ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№
38/34

Вищий
господарський  суд  України
в  складі  колегії
суддів:

Бернацької
Ж.О. -головуючої (доповідач),

Грека
Б.М.,

Чабана
В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Арена-Сіті” на рішення господарського суду міста Києва від
08.04.2008 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від
17.06.2008 р. в справі № 38/34 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю “Арена-Сіті” до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про стягнення
суми

за
участю представників сторін:

від позивача:
Бондарчука Д.В., Юрченка І.Ю.,

від
відповідача: не з'явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
-товариство з обмеженою відповідальністю “Арена-Сіті” у січні 2008 року
звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача
-фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. про стягнення плати: за користування
приміщенням в сумі 62002,56 грн.; за надані послуги, пов'язані з використанням
приміщення в сумі 16323,07 грн.; неустойки за прострочення зобов'язання зі
звільнення орендованого приміщення в сумі 150516,56 грн.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 08.04.2008 р., дата підписання -21.04.2008
р. (суддя Власов Ю.Л.) позов товариства з обмеженою відповідальністю
“Арена-Сіті” до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про стягнення суми задоволено
частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 4050,31 грн. основного
боргу, 1066,31 грн. за комунальні послуги з підстав правомірності та
обґрунтованості позовних вимог в цій частині; в іншій частині в позові
відмовлено  за відсутністю правових
підстав для задоволення позову.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. (колегія суддів:
Отрюх Б.В. -головуючий, Верховець А.А., Бондар С.В.) рішення залишено без змін
з тих самих підстав.

Не
погоджуючись з прийнятими судовими актами, позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою про скасування постанови  Київського апеляційного господарського суду
від 17.06.2008 р.  та зміну рішення
господарського суду м. Києва від 08.04.2008 р.

В
обґрунтування касаційних вимог скаржник посилається на неправильне застосування
судами  обох інстанцій норм матеріального
права -частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України та порушення норм
процесуального права - пункту 3 частини 1 статі 84, пункту 7 частини  2 статті 105 Господарського процесуального
кодексу України.

Розпорядженням
заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 14.10.2008
р. призначена колегія суддів у складі: Бернацької Ж.О. -головуючої, Грека Б.М.,
Чабана В.В.

Заслухавши
представників позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що між товариством з обмеженою
відповідальністю “Арена-Сіті” (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1. (суборендар) 01.08.2006 р. укладено договір суборенди № 147/06.

Відповідно
до статей 1.3, 3.1 договору орендодавець передає суборендарю у тимчасове платне
користування частину будинку торгово-адміністративного комплексу (82,9 м2),
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
та є цілісним торгово-адміністративним комплексом.

Згідно
акту прийому-передачі від 01.11.2006 р. орендодавець передав, а суборендар
прийняв в суборенду приміщення на четвертому поверсі торгово-адміністративного
комплексу за адресою: АДРЕСА_1,  площею
82,9 м2.

Статтями
7.1, 8.1 договору передбачено, що строк дії договору складає 360 календарних
днів, якщо договір не буде дострокового розірвано або припинено у відповідності
до умов цього договору, і починається з моменту підписання акту
приймання-передачі приміщення.

Статтею
10 договору передбачено, що суборендар сплачує орендодавцю орендну плату та оплату
наданих орендодавцем послуг.

Згідно
статті 13.2 договору розмір орендної плати за один місяць визначається в
національній валюті України, та розраховується за наступною формулою: орендна
плата = індекс К1 (на момент підписання договору дорівнює одиниці) х індекс К2
х площу приміщення (82,9 м2) х орендну ставку (133,25 грн. за 1 м2
площі) + ПДВ.

Статтею
3.6. договору передбачено, що орендна плата сплачується суборендарем кожного
місяця, не пізніше 25-го числа місяця, який передує місяцю, що оплачується.

Відповідно
до статті 15.1 договору суборендар зобов'язаний кожного місяця сплачувати
орендодавцю вартість наданих, у зв'язку з використанням приміщення послуг і
комплексу: в т.ч. комунальних послуг (компенсація витрат на електроенергію,
теплозабезпечення, водопостачання і каналізацію), затрати, пов'язані з рекламою
комплексу, експлуатаційні витрати - вартість робіт та послуг з утримання,
технічного обслуговування систем забезпечення, загальної частини будівлі
комплексу.

Статтею
15.2 договору передбачено, що вартість наданих орендодавцем послуг за кожен
місяць визначається в національній валюті України, та розраховується за
наступною формулою: вартість послуг = індекс К2 х площу приміщення х ставку за
послуги (26,65 грн. за 1 м2) + ПДВ.

Згідно
статті 5.6 договору суборендар зобов'язаний сплачувати надані орендодавцем
послуги кожного місяця, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за тим, що
сплачується.

Статтею
32.1 договору встановлено, що у випадках, передбачених цим договором, право
відповідача користуватись орендованим приміщенням може бути обмежено, і
орендодавець вправі не допустити суборендаря в приміщення. Використання
суборендарем приміщення може бути обмежено у випадку прострочення суборендарем
виконання зобов'язання, яке передбачає здійснення платежів на користь
орендодавця.

Відповідно
до статей 42.1, 42.2 договору по закінченню строку суборенди суборендар
зобов'язаний повернути приміщення орендодавцю протягом 5 робочих днів з дати
закінчення строку суборенди. Повернення приміщення суборендарем і його передача
орендодавцю здійснюється на підставі акту приймання-передачі, який підписується
сторонами.

Згідно
статтям 2.3, 42.4 договору у випадку прострочення виконання зобов'язань щодо
повернення приміщення суборендар зобов'язаний сплатити орендодавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період невиконання
зобов'язань, від суми останньої орендної плати за кожен день прострочення, у
випадку прострочення виконання зобов'язання повернути приміщення суборендар
зобов'язаний здійснювати оплату всіх платежів, передбачених даним договором, до
моменту фактичного звільнення і його передачі орендодавцю.

Між
товариством з обмеженою відповідальністю “Арена-Сіті” (орендодавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. (суборендар) 01.02.2007 р.  укладена додаткова угода до вказаного
договору суборенди.

Відповідно
до додаткової угоди сторони дійшли згоди, що ставка за послуги складає 35,08
грн. за 1 м2 площі приміщення, що орендується.

На
підставі статті 32 договору суборенди 11.09.2007 р. орендодавець обмежив право
користування суборендаря орендованим приміщенням шляхом наклеювання на вхідні
двері паперової стрічки про заборону використовувати приміщення до погашення
заборгованості суборендарем.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 29.11.2007 р. прийнято рішення в справі №
36/373, яким задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю
“Арена-Сіті” про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. боргу за
користування приміщенням за серпень 2007 року в сумі 126554,77 грн. на підставі
договору суборенди № 147/06 від 01.08.2006 р.

Суборендар
13.02.2008 р. та 18.02.2008 р. передав орендодавцю листи, в яких просив
повідомити йому дату забезпечення йому доступу до орендованого приміщення для
демонтажу та вивезення спеціального обладнання і меблів, та просив не пізніше
18.02.2008 р. прийняти згідно акту здачі-приймання орендоване  ним приміщення.

Орендодавець
14.02.2008 р.  та 22.02.2008 р. направив
суборендарю листи з пропозицією сплатити в добровільному порядку кошти на
підставі рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2007 р.  в справі № 36/373.

Суди
обох інстанцій дійшли правильного висновку щодо часткового задоволення позовних
вимог, враховуючи наступне.

Згідно
статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно
до статей 764, 785 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було
обумовлено в договорі.

Таким
чином, після закінчення строку дії договору за наявності заперечень орендодавця
щодо подальшого користування орендарем орендованим приміщенням протягом місяця
після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а
орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендарю.
За відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір оренди
вважається продовженим на тих самих умовах та на той самий строк.

Судами
обох інстанцій встановлено, що між сторонами укладено договір суборенди
приміщення зі строком дії 360 календарних днів, і тому строк дії договору
закінчився 26.07.2007 р.

Оскільки
орендодавець протягом одного місяця з дня закінчення  договору відповідно до вказаних норм
Цивільного кодексу України не направив суборендарю заперечень щодо його
продовження, строк дії даного договору суборенди продовжився на тих самих
умовах та на той самий термін до 20.07.2008 р.

Тому
суди обох інстанцій дійшли правильного висновку, що договір суборенди спірного
приміщення на час вирішення спору
продовжує діяти.

Відповідно
до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача
сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час
прострочення.

Оскільки
договір суборенди нежилого приміщення станом на час вирішення спору продовжив
свою дію та є чинним до 20.07.2008 р., тому у суборендаря не виникло
зобов'язань зі звільнення орендодавцю орендованого приміщення.

Враховуючи
викладене, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку, що позовна вимога
про стягнення неустойки в сумі 150516,56 грн. за прострочення повернення
приміщення згідно статті 785 Цивільного кодексу України задоволенню не
підлягає.

Відповідно
до статей 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, та інших актів
цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно
частин 1, 6 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач
звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Договором
суборенди передбачено, що суборендар зобов'язаний сплачувати на користь
орендодавця оренду плату за користування вказаним приміщенням та надані
орендодавцем комунальні послуги.

Судами
встановлено, що суборендар орендну плату та кошти за комунальні послуги
своєчасно не сплачував, чим порушив умови договору суборенди та законодавство.

Враховуючи
викладене, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення
частково позовних вимог в частині стягнення з відповідача орендної плати та
комунальних послуг -в розмірі суми боргу за користування орендованим
приміщенням за 11 днів у вересні 2007 року в сумі 4050,31 грн. та за комунальні
послуги в сумі 1066,31 грн., а не з вересня 2007 року по 21.01.2008 р. включно,
оскільки позивач з 11.09.2007 р. керуючись статтею 32.1 договору обмежив
відповідача у користуванні орендованим приміщенням шляхом наклеювання на вхідні
двері паперової стрічки про заборону використовувати приміщення до погашення
заборгованості відповідача.

Посилання
скаржника на те, що обмеження у користуванні приміщенням не звільняє від сплати
орендної плати та комунальних послуг за весь час оренди правильно відхилено
судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до частини 6 статті 762
Цивільного кодексу України відповідач звільняється від плати за весь час,
протягом якого він не може користуватись приміщенням за призначенням.

Доводи
касаційної скарги про порушення при прийнятті оскаржуваних судових актів норм
матеріального та процесуального права свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли
правильних висновків щодо обставин справи, і правильно застосували до спірних
правовідносин норми матеріального та процесуального права, відтак рішення
господарського суду та постанова апеляційного господарського суду є законними і
обґрунтованими, тому підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Арена-Сіті” залишити без
задоволення.

Рішення
господарського суду міста Києва від 08.04.2008 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. в справі № 38/34 залишити
без змін.

Головуючий,
суддя:

Ж.
Бернацька

Судді:

Б.
Грек

В.
Чабан