СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

20.08.08
Справа№ 26/179

За позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю „Вера-Україна”, м. Стебник Львівської області

до відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с. Волоща
Дрогобицького району Львівської області

про стягнення
254 636,91 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
не з'явився

від відповідача ОСОБА_2
-представник (довіреність б/н від 10.07.2008 р.)

Представнику відповідача роз'яснено
його права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України

Суть спору: Товариство
з обмеженою відповідальністю „Вера-Україна”, м. Стебник Львівської області
звернулося до господарського суду з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с. Волоща Дрогобицького району Львівської
області про стягнення 254 636,91 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2008 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні
на 15.07.2008 р. В судовому засіданні 15.07.2008 р. оголошувалась перерва до
05.08.2008 р. В судовому засіданні 05.08.2008 р. оголошувалась перерва до
20.08.2008 р.

Позовні вимоги позивач мотивує тим,
що згідно договору № б/н від 10.01.2007 року відповідач взяв на себе
зобов'язання продати позивачу товар. Як зазначено у позовній заяві позивач
здійснив попередню оплату товару, перерахувавши на рахунок відповідача кошти в
сумі 243 386,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 51 від
22.02.2007 року, № 86 від 23.03.2007 року, № 98 від 06.04.2007 року, № 99 від
11.04.2007 року, № 100 від 16.04.2007 року, проте відповідач всупереч п. 1.1.
договору не поставив позивачу товар.

05.08.2008 року відповідачем подано
відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у позові відмовити з тих
мотивів, що у відповідача немає заборгованості перед позивачем та відсутній
предмет спору.

В попередніх судових засіданнях
представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній
заяві, зазначивши при цьому, що неодноразово намагався зв'язатись з
відповідачем, вимагаючи поставки товару або повернення заборгованості, зокрема
надіслав відповідачу вимогу від 18.03.2008 року № 08 щодо негайної поставки
товару або повернення заборгованості та претензію від 25.03.2008 року № 13 щодо
повернення відповідачем заборгованості.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю, так як у відповідача немає заборгованості перед позивачем. В
обгрунтування цього відповідач надав оригінал акту звірки розрахунків між
позивачем та відповідачем станом на 01.01.2008 року та заяву СПД -ФО ОСОБА_1
про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.07 2008 року.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за
наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши документи і матеріали,
подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і
заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив:

10.01.2007 року між сторонами
укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач зобов'язався продати позивачу
товар.

Відповідно до п. 3 договору № б/н
від 10.01.2007 року строк (термін) поставки товару сторонами встановлений не
був.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України,
якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має
право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк  від дня
пред'явлення вимоги.

З урахуванням п. 4 Роз'яснення
Вищого арбітражного суду України N 02-5/293 від 29.04.94 року „Про деякі
питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошових зобов'язань”, затвердженого Постановою                            Вищого арбітражного
суду України № 2 від 14.07.94 року (із змінами та доповненнями) днем
пред'явлення вимоги слід вважати дату одержання вимоги боржником.

Позивачем не надано суду доказів,
які б підтверджували одержання відповідачем вимоги позивача поставити товар або
повернути заборгованість.

Надана позивачем поштова квитанція
підтверджує відправлення останнім відповідачу поштового відправлення, а не
пред'явлення відповідачу вимоги поставити товар чи повернути заборгованість.

Таким чином, судом не приймаються
доводи позивача про те, що у відповідача 31.03.2008 року виник обов'язок
сплатити кошти.

Матеріалами справи, зокрема актом
звірки розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.01.2008 року, що
підписаний керівником позивача та відповідачем, та заявою відповідача про
зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.07.2008 року, підтверджується,
що на день подання позовної заяви у відповідача не було заборгованості перед
позивачем.

Підписавши акт звірки розрахунків
без жодних застережень зі свого боку та скріпивши його печаткою, позивач тим
самим підтвердив відсутність у відповідача заборгованості перед ним.

Підписавши акт звірки розрахунків
сторони в тому ж акті також домовились провести взаємозалік коштів.

Відповідно до ст. 601 ЦК України,
зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк
виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

25.07.2008 року відповідачем
здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 222 000,00 грн., що
підтверджується заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від
25.07.2008 року. Наявність між сторонами вказаних вимог підтверджується
матеріалами справи.

Позивачем безпідставно включено до
загальної суми позовних вимог кошти в сумі 21 386,38 грн., які були
перераховані відповідачу 12.09.2005 року. Вказані кошти сплачені позивачем не
на підставі договору № б/н від 10.01.2007 року і не входять в суму
заборгованості за ним, а тому не є предметом даного спору. Крім того,
відсутність заборгованості у вказаній сумі перед позивачем також відображено в
акті звірки розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.01.2008 р.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК
України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум,
що стягуються чи оспорюються.

Відповідачем не подано суду розрахунок
здійснених ним інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від суми
заборгованості за період прострочення. Судом не береться до уваги розрахунок
ціни позову та письмове пояснення позивача, так як вони подані в канцелярію
суду 20.08.2008 р. в 15 год. 05 хв. та 15 год. 10 хв. після оголошення рішення
у справі).

Зважаючи на відсутність з боку
відповідача прострочення поставки товару, оскільки строк поставки товару або
повернення грошових коштів встановлений не був, нарахування відповідачем трьох процентів
річних від суми боргу -541, 53 грн., та інфляційних нарахувань в сумі -7 544,98
грн. є безпідставним.

Проаналізувавши зміст договору №
б/н від 10.01.2007 року, вивчивши матеріали справи, зокрема акт звірки
розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.01.2008 року та заяву
відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.07.2008 року,
суд дійшов висновку, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем.

Згідно норм ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона за допомогою належних і допустимих доказів повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Подана позивачем поштова квитанція про відіслання відповідачу листа
не є належним доказом, який підтверджує факт пред'явлення вимоги відповідачу та
встановлення семиденного строку для поставки товару або повернення грошових
коштів.

При цьому слід зазначити, що сам
факт проведення звірки розрахунків і підписання акту звірки розрахунків станом
на 01.01.2008 року та отримання від відповідача заяви про  зарахування зустрічних однорідних вимог
позивачем та його представником в ході розгляду даної справи не заперечувався.

За таких обставин, зважаючи на
відсутність з боку відповідача порушення прав та охоронюваних законом інтересів
позивача позов є безпідставним, необгрунтованим та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати слід покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 601 ЦК України, ст. 193 ГК України, та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, п. 11 ст. 80, ст.ст. 82, 83, 84,
85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          В частині
позовних вимог щодо стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Вера-Україна”
243 386,38 грн. провадження у справі припинити.

2.          В частині
позовних вимог щодо стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Вера-Україна”
541,53 грн. -трьох процентів річних від простроченої суми за час фактичного
прострочення, та 10 709,00 грн. -суми з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час фактичного прострочення у задоволенні позову відмовити.

3.          Судові
витрати покласти на позивача.

Суддя
Деркач Ю.Б.