ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2008 Справа№ 4/107

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Тищик І.В, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Марунич Н.В.

представники сторін у судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград”, м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.10.2008р. у справі №4/107;

за позовом дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково –технічних інновацій Української нафтогазової академії”, м. Кіровоград

до обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград”, м. Кіровоград

про стягнення 169 185, 89 грн,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2008р. дочірнє підприємство “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково –технічних інновацій Української нафтогазової академії” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград” з позовом про стягнення заборгованості у сумі 158 764, 06 грн, інфляційні збитки у сумі –9 515, 60 грн. та 3% річних у сумі 906, 23 грн. Заявлена позовна вимога обґрунтовувалась невиконанням відповідачем зобов’язань по оплаті за використану теплову енергію на підставі договору №133 на виробництво та постачання теплової енергії. 23.02.2008р. позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути заборгованість у сумі 193 993, 26 грн, пеню у сумі 10 497, 21 грн, інфляційні збитки у сумі 22 810, 08 грн. та 3% річних у сумі 2 355, 19 грн. (а. с. 3, 29)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 27.10.2008р. (суддя Хилько Ю. І.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград” на користь дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково –технічних інновацій Української нафтогазової академії” заборгованість у сумі 193 993, 26 грн, інфляційні збитки у сумі 19 940, 19 грн, 3% річних у сумі 1 674, 21 грн, пеню у сумі 4 718, 25 грн, витрати по сплаті державного мита у сумі 220, 33 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 113, 20 грн. При стягненні заборгованості суд вважав можливим застосування затверджених у встановленому порядку тарифів на теплову енергію, оскільки позивач через засоби масової інформації повідомив споживачів про зміну діючого тарифу. (а. с. 126 –129)

В апеляційній скарзі обласне комунальне виробниче підприємство “Дніпро –Кіровоград” ставить питання про скасування рішення місцевого господарського суду і прийняття нового рішення з підстав неправильного і неповного дослідження доказів і встановлених обставин, а також порушень норм права, зокрема:

·          статтями 22, 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно –правові акти, що визначають права і обов’язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом;

·          відповідно до пункту 1 частини 2 статті 25 Закону України “Про теплопостачання” повідомлення про зміну тарифів має бути вчинено в письмовій формі чи через засоби масової інформації;

·          були порушені права обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград”, як споживача, оскільки підприємство було позбавлено інформації про ціну послуг, які йому відпускаються та відповідно не мало можливості оплачувати їх згідно нових цін/тарифів;

·          публікація в газеті “Вечірня” не може бути розцінена як належне повідомлення на виконання вимог Закону України “Про житлово –комунальні послуги”, оскільки ця публікація вчинена не надавачем послуг та не містить інформації, яка вимагається чинним законодавством;

·          вказану публікацію взагалі не можна вважати повідомленням про зміну тарифу, оскільки рішення про його зміну уповноваженим органом не прийнято.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, але не використали наданого їм законом права на участь представників в судовому засіданні. Сторони до суду з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Дану справу можливо розглянути за наявними матеріалами справи.

(а. с. 148 –149)

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 19.10.2005р. сторонами було укладено договір №133 на виробництво та постачання електричної енергії та додаток №1 до договору, за умовами яких позивач взяв на себе зобов’язання виробляти і постачати відповідачу теплову енергію на об’єкти, які перераховано в додатку №1 до договору, а споживач зобов’язується сплачувати за одержану теплову енергію на умовах та в терміни, передбачені договором. (а. с. 10 –11)

Відповідно до пункту 4.2 договору №133 споживач щомісячно не пізніше ніж десятого числа місяця наступного за розрахунковим місяцем оплачує вартість фактично поставленої постачальником теплової енергії.

Відповідно до статей 525-526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем були надані відповідачу послуги за період з жовтня 2007р. по квітень 2008р. на суму199 608,23 грн, відповідачем заборгованість сплачена частково на суму

5 614, 97 грн, в зв’язку з чим утворилася заборгованість у сумі 193 993, 26 грн, яка судом першої інстанції стягнута з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем умов договору в частині односторонньої зміни вартості тарифів на послуги колегія суддів не бере до уваги, оскільки пунктами 3.1, 5.2.1 договору №133 сторони передбачили, що споживач оплачує за фактично спожиту теплову енергію згідно з діючими тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Постачальник зобов’язаний своєчасно направити інформацію про зміну тарифів.

Враховуючи, що позивач не встановлює розмір тарифів, а їх зміна вирішувалася виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, було офіційне опублікування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість посилань відповідача стосовно того, що позивач безпідставно виставляв рахунки за послуги за новими цінами без повідомлення відповідача.

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №1537 від 11.12.2006р. розмір тарифу встановлено 267, 48 грн/Гкал, а рішенням №1785 від 29.12.2007р. –392, 99 грн/Гкал. Про зміну тарифів було повідомлено через оголошення у газеті “Вечірня газета” №51 (979) від 15.12.2006р, №1 (1033) від 04.01.2008р. Проте, відповідач, отримуючи рахунки на оплату послуг, жодного разу заперечення або зауваження на адресу позивача щодо неправомірної зміни розміру тарифів не надсилав, крім того, здійснив часткову оплату. Вказані факти, за оцінкою судової колегії, свідчать про те, що відповідачем була надана згода на зміну діючих тарифів.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Оскільки пеня як один із видив неустойки є засобом забезпечення належного виконання зобов’язання, встановлена чинним законодавством або договором майнова відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань повинна застосовуватись до несправних платників тільки по відповідних зобов’язаннях за укладеними договорами.

Згідно з пунктом 7.1.1 договору №133 за прострочення терміну оплати за фактично спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення.

Отже, господарський суд першої інстанції правомірно стягнув пеню в розмірі 4 718, 25 грн.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно стягнуто з відповідача на користь позивача вартість інфляційних витрат та три проценти річних, нарахованих на заборгованість.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Кіровоградського господарського суду.

Але, господарський суд першої інстанції в резолютивній частині рішення помилково стягнув державне мито у сумі 220, 33 грн. замість 2 203, 27 грн. Крім того, резолютивна частина рішення повинна бути доповнена реченням: “В іншій частині позову відмовити”.

Керуючись статтями 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства “Дніпро –Кіровоград” залишити без задоволення.

Резолютивну частину рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.10.2008р. в частині стягнення державного мита у сумі 220, 33 грн, змінити, вказавши – 2 203, 27 грн.

Доповнити резолютивну частину рішення пунктом третім слідуючого змісту: “В іншій частині позову - відмовити”.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.В. Тищик

Л.О.Чимбар