скаржник не погоджується з
висновком суду про преюдиціальність встановлених фактів рішенням Ужгородського
міськрайонного суду  від 18.10.2005 року
та ухвалою Верховного суду України від 27.04.2007 року по справі за  позовом ОСОБА_4 до ТОВ ПКТБ «Едельвейс»,
виконкому Ужгородської міської ради та третіх осіб ОП «Ужгородський коньячний
завод»та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення зборів учасників ТОВ ПКТБ
«Едельвейс», оскільки за змістом ч.2 ст.35 ГПК України доведенню не підлягають
обставини, які встановлені у справі між тими ж сторонами, що в спірному випадку
відсутнє, оскільки ТзОВ ЗКУБ «Ерудит»та ОСОБА_1 не були сторонами у вказаній
справі.

Скаржник покликається на порушення
місцевим судом норм процесуального права в частині розгляду справи та прийняття
рішення  за відсутності відповідача - ТОВ
ПКТБ «Едельвейс», яке на час подачі позовної заяви та провадження по справі в
суді першої інстанції- ліквідовано, в зв»язку з чим безпідставно залучено інших
відповідачів -учасників ТОВ ПКТБ «Едельвейс», оскільки  учасниками судового процесу є господарське
товариство та учасник, право якого порушено.

Скаржник також покликається на
пропущення позивачем строку позовної давності звернення з даним позовом  та вважає безпідставним посилання суду на те,
що позивач дізнався про своє порушене право на чергових зборах товариства
23.02.2006 року, оскільки такі збори не скликалися та не проводилися.  Скаржник зазначає, що факт обізнаності
позивача про існування спірного рішення з дати його прийняття  випливає зі змісту поданої позивачем
нотаріально посвідченої заяви від
11.03.2005 року.

В апеляційній скарзі скаржник- 2
просить рішення  суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити з аналогічних
підстав. Додатково покликається на безпідставність залучення його місцевим
судом в якості відповідача, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення
ОСОБА_2 не був учасником товариства.

В судове засідання представники
позивача та відповідачів- 1 та 4 не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені
про час та місце судового засідання, а тому
суд розцінює їх неявку як без поважних причин та вважає за можливе
розгляд справи провести за наявними в справі документами про права і обов”язки
сторін.

Суд, заслухавши пояснення
представників скаржників, які підтримали свої позиції, пояснення дали
аналогічні, викладені в письмових поясненнях, додатково зазначивши, що просять
рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог по суті спору за відсутності порушення його права та дослідивши
наявні докази по справі,  вважає, що
апеляційні скарги  підлягають задоволенню
з врахуванням уточнення.

Судом встановлено, що 16 вересня
2002 року загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю
Проектного  конструкторсько-технологічного
бюро «Едельвейс»прийнято рішення, зокрема, щодо задоволення заяви  ОСОБА_3 про вихід із складу учасників
товариства, яке в цій частині і є предметом оскарження в даній справі.

Підставою для визнання вказаного
рішення недійсним позивач зазначає порушення порядку скликання, підготовки та
проведення спірних зборів, а також невідповідність прийнятого рішення  вимогам діючого законодавства, оскільки на
момент проведення спірних зборів позивач не мав наміру виходити зі складу
учасників, а тому вказаним рішенням порушено його корпоративне право.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
подано заяву в січні 2002 року про вихід зі складу учасників ТОВ ПКТБ
«Едельвейс»та направлено її на адресу голови загальних зборів учасників
товариства, які її одержали. При цьому, у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_3
жодних майнових та фінансових претензій до товариства не має. Як вбачається з
пояснень скаржників і їх суд приймає до уваги, бо узгоджуються із змістом заяви
позивача про відсутність матеріальних претензій, що питання про повернення
частки в майні товариства позивач не ставив, оскільки такої і не вносив.

Відповідно до ст.10 Закону України
„Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з товариства. Вихід учасника з товариства
зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. Право
учасника товариства на вихід не залежить від згоди товариства чи інших його
учасників.

Відповідно до статті 148 ЦК України
учасники товариств з обмеженою відповідальністю мають право вийти з цих
товариств. Учасники товариств з обмеженою відповідальністю повинні повідомити
товариство про свій вихід не пізніше, ніж за три місяці або у інший
передбачений статутом строк. Статутом ТОВ ПКТБ «Едельвейс»не встановлено строку
та порядку виходу учасника зі складу товариства.

Подання заяви про вихід з
товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обов'язків
учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не
залежить від згоди товариства чи інших його учасників.

З аналізу наведених норм
апеляційний суд приходить до висновку про те, що учасник вважається таким, що
вийшов з товариства з обмеженою відповідальністю з дати закінчення строку,
встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про вихід з
товариства або з моменту прийняття загальними зборами рішення про прийняття
заяви про вихід до спливу трьохмісячного терміну, який встановлений законом.
Отже, на час проведення спірних зборів, позивач вважається таким, що вибув у
встановленому законом порядку.

Покликання позивача на те, що
ним  подано заяву від 23.07.2002 року,
якою відкликано заяву про вихід зі складу
учасників товариства судом до уваги не приймається, оскільки доказів
подання такої заяви позивачем не подано, а судом не встановлено.

Подані позивачем в якості доказу
направлення та отримання  вказаної заяви
головою зборів учасників квитанція №1 з датою відправлення 02.08.2002 року та
повідомлення про вручення листа згідно штампа відділу зв»язку з датою відправки
05.09.2002 року та датою отримання 06.08.2003 року, не можуть бути прийняті
апеляційним судом в якості належного доказу, оскільки є суперечливими в частині
дати відправлення та дати отримання та з другого боку, відсутні докази, що
отримана кореспонденція 06.08.2003 року відправлена позивачем  05.09.2002 року, а саме заява про відкликання
заяви про добровільний вихід. Тобто, на час прийняття до відома волевиявлення
позивача про вихід його з товариства , останньому не могло бути відомо про
зміну його волевиявлення на продовження ним прав учасника.

Покликання позивача на встановлення
вказаного факту рішенням Ужгородського міськрайонного суду  від 18.10.2005 року та ухвалою Верховного
суду України від 27.04.2007 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ТОВ ПКТБ «Едельвейс», виконкому Ужгородської міської
ради та третіх осіб ОП «Ужгородський коньячний завод»та ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення зборів учасників ТОВ ПКТБ «Едельвейс», є також безпідставним.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.  ТзОВ ЗКУБ
«Ерудит»та ОСОБА_1 не були сторонами у вказаній справі, а тому встановлені
вищезазначеними судовими рішеннями факти не мають преюдиціального значення для
даної справи.

Наведене свідчить про те, що на
момент проведення спірних зборів позивач втратив статус учасника товариства, а
спірним  рішенням від 16.09.2002 року
лише засвідчено  факт виходу  ОСОБА_3 із складу учасників товариства.

Діючим законодавством, як і
статутом товариства не передбачено віднесення до компетенції зборів товариства
вирішення питання виходу учасника з товариства, це належить до виключного права
самого учасника, а тому покликання позивача на невідповідність спірного рішення
вимогам діючого законодавства в цій частині
судом до уваги не приймається та не може бути підставою для визнання
його недійсним.

Згідно статті 58 Закону України
„Про господарські товариства”  вищим  органом
товариства  з  обмеженою
відповідальністю  є загальні  збори учасників. Вони складаються з учасників
товариства або призначених ними представників. Учасник  товариства
з  обмеженою  відповідальністю    вправі передати  свої
повноваження  на  зборах
іншому   учаснику    або представникові іншого учасника
товариства.  Учасники мають  кількість
голосів,  пропорційну  розміру
їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до ч.5 ст.61 Закону
України „Про господарські товариства” про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням
часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути
зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Не пізніш як за 7
днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана
можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З
питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за
згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ст.60  вказаного закону загальні збори учасників
вважаються повноважними, якщо на них присутні
учасники   (представники  учасників),
що  володіють  у сукупності
більш як 60 відсотками голосів. Учасники зборів, які беруть участь
у  зборах,  реєструються
з  зазначенням кількості  голосів,
яку  має  кожний
учасник та яка завершується до початку роботи зборів і результати якої є
єдиною підставою визначити їх правомочність.

Оскільки на момент проведення
спірних зборів позивач втратив статус учасника товариства, а тому і право на
користування правами учасника товариства, які передбачені вищезазначеними
нормами ним теж втрачено. Наведене свідчить про відсутність підстав для
визнання оскаржуваного рішення недійсним з підстав порушення порядку скликання,
підготовки та проведення спірних зборів.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу, зокрема може захищати свої права
та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх
порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством.

Підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть
бути, зокрема: порушення вимог закону та/або установчих документів під час
скликання та проведення загальних зборів товариства; акціонер (учасник)
товариства був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах; рішення
загальних зборів порушує права чи законні інтереси акціонера (учасника)
товариства. Проте, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання
та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для
визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Згідно п.4 частини третьої статті
129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність в спірному випадку
підстав для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

З наведеного апеляційний суд
приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог
про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»від 16.09.2002 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про вихід із
складу учасників товариства, оскільки
вказані збори скликані, підготовлені та проведені з дотриманням
встановленого діючим законодавством порядку; відбулися  за наявності кворуму; прийняті на них рішення
відповідають визначеним в порядку денному в повідомленнях про скликання зборів
та з питань, вирішення яких у відповідності до закону належить до компетенції
загальних зборів, а право позивача на участь в цих  загальних зборах жодним чином не було
порушено, як і його суб»єктивне право прийнятим на цих зборах рішенням.

Апеляційний суд також вважає за
необхідне зазначити про безпідставність залучення місцевим судом  в якості відповідачів учасників
товариства. Предметом спору в даній справі є визнання недійсним рішення
загальних зборів ТОВ Проектного
конструкторсько-технологічного бюро «Едельвейс». У зв'язку з тим, що
загальні збори є органом товариства, їх рішення є рішенням самого товариства, а
не окремих учасників (акціонерів) товариства. Таким чином, відповідачем по
спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів повинно бути
господарське товариство.

З наведених підстав місцевим
судом  порушено норми процесуального
права і в частині розгляду справи за відсутності відповідача - ТОВ ПКТБ
«Едельвейс», оскільки про його ліквідацію з 30.08.2006 року, що підтверджується
довідкою з ЄДРПОУ (а.с.70-71),  суд було
повідомлено листом голови ліквідаційної комісії товариства  від 04.09.2006 року, що згідно п.7 ст.205 ЦПК
України є підставою для закриття провадження в справі. Проте, місцевим судом
дані обставини враховані не були та не вирішувалося питання про закриття
провадження по справі щодо ліквідованої сторони, хоча відповідне клопотання
заявлялося.

З матеріалів справи також
вбачається, що згідно довідки станом на 22.11.2007 року  ТОВ ПКТБ «Едельвейс»числиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (поновлено запис
в ЄДРПОУ згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 19.07.2007 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора виконкому Ужгородської
міської ради про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, яка
набула законної сили 30.07.2007 року), проте,
як з»ясовано під час слухання справи фактично своєї діяльності не
поновило.

Щодо покликання скаржників в
апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку позовної давності, то
апеляційний суд приймає до уваги їх уточнення, заявлені під час апеляційного
провадження щодо відмовити  в задоволенні
позовних вимог позивачу  по суті спору.

Дані уточнення апеляційний суд
приймає до уваги, оскільки такі ґрунтуються на вимогах закону. Суд,
встановивши, що позов безпідставний, зазначає про відмову в задоволенні позову
з цих підстав, а не за пропуском строку позовної давності.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з
порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає  скасуванню, а апеляційні скарги   - задоволенню.

При скасуванні рішення суду
проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України, а тому
з позивача  на користь скаржників
належить стягнути понесені ними витрати по
42,5 грн. державного мита за апеляційне провадження кожному.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
ГПК України, суд,

постановив:

рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2008 року в справі за
номером  2п-34/08 - скасувати, а
апеляційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2
-задоволити.

В позові ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю Закарпатського коледжу управління і бізнесу «Ерудит»,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Проектного  конструкторсько-технологічного бюро
«Едельвейс»від 16.09.2002 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про вихід із
складу учасників товариства -  відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) 42,5 грн. державного мита за апеляційне провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) 42,5 грн. державного мита за апеляційне провадження.

Накази видати суду першої
інстанції.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя:                                   С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко