ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2008 р.

Справа
№ П-12/57

за позовом  Долинського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Витвицької сільської ради  с.Витвиця,Долинський район, Івано-Франківська
область,77533

до відповідача  приватного підприємця  ОСОБА_1
с.Витвиця,Долинський район, Івано-Франківська область,77533

про немайнові спори (про
визнання недійсним договору оренди та вилучення самовільно зайнятої земельної
ділянки)

Представники:

Від
позивача:  Бандра Б.М., (паспорт НОМЕР_2
від 22.09.00р. - сільський голова)

Від
відповідача: ОСОБА_1., (паспорт НОМЕР_1 від 17.01.08р. - приватний підприємець)

Від
прокуратури:  представники не з'явилися

СУТЬ СПОРУ: заявлено
позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.08.08 ,
укладеного  між приватним
підприємцемОСОБА_1. та Витвицькою
сільською радою та вилучення у приватного підприємцяОСОБА_1.  самовільно зайнятої земельної ділянки в
с.Витвиця  по вул.З.Красівського  .

Прокурор в судове засідання не
з"явився , хоча про час та місце судового розгляду був належним чином
повідомлений ухвалою суду від 24.10.08 , про що свідчить поштове повідомлення  від  28.10.08.

Представник позивача позовні вимоги   підтримав з підстав , викладених в позовній
заяві .

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив , вказав на те , що відповідно до ст.4 Закону України  "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно  та їх обмежень"
державна реєстрація договору , укладеного терміном на один рік на час
виготовлення проекту землеустрою , не здійснюється .

Розглянувши матеріали справи , вислухавши
представників сторін , оцінивши зібрані в справів докази та надавши їм належної
правової оцінки , суд встановив наступне .

Рішенням Витвицької сільської ради  від 29.12.07 №120-6/2006   надано згоду приватному підприємцюОСОБА_1.  на вибір місця розташування земельної ділянки
площею 0,05 га в с.Витвиця  по
вул.З.Красівського  для розташування  малої архітектурної форми- торгового
павільйону .

Як вбачається з позовної заяви ,   відповідач , не маючи документа  , що посвідчує її право на цю земельну
ділянку , приступила  до її використання
, розмістивши  на ній торговий павільйон
, чим порушила , на думку позивача ,
ч.3ст.125 Земельного кодексу України .
Як на підставу своїх тверджень
позивач посилається на акти перевірок дотримання вимог земельного
законодавства , протоколи про адміністративне порушення та приписи  про усунення
порушення земельного законодавства , фотокопії яких знаходяться в
матеріалах справи .

В той же час  ,
матеріалами справи підтверджується , що
25.01.08   між приватним
підприємцем ОСОБА_1.(орендар) та  Витвицькою
сільською радою(орендодавець)
укладено договір  оренди земельної
ділянки   .

На думку позивача , зазначений договір  підлягає визнанню недійсним , оскільки не
відповідає вимогам чинного законодавства , а саме ст.210 Цивільного кодексу України
, ст.ст.15, 20 Закону України "Про оренду землі"  .

Суд вважає позов таким , що задоволенню
не підлягає , з огляду на наступне .

За змістом п.п.1 , 18 спірного договору
орендодавець (Витвицька  сільська  рада) надає, а орендар (приватний підприємець
ОСОБА_2.) приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,05
га в с.Витвиця  по вул.З.Красівського на
час виготовлення  проекту землеустрою .

Згідно
ст.4 Закону України  "Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно  та їх обмежень" обов'язковій  державній реєстрації підлягають речові права
на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних
осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) речові права на чуже нерухоме майно:

а) право володіння;

б) право користування (сервітут);

в) право постійного користування земельною
ділянкою;

г) право користування земельною ділянкою
для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

ґ) право забудови земельної ділянки
(суперфіцій);

д) право користування нерухомим майном
строком більш як один рік.

Законом можуть бути встановлені інші речові
права на чуже нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з цим
Законом;

3) обмеження речових прав.

Стаття 210 Цивільного кодексу України
визначає , що правочин підлягає державній реєстрації  лише
у  випадках, встановлених законом.
Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Аналізуючи вищенаведене ,  суд приходить до висновку про те , що  державна реєстрація договору , укладеного
терміном на один рік на час виготовлення проекту землеустрою , не здійснюється.

За таких обставин ,  суд вважає за
правильне в позові відмовити .

Керуючись ст. 124 Конституції
України,  ст.4 закону України  "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно  та їх обмежень" ,
ст.210 Цивільного кодексу України , ст. 49, 75 ,  82-84 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно
до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписано :

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"________________