ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2008 р. Справа № 59/209-08

вх. № 7531/4-59

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Молочко Н.Г., за довіреністю № 1373 від 12.03.2008р.; відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом КП "Міський інформаційний центр", м. Харків

до ТОВ "АВ - Харків", м. Харків

про стягнення 37 202,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 37202,01 грн., з яких: 36600,00 грн. – штраф за прострочення повернення місць, наданих в користування, 602,01 грн. – плата за фактичне користування місцями за період з 01.07.2006р. по 12.07.2006р., що утворилася на підставі неналежного виконання відповідачем зобов”язань, покладених договором №4941 від 30.11.2005р. Крім того, позивач просить зобов”язати відповідача повернути на підставі актів приймання-передачі місця, які знаходяться у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій за адресами: м. Харків, вул. Клочківська, 148А; пр. Московський, вул. Пролетарська. Просить покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням наданих через канцелярію суду в порядку ст. 22 ГПК України уточнень позовних вимог (вх.19712), в якій збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 17,00 грн., сплачених за отримання довідки щодо включення відповідача до ЄДРПОУ, в обгрунтування надав платжне доручення № 2590 від 07.11.2008р. про сплату 17,00 грн.

У відповідності до положень ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду судом.

Відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 19.11.2008 року суд попередив сторони про те, що у разі неявки сторони в судове засідання суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

З’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

30 листопада 2005 року між сторонами був укладений договір про надання в експлуатацію місць, що знаходяться в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій № 4941, відповідно до умов якого позивач по справі надав в експлуатацію відповідачу місця, що знаходиться в комунальній власності згідно з додатком № 1 до договору, для розміщення спеціальних конструкцій. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.12.2005р. позивач надав в експлуатацію відповідачу місця, що знаходяться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції, а саме - щит стаціонарний (6,00х3,00х1) за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 148А; щит стаціонарний (6,00х3,00х1) за адресою: м. Харків, пр. Леніна; щит стаціонарний (6,00х3,00х1) за адресою: м. Харків, пр. Московський-вул. Пролетарська строком з 01 грудня 2005р. по 31 грудня 2006р.

11 січня 2006 року між відповідачем та позивачем було укладено додаткову угоду №1 до договору № 4941 від 30.11.2005 року, відповідно до умов якої було виключено з Переліку місць, які надаються відповідачу для розташування спеціальних конструкцій та розміру плати за їх користування (додаток №1 до договору про надання в користування місць, що знаходяться у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №4941 від 30.11.2005 року) наступні місця за адресою: м. Харків, пр. Леніна - щит стаціонарний (6,00x3,00x1).

Відповідно до п.п.8.1.7 договору №4941 від З0.11.2005р. він припиняє свою дію, по закінченню строку дії договору.

Таким чином, станом на 30 червня 2006 року договір № 4941 від 30.11.2005р. вважається таким, що припинив свою дію.

Відповідно до п. 5.1. договору відповідач зобов"язаний протягом 3-х днів після припинення дії договору звільнити надані в користування місця і передати їх позивачу.

Відповідач спеціальні конструкції не демонтував, місця за актом прийому-передачі у встановлений договором строк не повернув.

12 липня 2006р. позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення № 2434 (вих. 3734) з вимогою повернути місце для розміщення спеціальної конструкції.

Відповідно до п. 3 "Порядку надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних контрукцій" (додаток № 2 до рішення міськвиконкому від 20.10.2004р. № 977) у випадку виявлення використання розповсюджувачами зовнішньої реклами місць без укладення договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, розташування спеціальних конструкцій, позивач має право отримати плату за фактичне користування такими місцями за весь час їх використання.

Відповідно до п. 6.2. договору №4941 від 30.11.2005р. у разі прострочення повернення місць, наданих у користування, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 50 гривень за кожний день затримки повернення кожного місця. Таким чином, відповідно до умов договору, з 04 липня 2006р. на відповідача нараховується штраф за кожний день затримки повернення місця, який складає 36600,00 грн.

Договір № 4941 від 30.11.2005р. припинив свою дію 30.06.2006р., а відповідач продовжує використовувати спеціальні конструкції - щит стаціонарний (6,00x3,00x1) за адресою: м. Харків, вул. Клочківська,148А та щит стаціонарний (6,00x3,00x1) за адресою: м.Харків, пр. Московький- вул. Пролетарська без відповідного договору, що свідчить про фактичне користування відповідачем місцями в період з 01.07.2006 року по 12.07.2006 року, у зв'язку з чим, відповідач повинен сплатити плату за фактичне користування даними місцями.

Згідно до порядку визначення розміру оплати за користування місцями, які перебувають у комунальній власності та надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами для розміщення спеціальних конструкцій (додаток № 3 до рішення виконкому Харківської міської ради № 977 із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями від 06.12.2006р. № 1060, від 20.06.2007р. № 552) сума за користування місцями за адресами: м. Харків, вул. Клочківська, 148А; м. Харків, пр.Московський- вул.Пролетарська складає 777,60 грн. в місяць.

Таким чином, відповідачу нараховано плату за фактичне користування даним місцем в період з 01.07.2006р. по 12.07.2006р. - 602,01 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що збитки є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меньшому або більшому розмірі.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; сплата неустойки.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно до положень ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов"язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов"язання мало бути виконано.

Відповідач в судові засіданні 05.11.2008р., 19.11.2008р. та 01.12.2008р. не з"являвся, свого повноважного представника не направляв, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Адреса відповідача, зазначена в позовній заяві підтверджується довідкою з ЄДРПОУ.

Позивачем 01.12.2008р. були збільшені позовні вимоги на 17 грн. (до заяви про збільшення позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 2590 від 07.11.2008р. про сплату 17,00 грн.), в зв"язку з витребуванням судом у позивача довідки щодо знаходження відповідача в ЄДРПОУ, оскільки відповідач не з"являвся в призначені судові засідання.

Таким чином, оскільки відповідачем не було заявлено клопотання щодо спливу строку позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій і договором передбачено таке нарахування, вимоги позивача про стягнення з відповідача 602,01 грн. плати за фактичне користування місцями за період з 01.07.2006р. по 12.07.2006р. та 36600,00 грн. штрафу та 17,00 грн. витрат, пов"язаних з отриманням довідки щодо включення відповідача в ЄДРПОУ обгрунтовані, вони підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, 258, 267, 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Харків" (61009, м. Харків, вул. Валдайська, 32/2, к. 25, р/р 5130 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", , МФО 351016) на користь Комунального підприємства "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, пр-т Леніна, 38, оф. 618, р/р 375 в АКБ "Золоті ворота" м. Харків, МФО 351931, ) 602,01 грн. плати за фактичне користування місцями за період з 01.07.2006р. по 12.07.2006р. та 36600,00 грн. штрафу та 17,00 грн. витрат, пов"язаних з отриманням довідки щодо включення відповідача в ЄДРПОУ, 373,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення підписано 05.12.2008р.

Справа № 59/209-08