ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2008 р.

№
12/386-НМ

Вищий господарський
суд України у складі колегії  суддів :

головуючого

Михайлюка
М.В.,

суддів

Ковтонюк
Л.В.,

Кочерової
Н.О.,

розглянувши  у
відкритому  судовому   засіданні
касаційну  скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Фірма "Агропромсервіс"

на
постанову

Житомирського
апеляційного господарського суду від 14.02.2008 року

у
справі

№
12/386-НМ господарського суду Житомирської області

за  позовом

ТОВ
"Фірма "Агропромсервіс"

до
треті особи

ЗАТ
"Фірма "АгроБІМ" Виконавчого комітету Зарічанської сільської
ради  КП "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_1

про

визнання
права власності, скасування свідоцтва про право власності від 12.07.2001 р.

за
участю представників сторін:

позивача

ОСОБА_2,
ОСОБА_3

відповідача
1 відповідача 2
третьої особи 1 третьої особи 2

ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Житомирської області від 07.11.2007 р. у справі № 12/386-НМ
(суддя: Сікорська Н.А.), залишеним без змін постановою Житомирського
апеляційного господарського суду від 14.02.2008 р. (судді: Гулова А.Г.,
Пасічник С.С., Щепанська Г.А.) відмовлено у задоволенні позову.

Не
погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись
на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий
розгляд.

Перевіривши
матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування
господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що  касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно
до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення,
коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права.

Як
встановив апеляційний господарський суд, 20.07.1994 р. на засіданні правління
АТ "Фірма "АгроБІМ" вирішено вступити на правах повноважного
засновника до ТОВ "Фірма "Агропромсервіс" і в якості внеску до
статутного фонду новостворюваного товариства передати приміщення складу для
сипучих матеріалів, розташоване в с. Зарічани, балансовою вартістю 6200000
крб., 1964 р. забудови. Вказане рішення оформлене протоколом №4 (т.1 а.с.16).

21.07.1994
р. засновники - фізичні особи та юридична особа - ЗАТ "Агропромислове
будівництво і матеріали Фірма "АгроБІМ" уклали Установчий договір про
створення ТОВ "Фірма "Агропромсервіс" (т.1 а.с.7-8). Зазначене
товариство зареєстровано Житомирською районною державною адміністрацією
14.09.1994 р. (свідоцтво про держреєстрацію №139614).

Пунктом
14 Установчого договору про створення ТОВ "Фірма
"Агропромсервіс" від 21.07.1994р. передбачено, що AT "Фірма
АгроБІМ" сформувала свою частку в статутному фонді TOB "Фірма
Агропромсервіс" в розмірі 14,68% шляхом передачі майна - приміщення складу
сипучих матеріалів загальною площею 161 м2, 1964 р. забудови, з
земельною ділянкою розміром 0,30 га. Від імені ЗАТ "Фірми АгроБІМ"
установчий договір підписано головою правління товариства ОСОБА_8

15.09.1994
р. голова правління та головний бухгалтер AT "Фірма "АгроБІМ", а
також директор TOB "Фірма "Агропромсервіс" підписали акт про
передачу по балансу землі та приміщення складу (т.1 а.с.17), згідно якого ТОВ
Фірма "Агропромсервіс" передало приміщення складу сипучих матеріалів
загальною площею 161 м2, 1964 р. забудови, з земельною ділянкою 0,50
га, балансовою вартістю 6200000 крб.

12.07.2001
р. виконком Зарічанської сільської ради прийняв рішення №28 про оформлення за
ЗАТ"Фірма"АгроБІМ" права власності на об'єкти нерухомого майна
по вул. Лісовій, 1 в с.Зарічани Житомирського р-ну з видачею свідоцтва про
право власності на майновий комплекс, що складається з 13 об'єктів нерухомості.
На підставі цього рішення 12.07.2001р. виконком Зарічанської сільради видав
ЗАТ"Фірма"АгроБІМ" свідоцтво про право власності на майновий
комплекс в с. Зарічани по вул. Лісовій, 1, який складається з 13 об'єктів
нерухомості.

22.02.2007
р. ТОВ "Фірма "Агропромсервіс" звернулось до господарського суду
з позовом до ЗАТ "Фірма "АгроБІМ", виконкому Зарічанської
сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право
власності від 12.07.2001 р., виданого виконкомом Зарічанської сільської ради
ЗАТ"Фірма "АгроБІМ", в частині включення до нього складу сипучих
матеріалів загальною площею 161 м2, розташованого в с. Зарічани по
вул. Лісовій, 1, та визнання за ТОВ "Фірма "Агропромсервіс"
права власності на зазначений склад.

В
обґрунтування позову позивач посилався на те, що спірне приміщення та земельна
ділянка передані йому ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" на підставі протоколу
№4 засідання правління ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" від 20.07.1994 р. по
акту прийому-передачі від 15.09.1994 р. і з моменту передачі обліковуються на
балансі TOB "Фірма "Агропромсервіс" та використовуються ним для
здійснення господарської діяльності. Окрім того, 11.04.1996 р. йому на підставі
рішення Житомирської районної Ради народних депутатів видано Державний акт на
право постійного користування землею, на якій розташований склад.

У
2006 р. позивач звернувся до КП "Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" з проханням зареєструвати право власності на
спірне приміщення, однак, БТІ повідомило, що вказане приміщення зареєстроване
на праві власності за ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" відповідно до
оспорюваного свідоцтва від 12.07.2001р., виданого виконкомом Зарічанської
сільської ради.

В
ході судового розгляду, позивач уточнив позов та просив визнати недійсним та
скасувати свідоцтво про право власності від 12.07.2001 р., видане виконавчим
комітетом Зарічанської сільської ради ЗАТ "Фірма АгроБІМ" в частині
включення до нього приміщень, позначених на плані будинку під літерою
"П", а саме - приміщення 2-1 площею 99,7 м2 - цеху
зварювання та приміщення 2-2 - площею 67,3 м2 - цеху сипучих
матеріалів, розташовані в с.Зарічани, вул. Лісова, 1, площею 167 м2
та визнати за ТОВ "Фірма "Агропромсервіс" право власності на
вказані приміщення.

Господарські
суди, вирішуючи даний спір, врахували наступне.

Відповідно
до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою
задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача
доказів, що підтверджують його право власності на майно.

Статтею
33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч
наведеним нормам, позивач не надав належних доказів, які б підтверджували його
право власності на спірні приміщення по вул. Лісовій,1 в с.Зарічани.

Так,
згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Як
зазначено вище, на підставі рішення виконкому Зарічанської сільської ради №28
від 12.07.2001 р., докази скасування якого в матеріалах справи відсутні, ЗАТ
"Фірма "АгроБІМ" отримало свідоцтво про право власності на
майновий комплекс, який складається з 13 об'єктів нерухомості по вул. Лісовій,
1 в с. Зарічани Житомирського району (т.1 а.с.51).

До
вказаних об'єктів, згідно листа КП "Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" від 10.05.2006 р. № 972 включено, зокрема,
токарний цех зварювання та цех сипучих матеріалів. Згідно плану будинку
загальна площа токарного цеху зварювання та цеху сипучих матеріалів становить
167м2 (99,7м2 та 67,3м2).

Відповідно
до п.6 додатку 1 до "Інструкції про порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб", затвердженої наказом Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 р. (яка діяла на
час видачі ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" оспорюваного свідоцтва),
свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, видане органом
місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування віднесене до переліку
правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна
реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно
реєстраційного напису на свідоцтві від 12.07.2001 р. майновий комплекс
зареєстровано в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по
технічній інвентаризації на праві власності за ЗАТ "Фірма
"АгроБІМ" та записаний в реєстрову книгу 16.07.2001р. за №155 за
реєстровим №791 (інвентарна справа №564).

Разом
з тим, з протоколу №4 засідання правління AT "Фірма "АгроБІМ"
від 20.07.1994 р., Установчого договору від 21.07.1994 р. про створення TOB
"Фірма "Агропромсервіс" та акту прийому-передачі землі й
приміщення складу від 15.09.1994 р., на які позивач посилається як на докази
переходу до нього права власності на спірні приміщення, не вбачається, що
позивачу передано до статутного фонду саме спірні приміщення.

Адреса
складу сипучих матеріалів у зазначених документах не вказана, що не дає змогу
ідентифікувати даний склад саме з спірними приміщеннями загальною площею 167м2,
на які претендує позивач.

Докази
на підтвердження доводів позивача, що переданий до статутного фонду позивача
склад сипучих матеріалів заг. площею 161 м2 розташований в с.
Зарічани по вул. Лісовій, 1 та є цехом зварювання та цехом сипучих матеріалів,
заг. площа яких становить 167 м2, в матеріалах справи відсутні.

Крім
того, згідно Установчого договору, протоколу та акту позивачу передавався склад
сипучих матеріалів заг. площею 161 м2, а в документах, що
підтверджують право власності ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" на об'єкти,
йдеться про майновий комплекс, який в цілому складається з 13 об'єктів
нерухомості.

Інших
доказів на підтвердження свого права на спірне майно позивач не надав.

До
того ж, згідно листа №383 від 12.02.2008 р. КП "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної інвентаризації" до 2001 р. жодний суб'єкт не
оформляв за собою право власності на майновий комплекс по вул. Лісовій, 1 в с.
Зарічани, а перше звернення для проведення інвентаризації об'єктів нерухомого
майна та оформлення права власності на вказаний майновий комплекс надійшло від
ЗАТ "Фірма "АгроБІМ" лише у 2001 р.

Тобто,
станом на 20.07.1994 р. (дата протоколу засідання правління ЗАТ "Фірма
"АгроБІМ", на якому вирішено питання про передачу до статутного фонду
TOB "Фірма "Агропромсервіс"" приміщення складу сипучих
матеріалів в с.Зарічани), 21.07.1994 р. (дата укладення Установчого договору
про створення TOB "Фірма "Агропромсервіс") та станом на
15.09.1994р. (дата складання акту прийому-передачі приміщення) за товариством
"Фірма "АгроБІМ" не було зареєстровано право власності на спірні
приміщення по вул. Лісовій,1 в с.Зарічани заг. площею 167м2, на які
претендує позивач, та які, за його твердженням, передано до його статутного
фонду в якості внеску.

Крім
того, будь-які докази, які б свідчили, що відповідач (ЗАТ "Фірма
"АгроБІМ") був власником спірного майна станом на зазначені вище дати
в матеріалах справи відсутні.

Відтак,
господарські суди прийшли до висновку, що підстави для визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право власності від 12.07.2001р., виданого виконкомом
Зарічанської сільської ради ЗАТ "Фірма АгроБІМ" в частині включення
до нього приміщень, позначених на плані будинку під літерою "П", а
саме: приміщення 2-1 площею 99,7 м2 - цеху зварювання та приміщення
2-2 площею 67,3 м2 - цеху сипучих матеріалів, розташованих в с.
Зарічани по вул. Лісовій, 1, заг. площею 167 м2, а також підстави
для визнання за позивачем права власності на вказані приміщення відсутні.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до
висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного
господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо
доводів касаційної скарги, то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того,
відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має  права
встановлювати  або  вважати
доведеними  обставини, які не були
встановлені  у рішенні або постанові
господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти  докази.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119
ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 р. у справі №
12/386-НМ залишити без змін.

Головуючий, суддя
М. Михайлюк

Судді          :
Л. Ковтонюк

Н. Кочерова