ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.08 р.                     Справа № 24/186

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В. Ломовцевої

При секретарі судового засідання                                         В.П.Петровій

за участю:

Представників сторін:

від позивача Овчинніков Л.А. – довір.

від відповідача не з’явився.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Закритого акціонерного товариства Донецький дослідно – експериментальний завод “СТАРТ”, м. Донецьк

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк

про стягнення 39 939 грн. 00 коп.

СУТЬ СПОРУ:                              У судовому засіданні 01.12.2008р.

оголошувалась перерва до 05.12.2008р.

Закрите акціонерне товариство Донецький дослідно – експериментальний завод “СТАРТ”, м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 17994,00 грн., пені в розмірі 21 945,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди № 7 від 01.01.2007р., акт прийому – передачі від 01.01.2007р., претензії № 1,2,3,4, приписи статей Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні позивач наполягає на позові, зазначив, що заборгованість утворилась за період з 01.07.2007р. по жовтень 2008 р., включно. Надав докази часткової оплати відповідачем суми позову в розмірі 8000,00 грн.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи не надав, у судовому засіданні 01.12.2008р. підтвердив часткову оплату суму боргу, суму пені не визнав, що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством Донецький дослідно – експериментальний завод “Старт”, м. Донецьк (далі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк (далі – орендар) 01.01.2007 р. був укладений договір оренди № 7, відповідно до якого орендодавець передає в строкове платне користування на умовах даного договору частину будівлі механічної ділянки, загальною площею 71,4 кв.м. та приміщення під битовку площею 27,0 кв.м., для побутових потреб працюючих орендаря виділяється частина побутової будівлі, площею 6,0 кв.м. та душове приміщення.

Факт отримання орендарем майна підтверджується актом прийому – передачі в оренду від 01.01.2007р.

Відповідно до п. 6.1. договору даний договір укладено строком на 11 місяців з 01.01.2007 р. по 30.11.2007 р.

Згідно зі ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновлений на строк, який був раніше встановлений договором.

У судовому засіданні сторони не спростували того факту, що договір не є діючим до 30.11.2008 р.

Відповідно до п. 2.1. договору орендна плата встановлюється в розмірі 2000,00 грн. в місяць, в тому числі ПДВ – 333,33 грн.

Згідно з п. 2.2 договору орендна плата здійснюється перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок орендодавця за поточний місяць в строк до 10 числа поточного місяця. Підставою для перерахування грошових коштів є рахунок – фактура орендодавця.

Пунктом 4.1. договору на орендаря покладений обов’язок щомісячно в строк до 10 числа поточного місяця проводити оплату оренди за поточний місяць по пред’явленню орендодавцем рахунків – фактур.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, строки внесення якої, згідно з ч. 4 ст. 286 цього ж Кодексу, визначаються в договорі.

Суд розцінює як вимогу щодо оплати орендної плати, надані претензії № 1, 2, 3, 4 з доказами відправки.

Позивач пояснив, що не може надати доказів направлення відповідачу рахунків – фактур на оплату орендної плати. Разом з тим, посилається на претензії № 1, 2, 3, 4 з доказами їх відправки.

Суд приймає як доказ направлення вимоги про сплату орендної плати в сумі 15 994,00 грн., претензію № 4 від 04.09.2008р., яка направлена відповідачу 04.09.2008р., оскільки в інших претензіях не визначено періоду виникнення заборгованості та не зрозуміло яким чином вона утворилась.

Докази отримання ТОВ “Аркос” зазначеної претензії містяться в матеріалах справи.

Таким чином, виходячи з умов договору оренди у відповідача виник обов’язок оплати заборгованості з орендної плати 10.09.2008р.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача повідомили, що відповідачем частково оплачена сума заборгованості в розмірі 8000,00 грн., після звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується квитанцією № 102208 від 10.11.2008р. з призначенням платежу “оренда за лютий – травень 2008 р.”

Таким чином, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Залишкова сума боргу позивачем доведена, визнана відповідачем та підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 21 945,00 грн. пені за прострочку оплати орендної плати з лютого по вересень 2008 р., на підставі п. 5.1. Договору.

Відповідно до п. 5.1. договору орендар несе відповідальність за несвоєчасну оплату оренди. При порушенні строків сплати орендар сплачує пеню в розмірі одного відсотка, нарахованого на суму простроченого платежу за кожний день прострочки.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Разом з тим Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, встановлено розмір пені не більш двох облікових ставок Національного банку України.

Судом був витребуваний розрахунок пені відповідно до приписів ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач надав розгорнутий розрахунок пені, яким просить стягнути пеню в сумі 37821,70 грн.

Разом з тим, заяви в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав.

Надані розрахунки не відповідають приписам ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, тому суд самостійно розрахував суму пені, виходячи із суми 15 994,00 грн. та враховуючи той факт, що позивачем сума пені нараховувалась до 10.10.2008р.

При цьому судом застосовані умови договору щодо розміру відповідальності, оскільки у спірний період подвійна облікова ставка НБУ України перевищувала один відсоток за кожен день прострочки зобов’язання.

Таким чином, сума пені, яка нарахована за період з 10.09.2008р. по 10.10.2008р., виходячи з приписів ст. 232 Господарського кодексу України, дорівнює 157,32 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Донецький дослідно – експериментальний завод “СТАРТ”, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк про стягнення 39 939 грн. 00 коп. підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволеним вимогам.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 526, 527, 762, 764 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216-218, 232, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Донецький дослідно – експериментальний завод “СТАРТ”, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк про стягнення 39 939 грн. 00 коп. – задовольнити частково.

Провадження у справі щодо стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 8000,00 грн. припинити у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Аркос”, м. Донецьк (83004, м. Донецьк, вул. Університетська, 112; 83050, м. Донецьк, вул. Щорса, 29; п/р 5636 у філії ГУ ПІБ м. Донецька, МФО 334635, ОКПО 21953365) на користь Закритого акціонерного товариства Донецький дослідно – експериментальний завод “СТАРТ”, м. Донецьк (83023, м. Донецьк, вул. Чернігівська, 12, п/р 0619 в ДФ ВАТ ВТБ Банк м. Донецьк, МФО 335571, ОКПО 20340815) заборгованість з орендної плати у розмірі 9 994,00 грн., пеню в сумі 157,32 грн., а також державне мито у розмірі 154,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 53,62 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в залишковій частині 21 787,68 грн. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя