ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2008 р.

справа № 5020-3/158

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБ Інвест"

(01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 10)

до відповідача          Приватного підприємства "АС-ТРОН"

(99003, м. Севастополь, вул. Шварца, 6)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.          Гагарінська районна державна адміністрація м. Севастополя

(99038, м. Севастополь, пр. Жовтневої Революції, 8)

2.          Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул. Демидова, 13)

про спонукання до укладення договору купівлі-продажу,

Суддя Головко В.О.

Представники:

позивача –Попович І.Я., довіреність № б/н від 14.10.2008,

відповідача –не з'явився,

третіх осіб: Гагарінська районна державна адміністрація в м. Севастополі –не з'явився,

Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів) –не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛБ Інвест" (далі –ТОВ "ЛБ Інвест", Позивач) звернулося до суду із позовною заявою до Приватного підприємства "АС-ТРОН" (далі – ПП "АС-ТРОН", Відповідач) про спонукання до укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої Революції –Столетовський проспект, площею 5,09 га, кадастровий номер :05007:0379, що належить ПП "АС-ТРОН" на праві власності відповідно до державного акта від 04.07.2008 ЯЕ № 193869, за ціною та на умовах, визначених попереднім договором між сторонами.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем умов попереднього та рамкового договору № б/н щодо приватизації та продажу земельної ділянки та отримання дозволу на будівництво.

Ухвалою від 20.10.2008 порушено провадження у справі, за клопотанням позивача до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено: Гагарінську районну державну адміністрацію м. Севастополя та Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову; явку повноважних представників в судові засідання не забезпечив, хоча про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином –рекомендованою кореспонденцією за юридичною адресою підприємства.

Третя особа –Гагарінська районна державна адміністрація м. Севастополя в письмових поясненнях по справі зазначила, що згідно з нормами чинного законодавства України вона не має повноважень щодо приватизації земельних ділянок. Так само Гагарінська районна рада в м. Севастополі не делегувала Гагарінській районній державній адміністрації м. Севастополя повноваження щодо розпорядження земельними ділянками.

Третя особа –Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів в судові засідання 28.10.2008, 06.11.2008, 13.11.2008 та 19.11.2008 явку повноважного представника не забезпечила, про причини нез’явлення не повідомила, вимоги ухвал суду не виконала: письмову думку по суті спору та витребувані судом документи не надала.

Через нез’явлення в судові засідання представників відповідача та третіх осіб, ненадання ними витребуваних судом документів, розгляд справи неодноразово відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами за правилами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи –Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя, дослідивши надані докази, суд –

в с т а н о в и в:

У другій половині 2007 року у місті Києві між Приватним підприємством "АС-ТРОН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛБ Інвест" укладено попередній рамковий договір щодо приватизації та продажу земельної ділянки та отримання дозволів на будівництво (а.с.34-43) (далі –Договір, Попередній договір).

Відповідно до розділу 1 цього Договору (Преамбула), сторони уклали попередній договір на наступних умовах:

ТОВ "ЛБ Інвест" має намір збудувати у м. Севастополі торгівельний центр на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої революції –Столетовський проспект, площею 3,18 га (п.1.1);

ПП "АС-ТРОН" зобов’язується приватизувати вказану земельну ділянку та отримати правовстановлювальні документи на неї (п.1.3.);

ПП "АС-ТРОН" зобов’язується здійснити проектні роботи та отримати дозвіл на будівництво торгівельного центру на зазначеній земельній ділянці (п.1.4.);

ПП "АС-ТРОН" після приватизації земельної ділянки зобов’язується продати її ТОВ "ЛБ Інвест" на умовах, передбачених обов’язковим до укладення Договором купівлі-продажу земельної ділянки, який наведено у додатку № 1 до даного Попереднього договору (п.1.5.).

Згідно з п. 2.4. Попереднього договору ПП "АС-ТРОН" зобов’язувалось здійснити приватизацію земельної ділянки та отримати необхідні правовстановлювальні документи на неї у строк до 15.10.2007, а за умовами п. 2.5 –ПП "АС-ТРОН" у строк до 31.12.2007 зобов’язалось отримати дозвіл на будівництво торгівельного центру.

Поряд із цим, розділом 5 Попереднього договору на ТОВ "ЛБ Інвест" був покладений обов’язок поетапного фінансування витрат ПП "АС-ТРОН", пов’язаних із приватизацією земельної ділянки та отриманням дозволу на будівництво торгівельного центру у сумі 180000 доларів США.

Після укладення Попереднього договору сторони приступили до його фактичного виконання, а саме: ТОВ "ЛБ Інвест" регулярно здійснювало фінансування витрат ПП "АС-ТРОН", пов’язаних з приватизацією земельної ділянки та отриманням дозволу на будівництво торгівельного центру на умовах договору, а ПП "АС-ТРОН" почало виконувати умови з приватизації земельної ділянки у частині розробки проектної документації, отримання погоджень і таке інше.

У зв’язку з появою можливості приватизації земельної ділянки більшого розміру відповідач повідомив позивача про факт звернення до Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки під будівництво торгівельного центру за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої революції –Столетовський проспект, площею не менше 5 га, на підтвердження чого надав останньому копію відповідної заяви (а.с.23).

Гарантійним листом на адресу позивача № 379-В від 11.06.2008 приватне підприємство "АС-ТРОН" повідомило про закінчення процедури приватизації та підтвердило виконання усіх обов’язків перед ТОВ "ЛБ Інвест" згідно з Попереднім договором між сторонами, за виключенням уточнень та змін, пов’язаних зі зміною розміру земельної ділянки, її вартості та строків приватизації –до 25.06.2008 (а.с.21).

Із переданого позивачу рішення власника ПП "АС-ТРОН" від 09.07.2008 (а.с.19) вбачається, що останнім було прийняте рішення продати спірну земельну ділянку ТОВ "ЛБ Інвест" та уповноважити комерційного директора підприємства Біркіна О.Б. на укладення нотаріального договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,09 га з кадастровим номером :05007:0379, право власності відповідача на яку підтверджується актом на право власності ЯЕ № 193869 від 04.07.2008 (копію якого було додано відповідачем до вказаного рішення). З реквізитів зазначеного акта випливає, що цей акт оформлено на підставі розпорядження Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя від 13.06.2008 №11/130-199 та видано Гагарінською районною радою у м. Севастополі і Головним управлінням земельних ресурсів у м. Севастополі (а.с.16).

В зв’язку з тим, що відповідач з різних мотивів, в тому числі, з посиланням на факти проведення перевірок приватизації земельних ділянок у м. Севастополі компетентними органами, ухилявся від здійснення продажу позивачу передбаченої попереднім договором земельної ділянки, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом з метою здійснення судового захисту його законних прав та інтересів.

Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ЛБ Інвест" не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

При цьому, суттєві умови основного договору, які не встановлені попереднім договором, узгоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлено актами цивільного законодавства.

Обов’язок, встановлений попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладено протягом строку (у строк), встановлений попереднім договором, чи якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

З матеріалів справи слідує, що передбачений Попереднім договором обов’язок ПП "АС-ТРОН" продати ТОВ "ЛБ Інвест" земельну ділянку, не тільки не припинився, а й навпаки, неодноразово підтверджений та прийнятий сторонами до виконання, про що свідчать зібрані у справі докази: гарантійні листи, листування між сторонами та ін.

В той же час документи, що підтверджують право власності відповідача на спірну земельну ділянку були надані тільки позивачем та лише у копіях.

У порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України та безпосередньо під час судового розгляду справи, ухвалами від 20.10.2008, 28.10.2008, 06.11.2008 і 13.11.2008 та листами від 29.10.2008 суд витребував від відповідача, третіх осіб, Севастопольської міської державної адміністрації та Верховної Ради АР Крим документи, які б підтверджували факт приватизації відповідачем спірної земельної ділянки (розпорядження, рішення, акти і таке інше).

05.11.2008 від Севастопольської міської державної адміністрації надійшла відповідь на запит суду, з якої вбачається, що розпорядження від 14.06.2007 № 397-р "Про приватизацію земельної ділянки" стосовно надання дозволу ПП "АС-ТРОН" на приватизацію земельної ділянки за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої революції –Столетовський проспект, площею 3,18 га (а.с.32) не існує, а під цією датою та номером значиться розпорядження "Про зняття з кооперативного обліку" (а.с.116).

13.11.2008 від Верховної Ради АР Крим на адресу суду надійшла відповідь про те, що за № 499-5/07, який надано позивачем з вказівкою на його надходження від відповідача (а.с.27), має місце рішення Верховної Ради АР Крим від 20.06.2007 (а не від 02.08.2007) "Про проведення депутатських слухань з питання про реалізацію державної молодіжної політики в Автономній Республіці Крим" (а.с.146).

Більш того, з вказаної відповіді Верховної Ради АР Крим випливає, що 20.06.2007 весняна сесія Ради була закрита, а в серпні сесія Ради взагалі не скликалась та не проводилась –тобто Рішення Верховної Ради АР Крим від 02.08.2007 № 499-5/07 "Про приватизацію земельної ділянки у м. Севастополі" Верховною Радою АР Крим ніколи не приймалось та не існує. До того ж, у відповіді було звернуто увагу суду на те, що згідно з діючим законодавством м. Севастополь не входить до складу АР Крим, а отже, рішення з питань приватизації земельних ділянок в м. Севастополі не віднесено до повноважень органів влади АР Крим і Верховної Ради АР Крим зокрема.

Зазначене також підтверджується доказами, які отримані судом за допомогою системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон" (а.с.117-118).

Аналогічного характеру пояснення були надані і третьою особою у справі –Гагарінською районною державною адміністрацією м. Севастополя. Так, в поясненнях по справі зазначається, що Розпорядження Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя від 13.06.2008 № 11/130-199, на підставі якого відповідачу у справі (ПП "АС-ТРОН") було оформлено та видано (за змістом гарантійного листа ПП "АС-ТРОН" та рішення власника ПП "АС-ТРОН") державний акт від 04.07.2008 ЯЕ № 193869 на право власності на земельну ділянку, площею 5,09 га, розташовану за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої революції – Столетовський проспект, кадастровий номер :05007:0379 –не приймалось і не існує.

Щодо розпорядження Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя від 11.05.2007 № 79-р "Про приватизацію земельної ділянки" третя особа пояснила, що такою датою розпорядження не приймалось, а за вказаним номером у 2007 році було прийнято лише розпорядження від 09.02.2007 № 79-р "Про зміну договору найму жилого приміщення…", засвідчена копія якого додана до письмових пояснень та є в матеріалах справи (а.с.139).

Також третьою особою у письмових поясненнях було зазначено, що до компетенції Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя взагалі не відносяться питання розпорядження земельними ділянками, оскільки згідно з Перехідними положеннями та статтею 12 Земельного кодексу України, єдиним органом, що вирішує ці питання в межах міста Севастополь є виключно Севастопольська міська рада.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому –тобто предмет договору купівлі-продажу є істотною умовою для договору даного виду.

Відповідно до статті 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Як випливає з встановлених судом обставин справи, ПП "АС-ТРОН" не тільки не є власником спірної земельної ділянки, але й відсутні будь-які підстави для висновку про те, що останній може стати власником цієї земельної ділянки в майбутньому, оскільки наведені відповідачем у відносинах з позивачем підстави набуття права власності на спірну земельну ділянку повністю спростовуються документами та поясненнями компетентних органів, за відсутності доказів зворотного.

До того ж, в порушення вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, позивач жодним іншим чином, крім як шляхом надання суду копій, отриманих від відповідача, не довів обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме те, що відповідач (ПП "АС-ТРОН") на даний час є власником земельної ділянки, а отже, є особою, яка має право продажу цієї земельної ділянки – тобто, вимоги позивача про зобов’язання відповідача укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Севастополь, пр. Жовтневої революції –Столетовський проспект, площею 5,09 га, кадастровий номер :05007:0379, за ціною та на умовах, встановлених Попереднім та рамковим договором між сторонами – є безпідставними та такими, що суперечать змісту статей 635, 655, 656, 658 Цивільного кодексу України.

При цьому, за змістом статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Також, згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій України" завданням суду є забезпечення захисту гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

З матеріалів справи судом вбачається, що відповідачем жодним чином не порушено право позивача на придбання спірної земельної ділянки шляхом ухилення від укладення договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, але фактично порушено передбачені умовами попереднього договору зобов’язання про приватизацію у відповідний термін вказаної земельної ділянки та отримання правовстановлювальних документів на неї (п.1.3.), а також щодо гарантій про незаперечне і виключне право відповідача на приватизацію спірної земельної ділянки.

За таких обставин позивач, з посиланням на статті 15, 16 Цивільного кодексу України, обрав неналежний та помилковий спосіб судового захисту, оскільки відповідно до приписів статей 610, 611, 635 Цивільного кодексу України, відповідач, як сторона, яка ухиляється від виконання зобов’язань (порушує зобов’язання) за попереднім договором та від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, в тому числі, завдані простроченням виконання.

Між тим, згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України, під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) –отже, позивач в даному випадку не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом з вимогою до відповідача про стягнення збитків, як реальних –витрат, яких він зробив в рамках виконання зобов’язань за попереднім договором (фінансування витрат відповідача на приватизацію спірної земельної ділянки, передплати за майбутній договір купівлі-продажу земельної ділянки, вартості проекту будівництва комплексу на земельній ділянці тощо, так і упущеної вигоди –щодо неотриманих доходів від використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням.

За правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-86 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити в повному обсязі.

Суддя                                                                                                    В.О.Головко

Рішення оформлено відповідно до вимог

статті 84 Господарського процесуального

кодексу України і підписано 24.11.2008.

Розсилка:

1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛБ Інвест"

(01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 10)

2.          Приватне підприємство "АС-ТРОН"

(99003, м. Севастополь, вул. Шварца, 6)

3.          Гагарінська районна державна адміністрація м. Севастополя

(99038, м. Севастополь, пр. Жовтневої Революції, 8)

4.          Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів

(99011, м. Севастополь, вул. Демидова, 13)

5.          Справа

6.          Наряд