АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2008
№ 48/209

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від прокуратури - Карпенко Н.М.

від позивача - Зязіна Ю.О.

від відповідача - Сенько Р.М.

від третьої особи 1 - Юхименко
С.В.  від третьої особи 2 - Коротчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги

1.          Закритого акціонерного товариства
«Інтертранс»

2.          Державного підприємства «Український
державний розрахунковий центр міжнародних перевезень»

та
апеляційне подання       Прокуратури м.
Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.10.2008

у справі № 48/209

за позовом                               ЗАТ
"Інтертранс"

до                                                   Державного
підприємства "Український державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень"

треті особи           Державна адміністрація Залізничного
транспорту України (Укрзалізниця)

Міністерство транспорту та
зв"язку України

за участю
Прокуратури м. Києва

про                                                  зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
«Інтертранс» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, в
якій просить визнати дії Державного підприємства «Український державний
розрахунковий центр міжнародних перевезень» щодо нарахування пені Закритому
акціонерному товариству «Інтертранс» по договору № 1-349/06-ЦЮ про організацію
перевезень вантажів залізницями України протиправними; зобов'язати Державне
підприємство «Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень»
виключити з акту звірки розрахунків суму пені розміром 12 074 097,87 грн.,
шляхом підписання нового акту; покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Господарського суду м.
Києва від 15.10.2008 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Державне підприємство
«Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» виключити з
акту звірки розрахунків суму пені розміром 12 074 097,87 грн., шляхом
підписання нового акту.

Стягнуто з Державного підприємства
«Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» на користь
Закритого акціонерного товариства «Інтернтранс» державне мито у сумі 42,50
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 59,00 грн.

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог в частині визнання відсутність права у Державного підприємства
«Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» нараховувати
пеню за договором № 1-349/06-ЦЮ від 27.11.2006 р., укладений між Державною
адміністрацією залізничного транспорту України (Укрзалізниця) та Закритим
акціонерним товариством «Інтертранс», з 29.12.2007 р. до остаточного
врегулювання суми провізної плати за перевезення вантажів у 2007 році, включати
таку пеню до актів звірки та стягувати її.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Закрите акціонерне товариство «Інтертранс» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
місцевого суду змінити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно
застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те,
що заборгованість за договором була перед позивачем, а тому у відповідача не
виникли правові підстави нараховувати пеню.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Державне підприємство «Український державний розрахунковий центр
міжнародних перевезень» звернулось до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та
припинити провадження по справі.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує
тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно
застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те,
що на адресу позивача неодноразово надсилались листи, в яких вказувалось, що
процес врегулювання у судовому порядку спірної суми провізної плати за
перевезення вантажів у 2007 році, не може звільнити позивача від сплати за
виконані третьою особою-1 перевезення у 2008 році, а враховуючи, що позитивної
відповіді відповідач не отримав, то розмір пені продовжував зростати.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Прокуратура м. Києва звернулась до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційним поданням, в якому просить рішення місцевого суду скасувати
та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги прокуратура обґрунтовує
тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно
застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Підстави апеляційного подання
обґрунтовуються наступними доводами.

Зокрема заявник посилається на те,
що судом першої інстанції безпідставно не врахований той факт, що договір №
1-349/06-ЦЮ є чинним на даний час і зобов'язання за договором порушуються
тільки позивачем.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2008 р. апеляційні скарги Закритого акціонерного
товариства «Інтертранс» та Державного підприємства «Український державний
розрахунковий центр міжнародних перевезень»та апеляційне подання Прокуратури м.
Києва  прийнято до провадження та справу
№ 48/209 призначено до розгляду на 20.11.2008 р.

Третя особа-1 та третя особа-2
підтримували позицію відповідача та прокуратури.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не
зв'язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державна адміністрація залізничного
транспорту України (Укрзалізниця) та Закрите акціонерне товариство
«Інтертранс», як замовник уклали договір № 1-349/06-ЦЮ від 27.11.2006 р. про
організацію перевезень вантажів залізницями України.

Даний договір регулює відносини
сторін, пов'язані з організацією перевезень Укрзалізницею вантажів у
міжнародному залізничному сполученні, наданням додаткових послуг, пов'язаних із
цими перевезеннями і оплатою їх замовником за тарифами, погодженими з
Укрзалізницею (п.1.1 договору).

Замовник зобов'язаний вчасно
перераховувати належні Укрзалізниці суми провізної плати за перевезення
вантажів і додаткових зборів за тарифами чи спеціальними ставками, погодженими
з Укрзалізницею і зазначеними у додатках до цього договору (п.2.2.2. договору),
крім того, забезпечувати постійну наявність передоплати у розмірі 50 %
середньомісячної суми платежів за рахунками, пред'явленими Державним
підприємством «Український державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень» до сплати за попередні три місяці. При значному зменшенні
(збільшенні) обсягів перевезень замовник надає письмове звернення до
Розрахункового центру для перерахунку розміру передоплати (п. 2.2.3 договору).

Розрахунки за цим договором
здійснюються через Розрахунковий центр за тарифами чи спеціальними ставками ,
погодженими з Укрзалізницею і зазначеними у додатках до цього договору (п.3.1
договору).

Замовник здійснює оплату за
перевезення вантажів, додаткові послуги у національній валюті України - гривні
(п. 3.2 договору).

У разі виникнення заборгованості за
виконані перевезення Укрзалізниця припиняє перевезення вантажів за кодом
замовника. Замовнику нараховується пеня у розмірі 0,5 % на всю суму
заборгованості за кожний день прострочення платежу з моменту виставлення
рахунку, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.
У разі недостатності суми, що надійшла від замовника для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі з цієї суми погашаються вимоги Укрзалізниці у
такій послідовності: у першу чергу - пеня; у другу чергу - основна сума боргу
(п. 3.9 договору).

Відповідно до ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів
та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Статті 525 - 526 Цивільного кодексу
України визначають, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а
при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не
допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст.ст. 610,
611 Цивільного кодексу України).

Учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором
(ст. 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 216
Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі (ч. 4,
6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пеня - неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Господарський суд м. Києва
задовольнив позовну вимогу Закритого акціонерного товариства «Інтертранс» про
забов'язання  Державного підприємства
«Український Державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» виключити з
акту звірки розрахунків суму пені розміром 12 074 097,87 грн., шляхом
підписання нового акту.

Зобов'язання - правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Колегія суддів не погоджується з
вищезазначеним висновком місцевого суду, оскільки відповідно до ст. 11
Цивільного кодексу права і обов'язки виникають з договорів, а умовами договору
№ 1-349/06-ЦЮ від 27.11.2006 р. про організацію перевезень вантажів залізницями
України не передбачений обов'язок Державного підприємства «Український
Державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» виключити з акту звірки
розрахунків суму пені, шляхом підписання нового акту.

Таким чином, нарахування та
стягнення пені, передбаченої договором, є правом Державного підприємства
«Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» відповідно
до умов договору.

Крім того, Закрите акціонерне
товариство «Інтертранс» в апеляційній скарзі просить змінити рішення місцевого
суду в частині відмови судом першої інстанції у задоволенні позову про визнання
відсутності права у Державного підприємства «Український Державний
розрахунковий центр міжнародних перевезень» нараховувати пеню за договором №
1-349/06-ЦЮ від 27.11.2006 р. про організацію перевезень вантажів залізницями
України.

Згідно ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно
з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених
або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд
може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення
нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що
законодавством не передбачено такого способу захисту свого права та інтересу,
як визнання відсутності права, а тому вимоги Закритого акціонерного товариства
«Інтертранс» про визнання відсутності права у Державного підприємства
«Український Державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» нараховувати
пеню за договором № 1-349/06-ЦЮ від 27.11.2006 р. про організацію перевезень
вантажів залізницями України є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів
розподіляється  між сторонами виходячи з
того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Таким чином, рішення Господарського
суду міста Києва від 15.10.2008 р. у справі         № 48/209 в частині зобов'язання
Державного підприємства «Український державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень» виключити з акту звірки розрахунків суму пені розміром 12 074
097,87 грн., шляхом підписання нового акту підлягає скасуванню, в іншій частині
- залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103,
104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Інтертранс»залишити
без задоволення.

2.          Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Український державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень»та апеляційне подання Прокуратури м. Києва задовольнити.

3.          Рішення  Господарського суду м. Києва від 15.10.2008
р. у справі № 48/209 скасувати частково і прийняти нове рішення.

4.          В задоволенні позовних вимог
Закритого акціонерного товариства «Інтертранс»в частині зобов'язання Державного
підприємства «Український державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень»(03049, м. Київ, вул. Уманська, 5, , п/р
34 в АБ «Експрес-банк»в м. Києві, МФО 322959) виключити з акту звірки
розрахунків суму пені розміром 12 074 097,87 грн., шляхом підписання нового
акту відмовити повністю.

5.          В іншій частині рішення залишити без
змін.

6.          Стягнути з Закритого акціонерного
товариства «Інтертранс»(03049, м. Київ, вул. Фурманова, 1/7, , п/р 3 в АБ «Експрес-банк»в м. Києві, МФО 322959) на користь
Державного підприємства «Український Державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень»(03049, м. Київ, вул. Уманська, 5, , п/р
34 в АБ «Експрес-банк»в м. Києві, МФО 322959) 42,50 грн. державного
мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

7.          Стягнути з Закритого акціонерного
товариства «Інтертранс»(03049, м. Київ, вул. Фурманова, 1/7, , п/р 3 в АБ «Експрес-банк»в м. Києві, МФО 322959) на користь
Державного підприємства «Український Державний розрахунковий центр міжнародних
перевезень»(03049, м. Київ, вул. Уманська, 5, , п/р 34
в АБ «Експрес-банк»в м. Києві, МФО 322959) 42,50 грн. державного мита за
перегляд рішення в апеляційному порядку.

8.          Доручити Господарському суду м. Києва
видати наказ на виконання даної постанови.

Головуючий суддя

Судді

25.11.08 (відправлено)