СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

25.09.2008
Справа №  13/480-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні
справу

за позовом
Приватного підприємця  ОСОБА_1

до
Каланчацької  селищної  ради

за участі представників сторін:

позивачів -ОСОБА_1.,

відповідача -Кравченко О.В.
(представника за дорученням),

про визнання
недійсним пункту 2 рішення селищної ради від 15 серпня 2008 року № 503 та
зобов'язання відповідача передати в оренду земельну ділянку згідно проекту для
розміщення та обслуговування магазину автозапчастин площею 0,0080 га по
АДРЕСА_1 в смт. Каланчак, Херсонської області,

в с т
а н о в и в:

Позовні вимоги ґрунтуються на
безпідставності винесення спірного рішення, та фактичній відмові відповідача
від надання в оренду вказаної земельної ділянки, оскільки, на думку позивача,
відповідачем помилково трактуються норми Закону України „Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”,
відповідно до яких набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім
земельних ділянок, на яких розташовано об'єкти нерухомого майна , які
перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції
(частки, паї), що належать державі. Зокрема, заявник вважає, що до набрання
чинності Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” процедура передачі в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не
передбачала проведення аукціону, а здійснювалася у відповідності до статті 124
Земельного кодексу України без розроблення проектів відведення, або за
проектами відведення у порядку, встановленому статтями 118, 123 ЗК України. До
набрання чинності вказаного Закону громадяни та юридичні особи при набутті
права оренди на земельну ділянку державної або комунальної власності керувалися
положеннями ЗК України і Закону України „Про оренду землі”, які діяли на той
час, а тому дія законодавчих норм в часі повинна узгоджуватись з  частиною 1 статті 58 Конституції України, за
якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім
того, позивач вважає, що частиною 2 статті 5 Цивільного кодексу України
визначено, що акти цивільного законодавства не мають зворотної сили у часі.
Надання зворотної дії у часі нормативного акту може передбачатися шляхом прямої
вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті. Якщо цивільні
відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який
втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та
обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Відповідачем письмових заперечень
на позов не надано. В той же час представник відповідача в судовому засіданні
пояснив, що винесення оскаржуваного рішення пов'язане із законодавчими
положеннями про надання земельних ділянок під забудову лише за результатами
аукціону.

Крім викладеного з матеріалів
справи слідує, що

Поряд із зазначеним судом
встановлено, що рішенням Каланчацької селищної ради № 216 від 20 квітня 2007
року приватному підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на збір матеріалів погодження
місця розташування об'єкта  (магазину автозапчастин
з офісом) із земель житлової та громадської забудови.

В той же день селищною радою також
прийнято рішення № 217, за змістом якого позивачу погоджено місце розташування
названого магазину, а саме по вулиці Леніна у смт. Каланчак Херсонської області,
а також надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,008 га в оренду терміном на 50 років.

В подальшому після розроблення та
виготовлення проекту землеустрою, його позивачем подано на затвердження селищної
ради. В свою чергу, відповідачем 15 серпня 2008 року прийнято рішення № 503
„Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в
оренду ПП ОСОБА_1.”, яким затверджено проект землеустрою, проте відмовлено в
наданні земельної ділянки для будівництва магазину. Пункт 2 цього рішення і є
предметом спору у даній справі.

Вирішуючи даний спір судом
констатується, що безпосередній порядок передачі в оренду земельних ділянок
юридичним та фізичним особам здійснюється за положеннями статей 124 та 123 ЗК
України.

Зокрема, за статтею 124, в редакції
станом на час подачі позивачем заяви про відведення земельної ділянки, передача
в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснювалась на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельної ділянки із земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 3 статті
123 ЗК України юридична особа, зацікавлена в одержані земельної ділянки,
звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та
Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної,
міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу,
документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. В
свою чергу, відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення
проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації
або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і,
в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про
надання земельної ділянки.

Отже, проходження початкової
процедури надання земельної ділянки позивачу в оренду під забудову узгоджується
з приписами названих вище положень.

Водночас, за статтею 124 ЗК України
в редакції Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 28.12.2007 р. № 107-VI
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім
земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які
перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції
(частки, паї), що належать державі. Не допускається проведення аукціонів щодо
ділянок, які (або будівлі на яких) орендують бюджетні установи, музеї,
підприємства і громадські організації у сферах культури і мистецтв (у тому
числі національні творчі спілки та їх члени (під творчі майстерні).

Разом з тим, ці положення необхідно
розповсюджувати на майбутню процедуру передачі землі в оренду виходячи з
наступних правових позицій.

Так, згідно з частини 1 статті 58
Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної
дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того, частина 2 статті 5 ЦК України передбачає, що
акти цивільного законодавства не мають зворотної сили у часі. Надання зворотної
дії у часі нормативного акту може передбачатися шляхом прямої вказівки про це у
законі або іншому нормативно-правовому акті. Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним чинності. (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Проте надання зворотної сили у часі
Земельному Кодексу України, Законам України „Про державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і „Про
оренду землі” не передбачено Законодавством України.

Крім того, пунктом 6 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними
поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і 101
народного депутата України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 -
100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет України) від 22 травня 2008 року у справі №
1-28/2008 встановлено, що воно має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, визнаних
неконституційними.

Безпосередньо названим Рішенням
зміни, внесені підпунктом 5 пункту 2 розділу II Закону України від 28.12.2007
р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

З наведеного вище вбачається, що
позивачем до набрання чинності Законом України „Про державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” здійснено
усі передбачені ЗК України і Законом України „Про оренду землі” дії щодо
отримання в оренду земельної ділянки, а тому відповідач неправомірно прийняв
рішення про відмову в наданні земельної ділянки та укладення договору оренди.

За таких обставини позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати недійсним пункт 2 рішення
Каланчацької селищної ради від 15 серпня 2008 року № 503 „Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_1.”.

3.Зобов'язати Каланчацька селищну
раду передати приватному підприємцю ОСОБА_1
в оренду згідно до розробленого проекту та прийнятих попередніх рішень
земельну ділянку площею 0,008 га під розміщення та обслуговування магазину
автозапчастин з офісом, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в смт. Каланчак Херсонської
області.

Дата підпису рішення -29 вересня
2008 року.

Суддя
М.К. Закурін