ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.08р.

Справа
№ К39/11-08

За
позовом  ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Юшкарня”, м. Дніпропетровськ

про стягнення частки майна у статутному
фонді

Суддя  Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_2. дов. від 07.10.2008

від
відповідача Клешня О.В. дов. від 29.11.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:

В
березні 2004 року Позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про стягнення з ТОВ „Юшкарня” вартості частини майна
товариства пропорційно її частці у статутному фонді (4,37%) в розмір не менше
250 грн. з урахуванням балансу ТОВ „Юшкарня” на 01.01.1999 року.

Рішенням
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2004, залишеним без
змін ухвалою судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.10.2004 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою
Вищого господарського суду України від 12.11.2007 року рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2004 та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.10.2004 скасовано, справу направлено на новий
розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням
голови господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2007, справу
передано на розгляд судді Ліпинському О.В.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги, позивачка посилається на нездійснення відповідачем належного
розрахунку внаслідок виключення її зі складу учасників ТОВ „Юшкарня”.

31.01.2008
Позивачка подала заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, а також
поновлення строку для розгляду справи по суті, згідно якої просила суд визнати
поважною причину пропуску строку для звернення з позовом до суду, та відновити
його,  розглянувши справу по суті, а
також стягнути з Відповідача вартість частини майна товариства, пропорційну її
частці у статутному фонді  ТОВ
"Юшкарня" в сумі 52356 грн. 63 коп.

Ухвалою
суду від 27.02.2008 року, з метою визначення вартості частки майна, належної до
сплати Позивачці у зв'язку з її виключенням зі складу учасників товариства,
було призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені
питання щодо визначення розмір прибутку одержаного Відповідачем за результатами
1998 року, до моменту виключення Позивачки зі складу учасників, та визначення
вартості частини майна Відповідача, виходячи із сумарної вартості активів
товариства за вирахуванням його зобов'язань станом на 31.12.1998 року,
пропорційно частці Позивачки у складеному капіталі товариства, що підлягає
виплаті на її користь внаслідок виключення зі складу учасників товариства.

Після
повернення матеріалів справи з висновком судово-економічної експертизи,
Позивачкою подано клопотання про призначення повторної судово-економічної
експертизи, із визначення ринкової вартості частки позивача у майні ТОВ
„Юшкарня”, яке мотивовано невідповідністю вимогам законодавства, визначення у
наданому висновку експертизи вартості майн за балансовою ціною.

09.10.2008
Позивачкою подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої вона просить
стягнути з Відповідача вартість частини майна товариства, пропорційну її частки
у статутному (складеному) капталі, що буде визначена експертним шляхом, але не
менше 314 грн. 64 коп., стягнути з Відповідача відшкодування за заподіяну
моральну шкоду, в розмірі на розсуд суду, але не менше 2725 грн. 00 коп.,
стягнути з відповідача суму інфляційних збитків та трьох процентів річних,
розраховану відповідно до рішення суду щодо суми стягнення, стягнути з відповідача
суму збитків, понесених Позивачем під час розгляду справи, на підставі доказів
понесення збитків (квитанцій, платіжних доручень та ін.), стягнути з
Відповідача витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 2815
грн. 00 коп., а також витрати по сплаті держмита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи
те, що за вищенаведеною заявою Позивачкою не визначено конкретного розміру
уточнених вимог щодо стягнення вартості частки майна, моральної шкоди, трьох
процентів річних, інфляційних збитків, та збитків понесених Позивачем під час
розгляду справи, суд не приймає дану заяву до уваги, в зв'язку з чим справа
розглядається  в межах раніше заявлених
позовних вимог з урахуванням уточнень поданих суду 31.01.2008 року, щодо
стягнення вартості частини майна товариства в сумі 52356 грн. 63 коп.

Відповідач
проти позову заперечує, зазначає, що в 1998 році діяльності ТОВ „Юшкарня” била
збитковою, в зв'язку з чим вартості майна товариства, має визначатися з
урахуванням усіх активів та пасивів, а отже, за даними фінансового звіту
товариства за 1998 рік, вартість частки Позивачки у майні товариства становила
250 грн. 00 коп., які були перераховані на її користь поштовим переказом (том
2, а.с. 12), в зв'язку з чим просить суд припинити провадження у справі з
підстави передбачених п. 1 ст. 80-1 ГПК України.

В
судовому засіданні 09.10.2008 представник Відповідача зазначив, що грошові
кошти в сумі 250 грн. 00 коп., які були перераховані на користь Позивача
поштовим переказом, були повернуті товариству в зв'язку з відмовою адресата від
їх отримання.

В
судовому засіданні оголошувалися перерви із 21.02.2008 по 27.02.2008 та з
07.10.2008 по 09.10.2008. згідно ст. 77 ГПК України.

За
згодою представників сторін, в судовому засіданні 09.10.2008 оголошено вступну
та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до установчого договору про створення та діяльність ТОВ „Юшкарня” від
04.03.1995 зі змінами й доповненнями до установчих документів, позивачка
являлася одним із засновників даного товариства,  із часткою у статутному фонді в розмірі 4,37
%.

Рішенням
загальних зборів ТОВ „Юшкарня” від 18.12.1998 ОСОБА_1  була виключені зі складу учасників товариства
за неналежне виконання зобов'язань
учасника товариства та вчинення дій, що перешкоджають досягненню мети
товариства. На час виключення Позивачки зі складу учасників ТОВ «Юшкарня»сума
її внеску до статутного фонду товариства становила - 250 грн. 00 коп. або 4,
37%.

Після
виключення позивачки зі складу учасників товариства, листом від 20.12.1998 (том
1, а.с. 57) її було повідомлено, що вартість частини майна товариства,
пропорційної її долі в статутному фонді, буде виплачена після затвердження
звіту товариством за 1998 рік у відповідності до вимог ст. 54 Закону України
„Про господарські товариства”.

03.01.1999
року загальними зборами учасників ТОВ „Юшкарня” було прийнято рішення про
затвердження балансу підприємства за 1998 рік та виплату виключеному учаснику
товариства -ОСОБА_1 вартості майна товариства пропорційно її долі у статутному
капіталі, у розмірі 250 грн. 00 коп.

21.12.2007р.
ТОВ „Юшкарня” поштовим переказом перерахувало Позивачеві  250 грн. 00 коп., належної до сплати вартості
частини майна товариства (том. 2, а.с. 12), однак як пояснив представник
Відповідача в судовому засіданні, зазначена суму була повернута на користь
відправника в зв'язку з відмовою адресата від отримання зазначеного переказу.

Відповідно
до ст. 64 Закону України „Про господарські товариства” виключення з товариства
призводить до наслідків, передбачених ст.ст. 54, 55 цього Закону.

Згідно
ч. 1 ст. 54 Закону України „Про господарські товариства", при виході
учасника із товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість
частини майна, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі.
Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов із
товариства, і в строк до 12 місяців із дня виходу. Згідно ч. 2 цієї статті
Закону учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку,
одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

За
результатами судово-економічної експертизи, проведеної в межах даної справи з
метою визначення вартості частки майна, яка належить виплаті на користь  Позивачки у зв'язку з її виключенням зі
складу учасників товариства встановлено, що загальний фінансовий результат
діяльності ТОВ „Юшкарня” в 1998 році має збитки в розмірі 4500 грн. 00 коп.,
вартість частини майна ТОВ „Юшкарня” станом на 31.12.1998, яке сформовано за
рахунок внесків учасників та підлягає виплаті ОСОБА_1пропорційно її частці  у складеному капіталі товариства (4, 37%)
складає 314 грн. 64 коп. (висновок № 1484/1485-08 від 27.08.2008. том 2, а.с.
80-89).

З
урахуванням вищенаведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення
вартості частки майна товариства, пропорційно її частки у статутному капіталі
ТОВ „Юшкарня”, мають бути задоволенні частково в розмірі 314 грн. 64 коп.

Відповідно
до ст. 71 ЦК УРСР, положення якого про позовну давність мають застосовуватися
до спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи,
право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Позивачка
звернулася з даним позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
19 березня 2004 року.

Статтею
76 ЦК УРСР визначено, що перебіг строку позовної давності починається з дня
виникнення права на позов, Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Зважаючи
на те, що Позивачка не погоджуючись із виключенням її зі складу учасників
товариства на підставі рішення загальних зборів ТОВ „Юшкарня” від 18.12.1998
року, оскаржувала зазначене рішення в судовому порядку впродовж лютого 1999 -
березня 2001 р.р., суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності для
пред'явлення даного позову слід
визначати з дати вичерпанням усіх національних засобів юридичного
захисту, а саме отримання Позивачкою остаточного рішення Верховного Суду
України стосовно оскарження нею рішення зборів від 18.12.1998 року, адже
пред'явлення позову про стягнення вартості частки майна товариства до
зазначеної дати, означало б визнання Позивачкою обґрунтованості виключення її
зі складу учасників товариства.

Оскільки
повідомлення про залишення без задоволення скарги Позивачки на рішення судів
першої та другої інстанції щодо її позову про визнання недійсним рішення
загальних зборів ТОВ „Юшкарня” від 18.12.1998 року та закриття провадження по
ній у Верховному Суді України було направлено ОСОБА_1 лише 10.04.2001 року (том
1, а.с. 40), слід вважати, що даний позов заявлено до суду в межах строку
позовної давності, встановленого ст. 71 ЦК УРСР.

Суд
відхиляє клопотання Позивача про призначення повторної судової експертизи з
визначення ринкової вартості частки позивача у майні ТОВ „Юшкарня”, виходячи з
наступного.

Згідно
п. 9.2. Роз'яснень Вищого господарського суду України „Про деякі питання
практики призначення судової експертизи” № 02-5/424 від 11.11.1998 року,
повторна  судова  експертиза призначається якщо висновок
експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам
справи, або коли він викликає сумнів у його правильності.

У
своєму клопотанні Позивачка зазначає, що визначення судовим експертом розміру
частини, яка підлягає виплаті на її користь, виходячи з балансової вартості
майна ТОВ „Юшкарня” не відповідає вимогам закону. При цьому, в клопотанні
відсутні посилання на будь-які нормативні акти, згідно яких відповідна вартість
частини майна має визначатися саме за ринковими цінами.

За
змістом п. 3.7. Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14 від
28.12.2007 року, вартість майна товариства, яка враховується у визначенні
частки, вартість якої належить до сплати учаснику, що вибула, визначається як
сумарна вартість активів товариства за вирахуванням його зобов'язань.

Відповідно
до п. 1 ст. 66 ГК України під майном підприємства розуміються виробничі та
невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в
самостійному балансі підприємства.

Частина
1 ст. 139 ГК України визначає майно, як сукупність речей та інших цінностей
(включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються
чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в
їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна
цих суб'єктів.

Згідно
з ч. 1 ст. 145 ГК України, майновий стан суб'єкта господарювання визначається
сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов'язань, що
відображається в бухгалтерському обліку його господарської діяльності
відповідно до вимог закону.

З
урахуванням вищенаведених положень законодавства України, суд вважає цілком
обґрунтовано визначення у висновку судово-економічної експертизи № 1484/1485-08
від 27.08.2008 реальної вартості майна товариства на підставі даних балансу
підприємства.

Відповідно
до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволеним вимогам.

Керуючись
ст.ст. 71, 76 ЦК УРСР, ст.ст. 66, 139, 145 ГК України, Законом України „Про
господарські товариства”, ст.ст. 12, 33, 34, 42, 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Юшкарня” (49000, м. Дніпропетровськ,
пр. К.Маркса, 83, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 314 грн.
64 коп. вартості частини майна товариства; 03 грн. 14 коп. витрат по сплаті
державного мита, 00 грн. 70 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 16 грн. 91 коп. витрат на проведення судової експертизи,
видати наказ.

В
решті позову відмовити.

Повернути
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з державного бюджету суму держмита в розмірі 51 грн. 00
коп., зайво сплаченого за квитанцією № 6719/248/6192481 від 17.03.2004 року,
видати довідку.

Суддя

О.В. Ліпинський

Рішення
підписано 16.10.2008