ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29.09.2008
Справа № 28/247-08(3/116-08)

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Сизько І.А. (доповідач)

суддів:
Дмитренко А.К., Чохи Л.В.

при секретарі судового засідання:
Врона С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:  ОСОБА_2 представник, довіреність №216  від 30.01.08;

від відповідача:  Паршин Ю.О. інженер, довіреність №б/н  від 26.09.08;

від відповідача:  Зеваліна Т.В. начальник юридичного відділу,
довіреність №132  від 27.05.08;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Нікополь на
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.08р.
у справі №28/247-08(3/116-08)

за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м.Нікополь

до відкритого
акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”,
м.Дніпропетровськ, в особі Нікопольського району електричних мереж, м.Нікополь

про визнання
недійсним протоколу - рішення

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008р. фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Нікопольського району
електричних мереж про визнання недійсним протоколу №10 від 19.12.2007р., що
складений на підставі акту №А000294 від 07.12.2007р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.06.08р. (суддя Манько Г.В.) по справі
№28/247-08(3/116-08) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
фактично як на момент перевірки так і на момент складання повторного акту
обстеження встановлено порушення цілісності шафи трансформатора, є доступ до
внутрішньої частини шафи трансформатора та електрообладнання шляхом зняття
оцинкованого металевого листа з заклепок чи його відгину, доступ до шафи
трансформатора мав тільки позивач.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з
апеляційної скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин
справи, на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам
справи, просить рішення господарського суду по даній справі скасувати у повному
обсязі, позов задовольнити.

Скаржник посилається на те, що
отвір в шафі обліку існував з моменту придбання шафи обліку; акт №А000294 від
07.12.2007р. складений без участі позивача та підписаний не вповноваженою особою;
представники позивача  мали опломбувати
оцинкований лист на момент складання актів технічної перевірки схеми
комерційного обліку від 17.10.2006р., але не зробили цього навіть після
складання акту від 07.12.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на підставі наступного:

Як вбачається з матеріалів справи
02.01.2003р. між позивачем та ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” в особі Нікопольського
району електричних мереж було укладено договір №1170 на постачання електричної
енергії.

07.12.2007р. при перевірці об'єкту
за адресою: м.Нікополь, вул.Херсонська, 353а готель “Обрій” було виявлено
порушення п.3.19 та п. 6.40 Правил користування електричною енергією, а саме,
виявлено зміни технічних характеристик в системі обліку, шляхом відключення
котушки напруги фази “А” на вводі №1 відкинувши провід напруги від
струмоведучої шини, знеструмлення двох фаз токових ланцюгів на зажимах обмоток
трансформаторів струму, шляхом відкручування гвинта на вторинних обмотках
трансформатора струму.

За результатами перевірки було
складено акт №А000294 від 07.12.2007р. про порушення позивачем Правил
користування електричною енергією та /або умов договору.

19.12.2007р. складено протокол №10
засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем Правил користування
електричною енергією. В протоколі визначена до сплати позивачу вартість не
облікованої електричної енергії в сумі 77426 грн. 41 коп.

В подальшому, 13.03.2008р.
фахівцями підприємства відповідача повторно було складено акт щодо огляду шафи
трансформатора та повторно зафіксовано, що з правої сторони шафи мається отвір,
який закритий оцинкованим металевим листом. Лист закріплений з однієї сторони
двома алюмінієвими клепкам, з іншою сторони зафіксовано за металеву конструкцію
шафи та маються сліди від зварювання.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції дійшов висновку, що протокол засідання комісії по розгляду акта про
порушення споживачем правил користування електричною енергією, прийнятий за
результатами розгляду акта №А000294 від 07.12.2007р. про порушення Правил
користування електричною енергією є актом ненормативного характеру і має
обов'язковий характер для споживача щодо сплати вартості недорахованої
електричної енергії.

Проте з таким висновком погодитись
не можна з огляду на таке.

Згідно з пунктом 6.42 Правил
користування електричною енергією (затверджені постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України від 31.07.96р. №28, у редакції постанови
НКРЕ від 17.10.2005р.) на підставі акта порушень (виявлених у споживача
електричної енергії) уповноваженими представниками постачальника електричної
енергії під час засідань з розгляду актів про порушення визначається обсяг
недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків, рішення
комісії оформлюється протоколом, який разом з іншими документами надається
споживачу.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом передбачені у ст.16 Цивільного кодексу України. Одним із таких
способів, як зазначено у п. 10 ч. 2 наведеної вище статті, є визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або
органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою
також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 Господарського
кодексу України серед актів, визнання незаконними яких передбачено ст.16
Цивільного кодексу України, як спосіб захисту прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або
частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача.

Тобто, за змістом зазначених норм,
господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про
визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, зокрема, актів
господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів
мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи
припиняються з прийняттям такого акта.

Оскаржений протокол засідання
комісії по розгляду акта про порушення споживачем правил користування
електричною енергією за своїми ознаками
до таких актів не відноситься, оскільки не є обов'язковим до виконання
ненормативним актом, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлене при
проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. В
самому  оскаржуваному протоколі
зазначено, що нарахована сума може бути стягнена тільки на підставі рішення
суду.

Таким чином, оскаржений акт може
бути використаний як доказ у разі звернення з позовом до суду відповідачем і
підлягає оцінці судом відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України.

За таких обставин спори такої
категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, постановлене
у справі судове рішення підлягає
скасуванню, а провадження у справі - припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 8
Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне мито”
державне мито підлягає поверненню позивачеві у випадках припинення провадження
у справі з підстав, передбачених пунктом 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу  України.

Отже, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” позивачу підлягає
поверненню з державного бюджету державне мито сплачене ним у зв'язку з оплатою
позову та апеляційної скарги державним митом
у загальній сумі 127грн. 50коп.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. ст.
99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, п. 3 ч. 1 ст.
8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Нікополь -задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.06.2008р. по справі №28/247-08(3/116-08)  скасувати.

Провадження
у справі №28/247-08(3/116-08) припинити.

Повернути з Державного бюджету
України фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, м.Нікополь  державне мито в загальній сумі 127грн.50коп.,
сплачене відповідно до квитанції №26784.19.1 від 11.02.2008р. та квитанції №16
від 16.07.2008р.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати довідку на виконання резолютивної частини
постанови.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
А.К. Дмитренко

Суддя
Л.В. Чоха