ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2008 р.

Справа  № 22/129-08-3253

За позовом: Представництва по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради;

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1;

про виселення та стягнення 8662,5
грн.;

Суддя
Торчинська Л.О.

Представники:

Від позивача: Собітнюк Н.О. - за
довіреністю №01-13/3044 від 24.03.2008р.;

Від
відповідача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2- за довіреністю № б/н від 06.10.2008р.;

СУТЬ СПОРУ: позивач
Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради
звернулось до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення та
стягнення 8662,5 грн.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, просив суд виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з
нежилого приміщення підвалу, загальною площею 29,8 кв. м, що розташоване зАДРЕСА_1,
стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в
сумі 3511,95 грн., пені у сумі 129,56 грн. та заборгованість за фактичне
користування приміщенням в сумі 5020,99 грн. В обґрунтування заявлено позову
позивач зазначає, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору
оренди нежилого підвального приміщення № 857/А/З від 03.04.2006 р., який було
укладено з Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, надано в
строкове платне користування об'єкт комунальної власності - нежиле підвальне
приміщення загальною площею 29,8 кв. м., що розташоване зАДРЕСА_1. У порушення
п. п. 2.2., 2.4. договору відповідач несвоєчасно та не в повному розмірі
сплачує орендну плату, у зв'язку з чим станом на дату закінчення договору
оренди 28.02.2008р. утворилась заборгованість у розмірі 3511,95 грн. За
несвоєчасне внесення орендної плати, згідно з п.  5.2. договору,  п.  2
ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 258 Цивільного кодексу України та
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", відповідачу нарахована пеня 129,56 грн. Відповідно до п.
4.10 договору, орендар зобов'язаний здійснювати орендну плату до дня підписання
акту приймання - передачі приміщення. Несвоєчасне внесення орендної плати за
користування нежилим приміщенням приводить до зменшення доходів, що надходять
до бюджету міста, отже, у порушення умови п. 7 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" погіршує економічний стан місцевого
самоврядування. На момент подачі позову заборгованість з орендної плати
сплачена не була, і сума боргу за період з 01.11.2007 р. по 28.02.2008 р.
становить 3511,95 грн., сума пені 129,56 грн.

Відповідач та представник
відповідача в судове засідання з'явилися, відзив на позов надали, відповідно до
якого позовні вимоги не визнають та обґрунтовують свої заперечення тим, що
підвальне приміщення площею 29,8 м2 за адресою: вул.
Пантелеймонівська, 76, не належить позивачеві, оскільки рішенням Приморського
районного суду від 13.12.07р. у цивільній справі №2-9792/2007 право власності
на це приміщення визнане за ОСОБА_1 (рішення набрало законної сили), тож
вимагати виселення з нього будь-якої особи позивач не вправі. Договір оренди
від 28.12.06 р. зі змінами від 28.09.07 р., згідно з яким позивач намагається
стягнути з ОСОБА_1 борг в сумі 8532,94 (3511,95 + 5020,99) гривень укладений
Одеською міською радою стосовно приміщення, яке не відносилося до комунальної
власності, а було у власності ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від
17.07.03 р., укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідченому державним
нотаріусом 1-ї Одеської нотаріальної контори - Шепелюк Р.Ю., зареєстрованим в
реєстрі за №7-1800, та належним чином зареєстрованим КП „ОМБТІ та РОН" у
кн.101доп-стр90 під реєстр.№326 21.07.03 р. За цим договором ОСОБА_1 купила
квартиру на 1-му поверсі будинку АДРЕСА_1. Одночасно з цим вона набула прав на
підсобне підвальне приміщення, розташоване безпосередньо під її квартирою, як
співвласниця. Суми, що позивач висуває до стягнення є необґрунтованими,
оскільки відповідач ніколи не отримував від позивача предмет оренди, акт про це
не складався, тож договір оренди від 28.12.06 р. зі змінами від 28.09.07 р. за
будь-яких обставин згідно з п.2 ч.1 ст.766 ЦК України та ч. 3 ст.13 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна" відповідачем цілком
правомірно вважався таким, що у дію не вступив.

В ході розгляду справи від
представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №
22/129-08-3253 до вирішення Приморським районним судом м. Одеси справи про
визнання права власності на нежитлове приміщення, розташоване зАДРЕСА_1.
Розглянувши зазначене клопотання суд вважає, що підстави для задоволення
клопотання про зупинення провадження у справі № 22/129-08-3253 до вирішення
Приморським районним судом м. Одеси справи про визнання права власності на
нежитлове приміщення, розташоване зАДРЕСА_1 відсутні, оскільки рішення
Приморського районного суду вступило в законну силу.

Розглянувши
матеріали справи та надавши їм правову оцінку,
заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходив з наступного:

13.12.2007 року Приморським
районним судом м. Одеси було винесено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право власності недійсним та
визнання права власності задоволено у повному обсязі, а саме,   свідоцтво про право власності на не житлове
підвальне приміщення №500, загальною площею 29,8 кв.м., що розташоване в
будинку АДРЕСА_1, видане виконачим комітетом Одеської міської ради від
22.03.2007 року, визнано недійсним, визнано право власності на зазначене
підвальне приміщення, розташоване АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, судове рішення набрало
законної сили 25.12.2007 року.

Як зазначає відповідач,ОСОБА_1 є
власником кв. АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2003
року, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстром
№ 7-1803. Вказаний договір був належним чином зареєстрований в КП «ОМБТІ та
РОН»в кн..405 пр.стр.29 реєстр. № 76 від 21.07.2003 року, під вказаною
квартирою знаходиться нежитлове підвальне приміщення № 500 загальною площею
29,8 кв.м., ОСОБА_1 було укладено згоду із співвласниками даного будинку про
передачу їх часток зазначеного підвального приміщення у власність відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконкому Одеської міської ради від 27,07.2006р. № 231р "Про
реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси", домоволодіння, яке
розташовано АДРЕСА_1, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси
та зареєстровано за Одеською міською радою, на підставі якого було видано
Свідоцтво про право власності від 22.03.2007р. на нежитлове приміщення підвалу,
загальною площею 29,8 кв.м. та зареєстровано за територіальною громадою м.
Одеси в особі Одеської міської ради. 13.12.2007 р. Приморським районним судом
було винесено рішення, яким визнано право власності за ОСОБА_1 та визнано
недійсним Свідоцтво про право власності на вказане приміщення. Право комунальної
власності належним чином зареєстроване, що підтверджується листом КП
«ОМБТІтаРОН». Відповідно до п. 7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»зареєстровані речові права та їх
обмеження мають пріоритет над незареєстрованим в разі спору щодо нерухомого
майна. Право власності на нежитлове приміщення, розташоване АДРЕСА_1, визнано
за відповідачем на підставі рішення Приморського районного суду від 13.12,2007
року по справі не є належним доказом правомірності знаходження відповідача в
цієї будівлі, оскільки по-перше, право власності на підставі цього рішення не
зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується листом: КП
«ОМБТІтаРОН»від 05.06.2008р., а перебуває у власності територіальної громади м.
Одеси в особі Одеської міської ради, що підтверджується електронним витягом із
бази реєстрації КП «ОМБТІ та РОН»тобто право власності не виникло, а як
зазначалось раніше, відповідно до п. 7 ст. З Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»зареєстровані речові
права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо
нерухомого майна. Отже, Представництво є належною особою, яка уповноважена
Одеською міською радою здійснювати управління спірною будівлею. Крім
того,ОСОБА_1 не набувала права власності на ці приміщення на підставі положень
Законів України "Про місцеве самоврядування, в Україні" та "Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а саме:
шляхом викупу, у випадках визначених законом, конкурсу та аукціону. Але,
вищенаведене, не може бути прийняті судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 4 рп2004 від 02.03.2004 року, право власності
на квартиру породжує й право спільної власності на допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку, технічне обладнання тощо, які призначені для
обслуговування житлового комплексу і забезпечують його використання. В процесі
приватизації державного житлового фонду одночасно відчужуються на користь
громадян не тільки квартири, але й допоміжні приміщення. Тому момент виникнення
права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на
допоміжні приміщення.

Відповідно до  ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї
частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.)
передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

Отже, з
урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду
набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Рішення
підписано 28.10.2008р.

Суддя
Торчинська Л.О.