ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

28
серпня 2008 р.

№
2-17/12414-2007

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б., Муравйова О.В.,

розглянувши

касаційну
скаргу

громадян
ОСОБА_1та ОСОБА_2

на
рішення

господарського
суду Автономної Республіки Крим

від

24.09.07

у
справі

№
2-17/12414-2007

господарського
суду

Автономної
Республіки Крим

за
позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю "САД ЛТД" (далі -Товариство)

до

управління
економіки Євпаторійської міської ради, Кримського республіканського
підприємства "Бюро реєстрації і технічної інвентаризації"

провизнання дійсним договору, визнання
права власності та спонукання в здійсненні правової реєстрації

ВСТАНОВИЛА:

Особливості
процедури розгляду господарських справ Вищим господарським судом України у
касаційному порядку передбачені розділом ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України.

Отже,
відповідна скарга (подання) може бути розглянута в касаційному порядку за умови
дотримання вимог, викладених у розділі ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України.

Скаржники
звернулись до Вищого господарського суду України в порядку

ст.
107 Господарського процесуального кодексу України з касаційною скаргою б/н від
25.06.08 на рішення від 24.09.07 господарського суду Автономної Республіки
Крим, як особи, яких не було залучено до участі у справі, щодо яких, на їх
думку, суд прийняв судове рішення, що стосується їх прав і обов'язків.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України звертає увагу скаржників, що згідно
ч. 4 ст. 111  Господарського  процесуального кодексу України особа, яка
внесла касаційну скаргу, додає до неї докази сплати державного мита.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо
до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановлених порядку і розмірі.

Виходячи
із змісту наведених норм процесуального закону вбачається, що особа, яка
оскаржує судове рішення, зобов'язана надати до суду доказ, який  свідчив би про сплату нею державного мита за подання
касаційної скарги в установленому порядку та розмірі.

Матеріали
касаційної скарги від 25.06.08 містять квитанцію № від 02.07.08 про
сплату 03 грн. 00 коп.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що згідно

ч. 1
ст. 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується
в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством
України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (далі Декрет).

За
змістом п.п. “г” п. 2 ст. 3 Декрету із апеляційних і касаційних скарг на
рішення та постанови господарських судів ставка державного мита встановлюється
в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50
відсотків ставки, обчислюваної виходячи з оспорюваної суми.

Як
вбачається з правового аналізу матеріалів справи, при поданні позовної заяви до
суду першої інстанції Товариством було сплачено державне мито у розмірі 1
785,00 грн.

З
урахуванням наведеного колегія суддів Вищого господарського суду України
зазначає, що квитанція № від 02.07.08 про сплату 03 грн. 00 коп. не
може вважатися належним доказом сплати державного мита за подання касаційної
скарги в установленому законом порядку та розмірі.

Таким
чином, у зв'язку з відсутністю належних доказів сплати державного мита за
подання касаційної скарги у визначеному законом розмірі, на підставі

п. 4
ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України,
касаційна скарга громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає поверненню без розгляду.

Разом
з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те,
що доводи скаржників про те, що оскаржене рішення у справі зачипає їх права та
інтереси у зв'язку з тим, що нерухоме майно, що є предметом спору, має спільну
стіну та дах з квартирами, що належать скаржникам на праві власності, не є
переконливими та не підтверджено відповідними доказами.

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягає поверненню через невідповідність вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України.

З
огляду на викладене, та керуючись ч. 4 ст. 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України  колегія
суддів  Вищого господарського суду
України, -

у х в а л и л а :

Касаційну
скаргу громадян ОСОБА_1та ОСОБА_2 на рішення від 24.09.07 господарського суду
Автономної Республіки Крим у справі № 2-17/12414-2007 господарського суду
Автономної Республіки Крим та додані до неї документи, повернути заявникам без
розгляду.

Головуючий

Є.Першиков

судді:Т.Данилова

О.Муравйов