ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

”25” листопада 2008 року справа № 11/186

За позовом: Приватного підприємства „Агропродопт”

17500, м. Прилуки, вул. Іванівська, 58

До: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія „Укральянс”

14000, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 25 а

Третя особа на стороні відповідача: Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації

14000, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 33

Про визнання права власності

Суддя Ю.М. Бобров

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від позивача: Кононко М.М. –представник, дов. від 12.05.06 р. № 12/05-2.

Від відповідача: Підгорний К.Є. –представник, дов. від 01.06.06 р. № 01/06.

Від третьої особи: Копиловська В.В. –нач. юр. відділу, дов. від 25.01.08 р. б/н.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем –Приватним підприємством „Агропродопт” м. Прилуки подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія „Укральянс” м. Чернігів про визнання права власності.

Ухвалою суду від 11.11.08 р., за ініціативою суду, залучено до участі у справі на стороні відповідача третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування викладені у позовній заяві.

У позовній заяві позивач посилається, зокрема, на те, що він втратив свій примірник Договору купівлі –продажу нерухомого майна, укладеного між ПП „Агропродопт” та ТОВ ТК ”Укральянс”.

ТОВ ТК ”Укральянс” відмовляється надати позивачу другий примірник Договору, посилаючись на те, що це не передбачено чинним законодавством.

Крім того, на думку відповідача, оскільки Договір нотаріально не посвідчено –він є нікчемним, а власником нерухомого майна залишається ТОВ ТК ”Укральянс”.

Рішенням реєстратора КП „Чернігівське МБТІ” відмовлено в реєстрації права власності позивача на нерухоме майно. Однією із причин відмови реєстратором в реєстрації стало те, що подані ПП „Агропродопт” документи, зокрема, ксерокопія Договору, не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншим вимогам чинного законодавства України.

Зважаючи на те, що за позивачем фактично не визнається право власності на куплене за Договором нерухоме майно, неможливість зареєструвати це право власності на нерухоме майно, за відсутністю у підприємства оригінала Договору, позбавляє позивача можливості у повній мірі розпоряджатися належним йому нерухомим майном.

За таких обставин, вважає позивач, його право власності на нерухоме майно може бути визнано тільки у судовому порядку.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, підтвердивши продаж ТОВ ТК ”Укральянс” позивачу нерухомого майна.

Представник відповідача зазначає, що ТОВ ТК ”Укральянс” має оригінал Договору купівлі –продажу нерухомого майна № 11/03-2003 від 11.03.03 р., проте надати позивачу його не може, оскільки, по –перше, оригінал Договору повинен знаходиться у ТОВ ТК ”Укральянс”, по –друге, передача оригіналу Договору чинним законодавством не передбачена. Виготовлення дублікату Договору також чинним законодавством не передбачено. Крім того, зазначає представник, у сторін змінилися керівники.

Представником відповідача надано суду для огляду оригінал Договору № 11/03-2003 купівлі –продажу нерухомого майна від 11.03.03 р.

Третя особа письмових пояснень суду не надала.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечує.

В судовому засіданні представник третьої особи надав суду довідку МБТІ від 25.11.08 р. № 20660 про те, що станом на 25.11.08 р. в м. Чернігові сторони не мають зареєстрованого права власності на об’єкти нерухомості.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін та представника третьої особи, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ ТК ”Укральянс” (Продавцем) та ПП „Агропродопт” (Покупцем) укладено Договір № 11/03-2003 купівлі –продажу нерухомого майна від 11 березня 2003 року (далі - Договір № 11/03-2003).

Відповідно до п.п.1.1 та 1.3 Договору № 11/03-2003 Продавець передав у власність Покупця, а Покупець прийняв у власність нерухоме майно: будівлю гаражу на дві машин загальною площею 76,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Дніпровська, 34а, оплативши ціну майна –5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Передача Продавцем Покупцеві майна підтверджується актом прийому –передачі від 11.03.03 р.

Недійсним Договір № 11/03-2003 в судовому порядку не визнавався.

Згідно ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, діючого на момент виникнення між сторонами правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Цивільний кодекс УРСР, на відміну від положень ЦК України, не передбачав, що договори купівлі –продажу нерухомого майна, укладені між двома юридичними особами недержавної форми власності, підлягають обов’язковому нотаріальному посвідченню.

Іншими нормативно –правовими актами, діючими на момент переходу права власності на нерухоме майно за Договором № 11/03-2003, також посвідчення таких договорів купівлі –продажу не передбачалося.

Отже, суд вважає що ПП „Агропродопт” правомірно набуло права власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю гаражу на дві автомашини, загальною площею 76,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Дніпровська, 34а, а правовстановлюючим документом, який засвідчує право власності, є Договір № 11/03-2003.

Враховуючи те, що правовідносини, що є предметом позову за цією справою, виникли до 01.01.04 р., але фактично продовжують існувати і після 01.01.04 р., то при вирішенні спору повинен застосовуватись Цивільний кодекс України (ЦК України) від 16.01.03 р., що набрав чинності з 01.01.04 р.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення будь - яких порушень його права власності, хоч би ці порушення і не були пов’язані з позбавленням володіння майном (ст. 391 ЦК України).

Також ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за приватним підприємством „Агропродопт” (17500, м. Прилуки, вул. Іванівська, буд. 58, код ЄДРОПУ 31429383) право власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю гаражу на дві машини, загальною площею 76,00 кв. м, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, вул. Дніпровська, 34 а.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія „Укральянс” (14017, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 25а, п/р 115 в Чернігівській філії ВАТ „Укрексімбанк” м. Чернігів, МФО 353649, код 32094938) на користь Приватного підприємства „Агропродопт” (17500, м. Прилуки, вул. Іванівська, буд. 58, п/р 6900 в АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005, код 31429383) 102,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. на відшкодування оплати витрат з інформаційно –технічного забезпечення розгляду у судах.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

За згодою представників сторін та третьої особи на стороні позивача, на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 25.11.08 р. оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення підписано 26.11.08 р.

Суддя Ю.М.Бобров