СУД
РІШЕННЯ

04.08.08р.

Справа № 12/105-08

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до  Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про
визнання права власності.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Леда І.С.

Представники  сторін :

Від позивача ОСОБА_2 довіреність від 01.08.2008р.

Від відповідача  не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач  просить визнати за ним право власності на
нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1:

„А'-1” -прибудова розміром 3,7
х17,9;

вбудоване приміщення, розташоване
на 1-му поверсі 6-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
загальна площа вбудовано-прибудованого приміщення фактично складає 347,1 кв.м.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що зазначене майно належить позивачеві на праві власності
згідно договору купівлі-продажу від 24.01.2008р. У ході користування та
розпорядження  зазначеним майном, як власник
майна на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2008р., позивач  здійснив
переобладнання зазначеного нерухомого майна та нове будівництво без
належного дозволу та належно затвердженого проекту, що підтверджується даними
технічної інвентаризації. У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України є
самочинним будівництвом. За викладеного позивач
вважає, що за ч. 3 ст. 376 ЦК України за ним може бути визнано право
власності на переобладнане приміщення, оскільки позивач є користувачем
земельної ділянки розміром 364 кв.м. згідно тимчасової угоди № 5269 від
06.03.2008р., яка надана  позивачеві для
потреб розміщення магазину непродовольчих товарів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак надав до канцелярії суду
пояснення в якому просить розглядати справу без участі представника
відповідача та винести рішення за наявними матеріалами справи у відповідності
до вимог чинного законодавства. Також, відповідач в письмових поясненнях
зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їх відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; відсутності
заперечень з боку власника земельної ділянки; відсутності самочинно збудованого
нерухомого майна будівельним нормам і правилам. Статтею 331 ЦК України
встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно  виникає з моменту завершення будівництва.
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.
Стаття 18 Закону України „Про основи містобудування” передбачає, що закінчені
об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством
порядку об'єктів забороняється. Будівництво об'єктів містобудування, згідно зі
ст. 23 Закону України „Про планування і забудову територій”, здійснюється
згідно із законодавством, державними стандартами, нормами та правилами,
місцевими правилами забудови, містобудівною і проектною документацією. Розділом
18 „Правил забудови в м. Кривому Розі”, затверджених рішенням Криворізької
міської ради від 28.09.2005р. № 3545, врегульовано питання, пов'язані із
самочинним будівництвом. Самочинно реконструйований об'єкт нерухомого майна
повинен відповідати будівельним нормам і правилам, які, відповідно до ст. 16,
17 Закону України „Про основи містобудування”, встановлюють комплекс якісних та
кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію
містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів. Розробка зазначеної
документації здійснюється проектними організаціями, іншими юридичними особами, які
мають ліцензію на виконання відповідних робіт. Для встановлення відповідності
державним нормам і правилам вже існуючого об'єкта, відповідно до п. 18.4.2
„Правил забудови в м. Кривому Розі”, які є
обов'язковими для виконання громадянами при здійсненні ними
містобудівної діяльності, необхідно надати технічний висновок щодо
експлуатаційної придатності будівлі або споруди та стану будівельних
конструкцій, виконаний  спеціалізованою
проектною організацією, яка має ліцензію на обстеження та проектування.

Враховуючи  клопотання відповідача про розгляд
справи  за відсутності його представника,
надання останнім письмових пояснень по суті позову, строк розгляду спору  встановлений ст. 69 ГПК України, суд вважає
за можливе задовольнити клопотання відповідача
та  розглядати справу за
відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши  представника позивача,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ :

Суб'єкт
підприємницької діяльності фізична особа -ОСОБА_1є власником нерухомого
майна,  яке розташоване  за адресою: АДРЕСА_1 -нежитлове приміщення,
вбудоване в перший поверх УІ-ти поверхового житлового будинку, площею 291, 5
кв.м., навіс літ. „а1” площею основи 157 кв.м. на підставі договору
купівлі-продажу від 24.01.2008р., що підтверджується копією акту
прийому-передачі приміщення від 01.02.2008р., копією розпорядження міського
голови від 13.02.2008р. № 72-р, копією
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2008р.
(а.с.7-12).

Також,  Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1 є  землекористувачем
земельної ділянки площею167 + 197 кв.м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1для потреб розміщення вбудованого
приміщення магазину непродовольчих товарів, що підтверджується  копією тимчасової угоди № 5269 про сплату за
фактичне користування земельною ділянкою від 06.03.2008р.  строком до
31.03.2009р.( а.с. 6)

Відповідно до  ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних
засад суспільства.

Як
видно з наданих документів, позивач
у  ході користування  зазначеним вище нерухомим майном, яке
належить йому на праві власності  у
зв'язку з виробничою необхідністю здійснив самочинне будівництво та  переобладнання без належно затвердженого
проекту та дозволу,  в результаті
чого  позивачем були здійснені наступні
переобладнання і  прибудова, а
саме:„А'-1” -прибудова розміром 3,7 х 17,9; переобладнання вбудованого
приміщення розташованого на 1-му поверсі 6-ти поверхового житлового будинку за
адресою: м. Кривий Ріг АДРЕСА_1. За рахунок прибудови „А'-1” загальна площа
вбудовано-прибудованого приміщення збільшилась на 55,6 кв.м. і фактично складає
347,1 кв.м.

Зазначене перепланування та
прибудова  підтверджується матеріалами
технічної інвентаризації,  які складені
органами БТІ ( а.с.13-19).

Отже,  судом встановлено, що позивач провів
самочинне будівництво  та переобладнання
нерухомого майна, що належить йому на праві власності без належно дозволу та
належно  затвердженого проекту  на земельній ділянці,  яка знаходиться у позивача у користуванні на
підставі тимчасової угоди № 5269  від
06.03.2008р. (а.с.6).

Пунктом 1 ст. 331 ЦК України  передбачено, що право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України  житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані  або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пунктом 3 ст. 376 ЦК України
передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (п. 5 ст.
376 ЦК України).

Відповідно до наявного в
матеріалах    справи  висновку, наданого Державним підприємством
„Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та
сертифікації” ДП „Кривбасстандартметрологія” з оцінки технічного станку
конструкцій приміщення № 120 (вбудованого магазину) та прибудованого до нього
приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1затвердженого 25.05.2008р. встановлено ,
що конструкції  приміщення магазину та
прибудованого приміщення   в житловому
будинку АДРЕСА_1знаходяться в задовільному стані, дефектів, що впливають на
несучу спроможність будівельних конструкцій, не виявлено ( а.с.20-31).

Враховуючи наведені висновки, щодо
відповідності переобладнаного та побудованого нерухомого майна будівельним
нормам,  суд находить підстави достатніми
для задоволення позову позивача  та  враховуючи вимоги ст.ст. 16,17 Закону України
„Про основи містобудування”.

Також, судом прийняті до уваги
письмові пояснення відповідача в яких він просить прийняти рішення у
відповідності з чинним законодавством.

Крім того, суд вважає за необхідне
судові витрати покласти на позивача з урахуванням відсутності вини відповідача
у проведенні позивачем самочинного переобладнання та  будівництва нерухомого майна, що належить
позивачеві на праві власності.

Керуючись
ст.ст.  319, п. 1ст. 331, п.1, п.3, п. 5,
ст.  376  Цивільного Кодексу України,  ст.ст. 49,
82-85    Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги позивача задовольнити.

1. Визнати  за Суб'єктом підприємницької діяльності
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1(АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_1 в АКІБ „Укрсиббанк”,
МФО 351005, ІНН НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3) -право
власності  на нерухоме майно   за адресою:
АДРЕСА_1 :

„А'-1” -прибудова розміром 3,7
х17,9;

вбудоване приміщення, розташоване
на 1-му поверсі 6-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг,
АДРЕСА_1, загальна площа вбудовано-прибудованого приміщення фактично складає
347,1 кв.м.

Судові витрати покласти на
позивача.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 11.08.2008р.
відповідно до ст.ст. 84, 85 ГПК України.